Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-2», Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач пред'явив в суді позов до Київської міської ради, за участю третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-2», Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою при видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено, з підставі того, що право власності спадкодавця не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

За таких обставин позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1.

До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи без його участі.

Київська міська рада не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Представник ЖБК «Кристал-2» свого права на участь у судовому засіданні не використав, направив до суду заяву, в якій визнав позов, справу просив розглянути без його участі. Про розгляд справи третя особа була повідомлена належним чином.

Представник Департаменту з питань реєстрації свого права на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 21.07.1978 ОСОБА_2 з сім'єю у складі 2 осіб - ОСОБА_3, видано ордер на житлове приміщення в будинку ЖБК, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з Довідки ЖБК «Кристал-2» від 13.05.16, пайові внески за вказану квартиру сплачено у повному обсязі у 1992 році.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що встановлено на підставі відповідного Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що встановлено на підставі відповідного Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що встановлено на підставі відповідного свідоцтва про народження.

05.07.16 ПН КМНО Саприкін В.М. було винесено лист про відмову у вчинення нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, з огляду на відсутність державної реєстрації права власності на вищезазначену квартиру.

Як вбачається з Довідки Форм № 3 від 01.11.2006 року у спірній квартирі зареєстрований, зокрема, ОСОБА_1

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових пав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкт нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, право власності на спірну квартиру не зареєстроване.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Померла ОСОБА_2 заповіту не залишила, а тому спадкування має здійснюватися за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

З огляду на це, суд вважає що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-2», Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.) право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко