Провадження № 2/522/7501/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (68000, АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 (65082, АДРЕСА_1) за участю третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради (68003, Одеська область, м. Чорноморськ, пр.-т Миру, буд.33) про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 (65082, АДРЕСА_1) за участю третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради (68003, Одеська область, м. Чорноморськ, пр.-т Миру, буд.33) про позбавлення батьківських прав, згідно якої просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2, що є матір'ю малолітного сина ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 народився поза шлюбом, так як позивач з 9 жовтня 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, після народження, дитина тривалий час перебувала в лікарні в м. Одесі. Дитина, ОСОБА_3 переніс гіпоксію, потрапив до реанімації у тяжкому стані 11.05.2018 з клінічним діагнозом "Гіпоксично- іщемічна енцефалопатія. синдром м'язової гіпотонії, судинний синдром в анамнезі, СДР центрального гепезу, геморагічний синдром (ж.к.к.) в анамнезі, неонатальна гупербілірубінемія, тимомегалія I-III ступеню,загрозливий по БЕН. Відразу після народження відповідачка фактично відмовилася від дитини: у виписці з історії хвороби №2148/85/370 як домашня адреса дитини зазначена адреса: АДРЕСА_3. тобто адреса проживання позивача та його дружини ОСОБА_4 Також у виписці зазначено, що дитина перебуває не на грудному вигодовуванні, а вигодовується дитячою сумішшю "Сімілак Преміум". Дитині рекомендовано велике за обсягом лікування, адаптацію до домашніх умов, гігієнічні ванни, режим свіжого повітря. Відразу після народження дитини та потрапляння дитини до реанімації відповідачка самоусунулася від догляду дитини: дитиною шикувався виключно позивач з дружиною. Дитина з моменту виписки з лікарні (05.06.2018 року) фактично проживає в м. Чорноморськ в сім'ї позивача та ОСОБА_4 Відповідачка дитину після народження не бачила з власної волі та не проявляє до неї будь-якого інтересу, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач надала суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити.

Відповідач надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України.

Суд вивчивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог у зв'язку із наступним.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, копія якого наявна в матеріалах справи. Позивач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири ВРТ № 937632 від 31.07.2012 року, ОСОБА_1 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_3. Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем. На даний час утримання та виховання ОСОБА_3, здійснює позивач та його дружина.

Позивач зазначає, що відповідач проживає окремо на квартирі, яку орендує, згідно догорову оренди від 01.11.2017 року, що наявна в матріалах справи.

Також, зазначає, що дитина з моменту виписки з лікарні фактично проживає в м. Чорноморськ в сім'ї позивача та відповідач після народження не бачила дитину з власної волі та не проявляє до неї будь-якого інтересу.

Після народження, дитина тривалий час перебувала / лікарні в м. Олесі, що підтверджується медичними документами Міської дитячої лікарні №2 м. Одеси, Міської дитячої лікарні ім. академіка Б.Я. Резніка, ТОВ "МЦ "Медікап": випискою з історії хвороби №2148/85/370. Нейросонографією, протоколом ехокардіографії від 31.05.2018 року, переводним епікризом №2448/85. висновком комп'ютерної гомографії шийного відділу хребта.

Згідно вказаних медичних документів, дитина перенесла гіпоксію, потрапила до реанімації у тяжкому стані 11.05.2018 з клінічним діагнозом "Гіпоксично- іщемічна енцефалопатія. синдром м'язової гіпотонії, судинний синдром в анамнезі, СДР центрального гепезу, геморагічний синдром (ж.к.к.) в анамнезі, неонатальна гупербілірубінемія, тимомегалія I-III ступеню,загрозливий по БЕН, а переведена до відділення патології новонароджених 23.05.2018 року, виписана 05.06.2018 року.

У виписці з історії хвороби №2148/85/370 як домашня адреса дитини зазначена адреса: АДРЕСА_3, тобто адреса проживання позивача та його дружини ОСОБА_4, яка наявна в матеріалах справи.

В матеріалах справи є письмова заява ОСОБА_6, згідно якої вона позов визнає в повному обсязі, також до заяви додає нотаріально засвідчену заяву від 23.07.2018 року. У вище вказаній заяві відповідач зазначає, що у зв'язку з тим, що вона не бере участь у вихованні та матеріальному забезпеченні ОСОБА_3, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.

Вирішуючи спір виходить з наступного.

Одним з головних принципів сімейного права є паритетність у побудові сімейних відносин. Цей принцип навіть знайшов своє відображення в Основному Законі України - Конституції, у статті 51 якої зазначено, що кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її виховані, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Згідно з положеннями ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п.п. 15, 16 Постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дитини, а також, враховуючи заяву відповідана, нотаріально засвідчену, про визнання позову, приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись: ст.ст.76-81,258-259,263,265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРШИВ:

Позов - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (65082, АДРЕСА_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, що є матір'ю малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 16 серпня 2018 року.

Суддя: А.Ю. Бойчук