Справа № 283/1598/18
Провадження №2-з/283/6/2018
У Х В А Л А

06 серпня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Саланди О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

26 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа: Малинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

26 липня 2018 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №54033190, яке перебуває у Малинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Вважає, що враховуючи обставини, викладені у поданому позові, предмет позову та той факт, що відкрито виконавче провадження №54033190, у якому позивач вважається боржником, а відповідач - стягувачем, під час розгляду справи АТ КБ «ПриватБанк» може завдати йому майнової шкоди.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Дослідивши заяву, суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам встановленим п.3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається із заяви, у ній не зазначено належне обґрунтування необхідності забезпечення позову, а лише посилання на позовну заяву та на факт відкритого виконавчого провадження.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, вказана заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суддя -

,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа: Малинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд Житомирської області протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя: О. М. Саланда