Провадження № 2/638/4337/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Семіряд І.В.,

За участю секретаря Комлєва Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру Територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Служба у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у користування власністю,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2018 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користування власністю.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 17.10.2007 він зареєстрував у своїй квартирі брата, а 28.05.2009 зареєстрував дружину та доньку брата. У 2010 році брат разом зі своєю сім'єю поїхали до Криму де на теперішній час і мешкають. На думку позивача факт реєстрації у його квартирі брата та його сім'ї порушє право власності, окрім того, він весь час сплачує за відповідачів комунальні послуги, що потребу додаткових витрат. Відповідачі не заперечують проти зняття їх з реєстрації, але не можуть приїхати до м. Харкова щоб вирішити це питання у позасудовому порядку.

Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов, просив задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявою, у якій зазначили, що проти позовних вимог не заперечують, справу просили розглядати за їх відсутності.

Приписами ч.3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням того, що відповідачами надані заяви про визнання позовних вимог суд вважає можливим ухвали рішення у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України гарантовано непорушність права власності.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

З довідки з місця проживання, виданої дільницею №3 КП «Жилкомсервіс» вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований позивач та відповідачі у справі (а.с 12).

Як випливає з позовної заяви позивач просить захистити його право як власника відповідно до статті 391 ЦК України, окрім того, судом встановлено, що відповідачі тривалий час не мешкають у квартирі АДРЕСА_1, натомість реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу у користуванні його нерухомим майном, більш того позивач змушений нести тягар сплати комунальних послуг в тому числі і за відповідачів.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 вбачається, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які тривалий час не мешкають у квартирі, усунення порушень свого права власності у будь-який час, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 321,383,391 ЦК України,ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 279,280 ЦПК України, ст.ст. 150 Житлового Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру Територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Служба у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, посвідка на постійне проживання серія НОМЕР_1, зареєстрований АДРЕСА_1), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідка на постійне проживання серія НОМЕР_2, зареєстрована АДРЕСА_1), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_4, свідоцтво про народження НОМЕР_3, зареєстрована АДРЕСА_1) такими, що втратили право користування АДРЕСА_1.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.12.2018.

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД