Справа № 523/6961/17
Провадження №2/523/1394/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про стягнення грошових коштів ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про стягнення грошових коштів у сумі 282577,21 грн..

В обгрунтування позовної заяви ОСОБА_5 вказувала на те, що вказаний борг виник як наслідок грошових зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №11366537 укладеним 27.06.2008 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк». Договір було укладено під час перебування у шлюбі, грошові кошти витрачені на потреби сім'ї. Треті особи вмовили її взяти кредит для будівництва приватного будинку за адресою:Одеська обл., Комінтернівський район, с.Красносілка, вул.Перемоги, буд.2-Б, оскільки не мали власних статків та доходів. Позивач вважала власною родиною свого чоловіка та його батьків, тому погодилася оформити кредит, оскільки її впевнили, що в подальшому вони разом будуть мешкати у вказаному будинку. Позивач одноособово виконала грошові зобовязання, відповідач не приймав участі в остаточному погашенні кредиту.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Також зазначив, що кредит ОСОБА_5 оформила на себе, оскільки лише їй як підприємцю могли видати такі гроші, і борг за кредитом був повністю сплачений нею 28.09.2015 року, при цьому вона скористалася і допомогою свого батька, який перерахував їй в 2013 році міжнародними переказами з Росії гроші.

Представник відповідача заперечував проти позову вказуючи на те, що позивач та відповідач не були сім'єю з третіми особами, виплата кредитних коштів відбулася за кошти його батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які виступали іпотекодавцями по забезпеченню виконання кредитного договору. Так, у серпні 2015 року батькам стало відомо від представників ПАТ «УкрСиббанк» про можливість остаточного виконання зобовязання перед банком на пільгових умовах шляхом погашення 50% заборгованості від тіла кредиту з подальшим списанням залишку. Він з батьками були зацікавлені у знятті арештів з майна та ненастання несприятливих наслідків у вигляді звернення стягнення на таке майно, тому 21.09.2015 р. принесли до відділу Департаменту стягнення боргів банку грошові кошти у розмірі 21041 дол. США та 2670 грн.. щоб погасити заборгованість в повному обсязі та мати можливість зняти арешти. У вказаний день оплату провести не змогли через необхідність безпосередньої присутності позичальника у звязку з чим оплата відбулася 28.09.2015 року.

Представник третьої особи в засіданні також заперечував проти позовної заяви посилаючись на те, що гроші були сплачені третіми особами та відповідачем, у позивача не було коштів. Крім того, зазначив, що доводи позивача про те, що кредит було отримано для будівництва будинку не відповідає дійсним обставинам, оскільки будівництво було завершено до отримання кредиту та на підставі рішення суду було набуто у власність третіми особами.

Третя особа ОСОБА_8 до суд не зявився, звернувся з письмовою заявою в якій позов не визнав та підтримав доводи третьої особи ОСОБА_7, справу просив слухати у його відсутності.

Заслухавши учасників процесу, свідка, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За договором про надання споживчого кредиту №0 від 27.06.2008 року укладеним з АКІБ «УкрСиббанк» позивач ОСОБА_5 отримала в кредит 53400 доларів США для особистих потреб, строк повернення якого 27.06.2018 року.

Як видно з договору іпотеки від 27.06.2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитом ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передали в іпотеку належну їм квартиру №178 за адресою:м.Одеса,вул. Ак.Заболотного ,35.

Згідно з квитанціями №№53,60 від 28.09.2015 року платником ОСОБА_5 за договором кредиту було перераховано банку 21041 дол. США та 2670 грн..

Як видно з довідок від 03.06.2016 року та від 18.05.2017 р. позивач знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Суворовському управлінні м.Одеси Департаменту праці та соціальної подітики Одеської міської ради та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям та щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було розірвано шлюб, про що відділом ДРАЦС у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції 24.11.2015 року складеного актовий запис №282

Встановлені обставини підтверджують те, що кредит було отримано в період шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08.02.2016 р. у цивільній справі № 523/18100/15 за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_5, яка діяла в своїх інтересах, та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.. Судом було встановлено їх непроживання в квартирі більше трьох років.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 26.11.2015 року у справі №523/9993/15 за заявою ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знято арешт з іпотечної квартири у зв'язку зі сплатою заборгованості за кредитом. Як видно із змісту вказаної ухвали 23.01.2013 року апеляційним судом Одеської області було задоволено вимоги ПАТ «УкрСиббанк» у справі за позовом банку до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_11, який з червня 2015 року є працівником АТ «УкрСиббанк», підтвердив, що в кінці липня 2015 року він зустрівся з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які з'явилися до банку для укладення угоди на погашення заборгованості, намагалися через касу оплатити, однак технічно цього неможливо було зробити без позичальника. Наступного разу прийшов ОСОБА_6 з ОСОБА_5, відповідач при ньому перерахував гроші, їх було близько 20000 доларів США, однак в касу свідок вже не йшов.

Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.06.2007 року прийнятого у справі №2-2368/07р. за позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_12 про визнання права приватної власності на самочинно збудований будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Красносілка, вул.Перемоги,2 «Б», позов задоволено, рішення набрало законної сили 19.06.2007 року. Право власності 11.01.2008 року зареєстровано за кожним по 1/2 частині. Згідно з технічним паспортом від 11.12.2007 року площа забудови склала 113 кв.м.

Як видно із роздруківки ПАТ КБ «Приват Банк» позивач ОСОБА_5 отримала міжнародні переводи від ОСОБА_13 в період з 14 березня по 16 грудня 2013 року на загальну суму 7300 доларів США

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_5 вказувала на домовленість з третіми особами щодо отримання кредиту для будівництва будинку, вимоги обгрунтовувала ст.ст.526,627 ЦК України та ст.65 СК України, якими регулюються договірні правовідносини.

Так, відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що позивач не підтвердила проживання однією сім'єю на момент укладання договору кредиту її, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також домовленості щодо отримання грошей для будівництва будинку третіх осіб. При цьому, суд звертає увагу на те, що із наданих доказів встановлено, що право власності на будинок у третіх осіб виникло до отримання кредитних коштів.

Крім того, позивач не підтвердила і можливість сплати нею заборгованості. Доводи про наявність грошей у позивача отриманих від її батька суд розглядає критично, оскільки в першу чергу, сума в розмірі 7300 доларів США, не є достатньою для таких тверджень, оскільки за квитанцією сплачено 21041 доларів США, а по друге, отримані в 2013 році. При цьому знайшло своє підтвердження в поясненнях свідка можливість відповідача та третіх осіб сплатити заборгованість, які в його присутності були перелічені.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, а належних доказів в підтвердження доводів не було надано, тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.12,13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.12.2018 р.

Суддя: