Справа № 161/8895/18
Провадження № 2/161/2684/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником 96/300 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Зазначає, що у квартирі зареєстровані вона, її чоловік ОСОБА_3 та онук ОСОБА_2, відповідач по справі. Хоча відповідач і зареєстрований у квартирі, але з 2015 року в квартирі не проживає. Факт не проживання відповідача у квартирі підтверджується копією повідомлення від 20.05.2018 року № 3/3901.

Оскільки відповідач не проживає у квартирі, комунальні послуги не сплачує, то просить суд, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Слід зазначити, що відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив прийняти його заяву про визнання позову.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 3), ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 96/300 частини житлового будинку АДРЕСА_1. З технічного паспорта на житловий будинок вбачається, що частка позивача є відокремленою частиною житлового приміщення - квартирою, яка по особовому рахунку НОМЕР_1 значиться за АДРЕСА_1.

З копії будинкової книги вбачається, що в квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-5).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2015 року не проживає в спірній квартирі, що підтверджується листом за результатами звернення ОСОБА_1 від 20 травня 2018 року. (а.с. 10), заявою про визнання позову ОСОБА_2

Оскільки відповідач тривалий час не проживає у спірному приміщенні, то є всі підстави вважати відповідача таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська