ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1243/18 Номер провадження 22-ц/814/626/18Головуючий у 1-й інстанції Левицька т.в. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Глобинська міська рада Полтавської області

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області, ухвалене 16 жовтня 2018 року в приміщенні суду в м. Глобино, у складі судді Левицької Т.В.

по справі за позовом ОСОБА_2 до Глобинської міської ради про встановлення факту родинних відносин, спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_2, звернувся до суду із вказаним позовом та просив встановити факт, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року є його рідним батьком; встановити факт його постійного проживання разом з батьком ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за адресою: АДРЕСА_1 Полтавської області; визнати за ним в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай) площею 3,56 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах Глобинської міської ради Полтавської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, належала ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Глобине. Проте в його свідоцтві про народження не зазначено відомості про батька, а лише про матір. Починаючи з 1980 року він, разом з батьками, постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, вони спільно вели господарство, мали спільний бюджет, були зареєстровані за однією адресою.

Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року його батько ОСОБА_5 помер. Він є єдиним спадкоємцем померлого батька як рідний син спадкодавця. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: земельний пай на території Глобинської міської ради, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1.

Зазначав, що звернувшись до Глобинської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, він отримав відмову у видачі свідоцтва, яка мотивована тим, що ним не надано доказів на підтвердження того, що він є сином померлого.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від16 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду вмотивоване тим, що позивачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували його позовні вимоги.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме безпідставне відхилення доказів, що свідчать про обґрунтованість позовних вимог, а також неправомірну відмову у допиті свідків.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Глобино Полтавської області народився ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис за № 9, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 24.01.1964 року (а.с. 7).

Його матір'ю записана ОСОБА_6, в графі «батько» стоїть прочерк, тобто запис про батька відсутній.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.9).

Як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, ОСОБА_5 за життя належало право на земельну частку (пай) розміром 3,56 умовних кадастрових гектари із земель ВАТ «Новомосковське» (а.с.13).

Згідно постанови державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області від 18 вересня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_7, як представнику ОСОБА_2, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я останнього після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_5, у зв'язку із відсутністю відомостей про те, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 (а.с. 76).

Колегія суддів не може погодитись із висновком місцевого суду про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що померлий ОСОБА_5 був його батьком та доказів, які б свідчили про його постійне проживання зі спадкодавцем на день смерті останнього.

В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Як роз'яснено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини

Відповідно до ст.53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

На підтвердження того факту, що померлий ОСОБА_5 був батьком позивача, останнім подано докази у формі показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Місцевий суд вважає показання вказаних свідків суперечливими, проте будь-яких мотивів, з яких він виходив роблячи такий висновок, не навів.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що ОСОБА_2, ОСОБА_6 (мати позивача) та ОСОБА_5 проживали разом однією сім'єю по АДРЕСА_1 Полтавської області та вели спільне господарство. Вказували, що ОСОБА_5 завжди вважався рідним батьком позивача, у тому числі через їх візуальну схожість, а також характер родинних відносин. ОСОБА_5 разом з дружиною ОСОБА_6 виховували єдиного сина ОСОБА_10 та утримували його. Позивач піклувався про своїх батьків після досягненням ними пенсійного віку, а також оплатив їх похорони та поминки. Такі показання свідків повною мірою співпадають та не містять взаємних суперечностей.

Вважаючи показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 недостатніми, місцевий суд необґрунтовано відмовив у допиті свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, усунувшись від з'ясування дійсних обставин по справи.

Із показань свідків, що були допитані судом першої інстанції, достовірно слідує, спільне виховання та утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своєї дитини ОСОБА_2 та подальше спільне проживання і ведення спільного господарства.

Згідно довідки від 28 вересня 2018 року, виданої Глобинською міською радою Полтавської області, ОСОБА_2 фактично проживає по АДРЕСА_1 Полтавської області, де постійно проживали до дня смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Аналогічні відомості викладені в Акті від 28 вересня 2018 року, складеному комісією депутатів Глобинської міської ради Полтавської області.

У вищевказаних довідці та акті ОСОБА_5 значиться як батько ОСОБА_2

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК Укрїани цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, принцип змагальності передбачає як доведення позивачем своїх вимог, так і доведення відповідачем своїх заперечень. Проте відповідач Глобинська міська рада Полтавської області не заперечувала вимоги ОСОБА_2, а також докази, подані останнім.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б давали підстави для сумнівів у доводах ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним той факт, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року є рідним батьком позивача, а також той факт, що вони постійно проживали разом на момент смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є єдиним рідним сином ОСОБА_5, він є спадкоємцем першої черги останнього та до нього переходять права та обов'язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини.

Згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину після смерті батька, а отже наявні підстави для визнання за ним в порядку спадкування за законом, права на земельну частку (пай) площею 3,56 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах Глобинської міської ради Полтавської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, належала ОСОБА_5

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було ухвалено помилкове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Глобинської міської ради про встановлення факту родинних відносин, спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, є рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з батьком ОСОБА_5 станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 року за адресою АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 3,56 умовних кадастрових гектари, що розташована в межах Глобинської міської ради Полтавської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 належала ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.М. Бондаревська

Л.М. Пилипчук