Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1893/18

04 грудня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Скоблей О.В.

позивача : ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності від 08.06.2018 року йому належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: в с.Середній Майдан, вул. Б.Хмельницького, 24 , Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

У зазначеному житлі зареєстровані він, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_5 - син.

Відповідачка по справі ОСОБА_3 в даному домогосподарстві не проживає. Крім того, вона не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, однак за вказаною адресою більше року не проживає.

Реєстрація відповідачки у вказаному домоволодінні порушує її права та законні інтереси як власника, оскільки він не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: с.Середній Майдан, вул. Б.Хмельницького, 24 Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідачка не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідка, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 17.11.2009 року ОСОБА_6 належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: в с.Середній Майдан, вул.Б.Хмельницького, 24, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, про свідчить копія з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9 ).

Згідно довідки про склад сім"ї за адресою с.Середній Майдан, вул.Б.Хмельницького, 24, Надвірнянського району, Івано-Франківської області зареєстровані ОСОБА_7 - голова д/г, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_5 - син, що стверджується довідкою Середньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за № 507 від 23.07.2018 року (а.с. 7 ).

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, однак за вказаною адресою більше року не проживає. (а.с. 10).

Вказані обставини також ствердили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_8 показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку в с.Середній Майдан, вул.Б.Хмельницького, 24, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, так як більше одного року у спірному будинку не проживає, не проводить оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власник будинку позивач по справі не бажає, щоб відповідач був зареєстрований у даному будинку.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 є власником зазначеного будинку і на даний час не бажає, щоб відповідачка була зареєстрована в ньому, то він відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірному будинку залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Оскільки позивач є власником будинку, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи вищенаведене, суд зауважує, що дієвим способом захисту права власності позивач, виходячи з приписів норм матеріального права, буде усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому, позов в частині примусового знятя відповідача з реєстраційного обліку в будинку позивача задоволенню не підлягає, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

З врахуванням вище наведено, а саме що відповідачка не є власником вказаного будинку, не проживає в спірному будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, не є членом сім»ї власника, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 не існує жодних домовленостей щодо збереження за ним права користування житлом у разі його відсутності за місцем реєстрації понад один рік суд прийшов до висновку, що факт реєстрація відповідача у належному позивачу на праві власності житловому будинку створює позивачу перешкоду у здійсненні ним права власності, в звязку з чим позовні вимоги в частині визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягають задоволенню, а в позовній вимозі в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку в будинку позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 319, 346, 391, ч.2 405 ЦК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовільнити .

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: с.Середній Майдан, вул. Б.Хмельницького, 24, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 07.12.2018 року