Справа № 450/2057/16-ц Провадження № 2/450/138/18
УХВАЛА

судового засідання

03 грудня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі № 450/2057/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про (предмет спору): визнати протиправним та скасувати рішення Зубрянською сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області №935 від 09.10.2014 р. в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2500 га. кадастровий номер НОМЕР_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Зубра. Пустомитівського району, Львівської області; скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2500 га. кадастровий номер НОМЕР_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Зубра, Пустомитівського району, Львівської області; зобов'язати Відповідача по справі ОСОБА_3 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку ,яка являється землею спільного користування та не чинити перешкод у користуванні вказаною земельною ділянкою,

встановив:

позиція заявника (мотиви клопотання): згідно рішення КС від 01.04. 2010 року земельні спори фізичної особи із органом місцевого самоврядування є публічно - правовими. Тому, спір що виник між сторонами підлягає розгляду в порядку КАС України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Конституційний Суд України у рішенні від 01.04.2010 р. №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 143 Конституції України, п. «а», «б», «в», «г» ст. 12 Земельного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України в редакції до 15.12. 2017 року вирішив: положення п. «а», «б», «в», «г» ст. 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності потрібно розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12. 2017 року стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Проте, ВСУ в подальшому, зайняв позицію, яка зволиться до наступного:

відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Перелік публічно-правових справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в ст. 19 КАС, зокрема на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання у власність земельної ділянки (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання цього права власності має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право. Варто відзначити, що Верховний Суд України в судових рішеннях від 11.11.2014 р. у справі № 21-493а14 та від 09.12.2014 р. у справі №21-308а14, із посиланням на положення ст. 2, 5 Земельного кодексу України зазначив, що орган місцевого самоврядування при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин та при розпорядженні земельними ділянками комунальної власності є вільним у виборі суб'єкта щодо надання земельної ділянки. Позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Висновок Верховного Суду України, викладений у наведених постановах, фактично зводиться до того, що органи місцевого самоврядування у відносинах розпорядження землями комунальної власності є суб'єктами цивільного права і не здійснюють у цих правовідносинах владних управлінських функцій.

Порушені права землекористувачів підлягають захисту в порядку, передбаченому ст. 152 Земельного Кодексу, з урахуванням обов'язкового дотримання норм чинного законодавства. Згідно з цими нормами, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, що кореспондується з вимогами ч. 2 ст. 55 Конституцій України та ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

На підставі наведеного, з урахуванням характеру спірних правовідносин, суд прийшов до висновку, що спір, що виник між сторонами підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відтак, клопотання відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259 - 261 ЦПК України, суд,

постановив:

у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі № 450/2057/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про (предмет спору): визнати протиправним та скасувати рішення Зубрянською сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області №935 від 09.10.2014 р. в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2500 га. кадастровий номер НОМЕР_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Зубра. Пустомитівського району, Львівської області; скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2500 га. кадастровий номер НОМЕР_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Зубра, Пустомитівського району, Львівської області; зобов'язати Відповідача по справі ОСОБА_3 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку ,яка являється землею спільного користування та не чинити перешкод у користуванні вказаною земельною ділянкою, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення (03.12.2018 року).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СуддяЄ. О. Данилів