Справа № 715/2575/18
Провадження № 6/715/76/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока подання Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Глибоцького РВ ДВС, в якому зазначено, що на виконанні Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області знаходиться зведене виконавче провадження 56550376 з виконання виконавчих документів про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь держави на загальну суму 1 088 344,50 грн.

Державний виконавець посилається на те, що ним винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, які була надіслані боржнику, за змістом яких боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Однак, рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Вказує на те, що ним накладено арешт на майно боржника, зокрема, на земельну ділянку, про що винесена відповідна постанова.

При цьому посилається на те, що у наданий строк для самостійного виконання боржник виконавчий документ не виконав. Жодних підтверджуючих документів про сплату суми боргу, чи інших документів, що унеможливлюють виконання рішення боржник не надав. Також вказує на те, що на неодноразові виклики державного виконавця боржник не з'являється та не реагує.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом повідомлено про те, що ОСОБА_1, неодноразово перетинав державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби України у боржника ОСОБА_1 наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Зважаючи на викладене, виходячи із того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України боржника ОСОБА_1І

В судове засідання державний виконавець Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 не зявилася, однак надала суду заяву, в якій просить суд подання задовольнити та розглянути справу у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, зведене виконавче провадження, надане державним виконавцем для огляду в судовому засіданні, приходить до висновку, що подання є обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право громадян України на пересування, у тому числі і залишення території України, закріплено у ст.33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Приписами п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Можливість застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон або відсутність підстав для цього не пов'язуються прямо із обсягом здійснення виконавцем інших заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, законодавчих перешкод для одночасного застосування різних заходів із метою виконання рішення суду немає, а відповідні факти оцінюються в сукупності в кожному конкретному випадку з урахуванням дійсних обставин виконавчого провадження, дій (бездіяльності) боржника тощо. Водночас сторони виконавчого провадження (зокрема, боржник) не позбавлені права і можливості діяти за наявності для того підстав у виконавчому провадженні встановленим порядком з урахуванням зміни обставин, ступеня виконання рішення, наявності підстав для такого виконання, ставити питання про скасування обмежень тощо.

Отже, необхідною умовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є доведеність належними та допустимими доказами факту, що боржнику відомо про примусове виконання рішення, яке здійснюється державною виконавчою службою.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на виконанні у Глибоцькому ВДВС Головного територіального управління у Чернівецькій області знаходиться зведене виконавче провадження № 56550376, в які включено наступні виконавчі провадження:

№ 56421428 від 17.05.2018 року щодо примусового виконання постанови Чернівецької митниці ДФС № 0133/408020018/17 від 10.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 278148,54 грн. штрафу;

№ 56429141 від 18.05.2018 року щодо примусового виконання постанови Першотравневого районного суд м. Чернівці № 725/4697/16-п від 09.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 275,60 грн. судового збору;

№ 56429009 від 15.06.2018 року щодо примусового виконання постанови Першотравневого районного суд м. Чернівці № 725/4697/16-п від 09.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 183 250,56 грн. штрафу;

№ 56421231 від 17.05.2018 року щодо примусового виконання постанови Чернівецької митниці ДФС № 1623/40802/16 від 23.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 612251,94 грн. штрафу;

№ 56421579 від 17.05.2018 року щодо примусового виконання постанови Чернівецької митниці ДФС № 1295/40803 від 23.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 12706,89 грн. штрафу;

№ 56609060 від 14.06.2018 року щодо примусового виконання вимоги № 975 від 15.12.2014 року, виданого Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області про сплату боргу по єдиному соціальному внеску в сумі 1 267,95 грн.;

№ 57580642 від 02.11.2018 року щодо примусового виконання постанови № 761/30557/18 Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення штрафу в подвійному розмірі, накладеному за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в сумі 20 400 грн.;

№ 57580468 від 02.11.2018 року щодо примусового виконання постанови № 761/30557/18 Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення судового збору в сумі 352,40 грн., а всього, на суму 925 846,34 грн.

Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей та направлено боржнику ОСОБА_1, які він отримав, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення..

У подальшому державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій, а саме: надісланий запит до регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області № 7344; отримано витяг з бази даних ДФС України, ПФ України, та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна; 06 червня 2018 року винесено постанови про арешт майна боржника.

Виконавцем 06.11.2018 року на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень, однак ОСОБА_1 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено, що згідно інформації наданої на запити з ТСЦ №7344 від 23.05.2018 року боржника транспортного засобу немає.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №147165436, за боржником ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка, площею 1.6499 га., кадастровий номер :01:003:0293, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Михайлівка Глибоцького району Чернівецької області, на яку накладено арешт.

Однак, на даний час відповідно до пункту 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, не допускається, тобто нормами чинного земельного законодавства встановлено мораторій на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, крім передачі їх у спадщину, обміну та вилучення (викупу) для суспільних потреб.

Тому, звернути стягнення на земельну ділянку сільськогосподарського призначення боржника ОСОБА_1 не має можливості.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України та має для цього відповідний документ, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Виготовлення паспорта, оплата неодноразових виїздів за кордон, в тому числі як на автомобілі, так і неодноразові вильоти літаком до Варшави, Стамбулу, Мюнхену, Риги та страховки потребує значних витрат.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 має у користуванні транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG державний номер СМ 40953, зокрема, його було притягнуто Шевченківським районним судом м. Києва до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан спяніння під час керування вказаним транспортним засобом. Користування та обслуговування вказаного транспортного засобу потребує коштів, що свідчить про те, що боржник ОСОБА_1 матеріально забезпечений.

Вищенаведене свідчить про те, що боржник маючи необхідні кошти та можливість, хоч частково виконати своє зобовязання, цього не вчинив, а кошти використав на свої власні потреби.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 не з'являється на виклики державного виконавця, боргові зобовязання не сплатив, при цьому протягом спірного періоду багаторазово перетинав державний кордон, є працездатною особою, як безробітний у відповідних органах не зареєстрований, про місце своєї роботи та отримані доходи державного виконавця не повідомляє.

Вищевказані обставини розцінюються судом, не інакше як свідоме ухилення від погашення існуючої у нього заборгованості.

Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 441 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації с.Черепківці Глибоцького району Чернівецької області у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя