Справа № 148/1580/18
Провадження №2/148/747/18
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: головуючого судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданим від імені та в інтересах позивача - ОСОБА_2, до Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом, поданим від імені та в інтересах позивача - ОСОБА_2 до Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що 05.12.2015 у м. Горлівка Донецької області померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина. Однак, про її смерть позивач дізнався лише на початку червня 2018, коли його спільні знаймі передали йому свідоцтво про смерть, видане 11.12.2015 Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Горліка Донецької Народної Республіки. Також, спільні знайомі повідомили позивача, що незадовго до своєї смерті, спадкодавець у Заозерненській сільській раді Тульчинського району склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу.

Позивач, дізнавшись про наявність заповіту, та зібравши всі необхідні документи для оформлення спадщини, звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори. Однак, державним нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини, в зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця, встановлений для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що вказаний строк він пропустив у зв'язку з істотними, непереборними та об'єктивними причинами, а саме: необізнаністю щодо наявності заповіту та смерті спадкодавця, що проживала на тимчасово окупованій території України - у м. Горлівка Донецької області.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить визначити додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 05.12.2015. Судові витрати просить залишити за собою.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без його та позивача участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшов лист, у якому Заозерненська сільська рада вказала, що позов визнає, розгляд справи просить здійснювати у відсутність представника (а.с. 16).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 21.06.2018, судом встановлено факт смерті ОСОБА_3, померлої 05.12.2015 у м. Горлівка Донецької області (а.с. 7-8). Відповідно вказаного рішення суду, Тульчинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області 14.08.2018 видано свідоцтво про смерть даної особи серії І-АМ № 421488 (а.с. 6).

Згідно копії дублікату заповіту від 20.10.2004, виданого позивачу секретарем Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, спадкодавець ОСОБА_3 заповіла все своє майно позивачу ОСОБА_2 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, про що свідчить його паспорт серії АА № 326525, виданий 18.10.1996 (а.с. 3-4).

Відповіддю державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори № 633/01-16 від 31.08.2018, позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 10).

Наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_3 підтверджується довідкою Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 228 від 11.06.2018, згідно якої, спадкове майно складається з двох земельних ділянок, розміщених на території Заозерненської сільської ради Тульчинського району (а.с. 11).

З письмових повідомлень державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори № 805 та № 806 від 13.11.2018, судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3Я не відкривалась, 31.08.2018 з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті даної особи, звернувся позивач ОСОБА_2 У зв'язку з тим, що спадкова справа не заводилась, дій щодо повідомлення чи виклику спадкоємців, в тому числі і через оголошення у пресі, нотаріальною конторою не здійснювалось (а.с. 24-25).

Також, згідно листа Заозерненської сільської ради Тульчинського району № 479 від 14.11.2018, сільська рада про настання смерті ОСОБА_3 не була проінформована, оскільки остання померла не за місцем проживання, тому виклик спадкоємця за заповітом - ОСОБА_2, в тому числі і через оголошення у пресі, сільська рада теж не здійснювала. (а.с. 31).

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або осторюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд у постанові № 198/476/16-ц від 18.01.2018.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Разом з тим, відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-1320цс17, ВСУ дійшов висновку, що при розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

У вказаній правовій позиції ВСУ, також, наголошує, що державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

З досліджених доказів, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 дізнався про смерть спадкодавця та про наявність заповіту вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, та розпочав процедуру оформлення спадщини, звернувшись до суду з заявою про встановлення факту смерті спадкодавця, оскільки остання померла на тимчасово окупованій території України. Отримавши рішення суду про встановлення даного факту, позивач отримав свідоцтво про смерть даної особи, після чого, 31.08.2018 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Оскільки, спадкова справа не заводилась, нотаріусом, після одержання повідомлення про відкриття спадщини, повідомлення про це спадкоємців не здійснювалось, як і не дійснювалось таке повідомлення сільською радою, тому що сільська рада не володіла інформацією про смерть спадкодавця, яка настала не за зареєстрованим місцем її проживання.

Вказані обставини свідчать про неможливість позивача вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, а саме: на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини.

За викладених обставин, суд вважає поважними причини, з яких позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, і тому, приходить до висновку про можливість визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухваллюючи рішення, суд, також, враховує визнання відповідачем позову та відповідно до норм ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вирішує ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, та враховуючи прохання позивача, суд залишає за ним судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 18, 19, 23, 76-81, 95, 141, 200, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 05.12.2015, терміном три місяці після набрання даним рішенням законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя