Справа № 396/151/18
Провадження № 2/396/164/18
28.02.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого Шепетько Володимир Іванович
за участю секретаря Корольової Ю.Г.
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики із урахуванням індексу інфляції, 3% річних та процентів в розмірі облікової ставки НБУ за весь період прострочення,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та процентів в розмірі облікової ставки НБУ за весь період простроченняв якій вказав, що між ним та ОСОБА_2укладено договір позики від 24.10.2016 року, за яким ОСОБА_2 позичає у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4330,50 грн., та зобовязалася повернути дану суму коштів у строк до 12 години наступного дня, тобто 25.10.2016 року. Однак, ОСОБА_2 свої зобовязання за розпискою не виконала, грошові кошти у строк до 25.10.2016 року не повернула та станом на 15.06.2017 року за нею рахується заборгованість в сумі 4330,50 грн., які вона зобовязана повернути. Боржник також зобовязаний повернути борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми в загальній сумі 5972,76 грн.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 24.10.2016 року в сумі 5972,76 грн., та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 коп.
13 лютого 2018 року суд ухвалив провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Із запереченням проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзивом на позов відповідач до суду не звертався, хоча копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками він отримав 17 лютого 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення.
А тому суд приходить до висновку, про можливість судового розгляду за наявними в матеріалах справи доказами, тому ухвалив про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладено договір позики (розписка) від 24.10.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4330,50 грн. без відсотків, та зобовязалася повернути дану суму коштів у строк до 12 години наступного дня, тобто 25.10.2016 року (а.с.5).
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
На підтвердження вищевказаної домовленості між сторонами, та укладення договору позики, відповідачем була написана та власноручно підписана розписка позивачу. Доказів, що розписка написана не ОСОБА_3 у суду відсутні.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні в встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк(термін)виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Судом встановлено, що незважаючи на вищенаведене, відповідач кошти до часу встановленого договором позики не повернув позивачу, таким чином, умови договору не виконав.
Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином з відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.
Як слідує із змісту ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України 6-369цс15 від 02.09.2015 року, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Оскільки, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач, станом на день розгляду справи, свої зобов'язання за договором позики, в обумовлений сторонами термін, не виконала, а отже зобов'язана повернути позивачу борг за розпискою в сумі 4330,50 грн., інфляційні витрати в сумі 731,85 грн., відсотки в розмірі облікової ставки НБУ 743,83 грн., а також три відсотки річних за період з 26.10.2016 року по 05.02.2018 року в сумі 166,58 грн.
Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості за договором позики (розпискою), складений позивачем та перевірений судом в судовому засіданні.
Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сумарна сума заборгованості, яку слід стягнути з відповідача в користь позивача, за прострочення виконання зобов'язання, становить 5972,76 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., що підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,12,13,76-77,89,263,265 ЦПК України, ст.ст. 525,526,530,1046,1047 ЦК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та процентів в розмірі облікової ставки НБУ за весь період прострочення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, заборгованість за договором позики від 24.10.2016 року в сумі 5972 (п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят дві) грн. 76 коп. та судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його постановлення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько