Постанова

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 554/8773/16-ц

провадження № 61-19869св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго»,

представник відповідача - Сотник Ірина Леонідівна,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Техцентрсервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на рішення Октябрського районного суду

м. Полтави від 24 травня 2017 року у складі судді Шевської О. І. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 липня 2017 року у складі колегії суддів: Панченка О. О., Бутенко С. Б., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до

Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Техцентрсервіс»

(далі - ТОВ «Техцентрсервіс»), про захист прав споживача та стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Згідно умов договору на постачання теплової енергії від 13 жовтня 2011 року, який було укладено між нею та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», вона є споживачем послуг, що надаються відповідачем. З метою обліку отриманих послуг з централізованого опалення у квартирі встановлений лічильник, згідно показників якого здійснюється оплата.

У серпні місяці поточного року відповідачем було проведено профілактичний ремонт та повірку вказаного теплового лічильника. При цьому, на вимогу відповідача нею були сплачені кошти за такий профілактичний ремонт та повірку побутового теплового лічильника на рахунок ТОВ «Техцентрсерсів» в сумі 817 грн та кошти за опломбування квартирного теплового лічильника на рахунок ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в сумі 143 грн 88 коп. Проте, вказані дії відповідача не узгоджуються з нормами діючого законодавства та порушують її права як споживача.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на її користь сплачені кошти за профілактичний ремонт та повірку побутового теплового лічильника в сумі 817 грн та кошти за опломбування квартирного теплового лічильника в сумі 143 грн 88 коп.,

а всього - 960 грн 88 коп.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 сплачені кошти за профілактичний ремонт та повірку побутового теплового лічильника в сумі 817 грн та кошти за опломбування квартирного теплового лічильника в сумі 143 грн 88 коп., а всього - 960 грн

88 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення районного суду мотивовано тим, що витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, якийвиконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг. Отже, проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19 липня 2017 року апеляційну скаргу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відхилено. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 травня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії повинно було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Пунктами 9, 30, 32 цих Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

У касаційнійскарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. Посилалось на те, що відшкодування витрат на проведення комплексу робіт з періодичної повірки, в тому числі опломбування, індивідуального лічильника теплової енергії діючими нормативно-правовими актами не передбачено, а тому висновок суду щодо того, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» повинно відшкодувати кошти за проведення чергової метрологічної повірки квартирного засобу обліку теплової енергії є помилковим. Крім того, зазначало про те, що підприємство не має жодного відношення до діяльності з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а здійснює виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно умов договору на постачання теплової енергії від 13 жовтня 2011 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», позивач є споживачем послуг, що надаються підприємством.

З метою обліку отриманих послуг з централізованого опалення у квартирі, встановлений лічильник, згідно показників якого здійснюється оплата.

У серпні місяці поточного року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було проведено профілактичний ремонт та повірку вказаного теплового лічильника.

На вимогу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» ОСОБА_1 були сплачені кошти за профілактичний ремонт та повірку побутового теплового лічильника на рахунок ТОВ «Техцентрсервіс» в сумі 817 грн та кошти за опломбування квартирного теплового лічильника на рахунок ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в сумі 143 грн 88 коп.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» провадить господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі відповідних ліцензій, виданих національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та одночасно є виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг»національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугздійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких вона здійснює.

Правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини у сфері метрологічної діяльності та спрямований на захист громадян і національної економіки від наслідків недостовірних результатів вимірювань.

Відповідно до пункту 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт

(у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки(результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Діяльність підприємств, які виробляють (надають) теплову енергію та комунальні послуги, підлягає державному регулюванню згідно із Законом України «Про природні монополії». Предметом державного регулювання діяльності цих підприємств є ціни (тарифи) на товари, що виробляються (реалізуються) ними. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня

2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», якою затверджено Порядки формування тарифів на теплову енергію та комунальні послуги (далі - Порядок), передбачено механізм розрахунку економічно обгрунтованих тарифів та визначено перелік витрат, які включаються до складу повної собівартості послуг з тепло-, водопостачання та водовідведення. Цей Порядок застосовувався під час установлення національною комісією, що здійснює державне регулюванню у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій, а також для суб'єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 Порядку, та поширюється на таких суб'єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09 червня 2016 року № 1101 внесено зміни до постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року № 1171 та встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з 01 липня 2016 року, що є чинними. Структурою одноставкового тарифу передбачені витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтажу після повірки - лише лічильників гарячої води, однак планові витрати на повірку квартирних засобів обліку теплової енергії не включені до тарифу.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» під час здійснення господарської діяльності керується Законом України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», відповідно до якого підприємство зобов'язане здійснювати цільове використання коштів, отриманих внаслідок здійснення своєї господарської діяльності за встановленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики такомунальних послуг, тарифами, виключно на витрати, які передбачені структурою тарифу, а тому спрямування теплопостачальною організацією коштів, передбачених в структурі тарифу на послугу з централізованого опалення на проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку теплової енергії, призведе в свою чергу до порушення законодавства у сфері теплопостачання.

Отже, апеляційний суд у порушення наведених норм права та вимог

статей 212-214, 315 ЦПК України 2004 року не з'ясував чи передбачено відшкодування витрат на проведення комплексу робіт з періодичної повірки, в тому числі опломбування індивідуального лічильника теплової енергії, нормативно-правовими актами.

При цьому апеляційний суд не перевірив доводів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про те, що повірку, опломбування індивідуального лічильника теплової енергії діючими нормативними актами не передбачено.

Отже, висновки апеляційного суду щодо стягнення зазначених ОСОБА_1 та понесених нею особисто витрат за повірку побутового теплового лічильника та його опломбування є передчасними.

Також апеляційний суд не перевірив доводів ОСОБА_1 про те, чи відмовив ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» їй у виконанні зазначених послуг за рахунок останнього, яких саме послуг, не зробив висновку про те, чи є обраний

ОСОБА_1 спосіб судового захисту про стягнення указаних витрат, які, як вважає остання, мало понести зазначене підприємство, та які вона понесла особисто без його згоди, таким, що відповідає вимогам закону.

Відповіднодо пункту першого частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам

статті 263 ЦПК України та ухвалене з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 липня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта