Єдиний унікальний номер 728/562/18
Номер провадження 4-с/728/2/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо не зняття арешту з нерухомого майна неправомірною та зобов»язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

05.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою в якій просить визнати бездіяльність Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби щодо незняття арешту з належного йому нерухомого майна згідно постанови АН № 434936 від 03.03.2009 року неправомірною та зобов»язати Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зняти арешт з нерухомого майна та заборони його відчуження, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна 04.03.2009 року за реєстраційним номером 8518643, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції АН 434936 від 03.03.2009 року провадження № 215, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна: квартири № 17, розташованої по вул. Першотравнева, 13, м. Бахмач Чернігівської обл., реєстраційний номер обтяження 8518643, зареєстрований 04.03.2009 року Чернігівською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Також просить стягнути з Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на його користь сплачений судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Скаргу мотивує тим, що являється власником квартири за № 17, розташованої в будинку № 13 по вулиці Першотравневій м. Бахмач Чернігівської області. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 26.12.2017 року йому стало відомо про те, що 04.03.2009 року зареєстровано обтяження за реєстраційним номером 8518643 відносно даного майна, внесене за заявою відділу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції державним виконавцем Білогруд, яке накладене згідно постанови АН 434936 від 03.03.2009 року, номер провадження 215.

На його звернення 12.02.2018 року за вихідним номером 1795 Бахмацьким ВДВС йому повідомлено про те, що були відкриті виконавчі провадження, але в подальшому вони були завершені в зв»язку з відсутністю у боржника майна. І оскільки вказні постанови завершувалися не фактичним виконанням, тому можуть бути повторно пред»явлені до органів їх виконання.

Листом за вихідним номером 311 від 01.03.2018 року в.о. начальника Бахмацького ВДВС ОСОБА_2 повідомила його про те, що станом на 01.03.2018 року у відділі не перебувають провадження, по яким накладено арешти і вирішити питання щодо скасування обтяження, накладеного згідно постанови АН № 434936 від 03.03.2009 року, винесеної Бахмацьким РВ ДВС неможливо в зв»язку з відсутністю документів виконавчих проваджень, строк зберіганання яких 3 роки.

Зазначає, що з урахуванням положень ЗУ «Про виконавче провадження» при закінченні виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників та скасовуються інші, вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішень, а також проводяться інші необхідні дії у зв»язку із закінчененням виконавчого провадження.

Оскільки вищевказаного не було здійснено і на даний час арешт з його майна безпідставно не знятий, тому змушений звертатися до суду з даною скаргою.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, але у наданій суду заяві просить розглядати справу без його участі. Скаргу підтримує та просить задовольнити із зазначених в її змісті підстав.

Представник Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не з»явився з невідомих причин, хоча про час та місце його проведення був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив.

В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України «Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» «Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та номативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню».

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, що визначено п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено в судовому засіданні згідно Інформаційної довідки № 109004117 від 26.12.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на нерухоме майно квартиру за № 17, розташовану в будинку за № 13 по вулиці Першотравнева м. Бахмач Чернігівської області, на підставі постанови АН 434936 від 03.03.2009 року виконавця відділу ДВС Бахмацького РУЮ Білогруда (провадження за № 215) був накладений арешт (а.с. 15).

Власником даної квартири являється ОСОБА_1 (а.с.22).

Зі змісту повідомлення в.о. начальника Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 14.06.2018 року убачається, що станом на 14.06.2018 року у відділі не перебувають виконавчі провадження, по яким накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1. Надати інформацію щодо підстав накладення арешту згідно постанови АН № 434936 від 03.03.2009 року № 215, винесену Бахмацьким РВ ДВС та вирішити питання щодо скасування обтяження не є можливим, оскільки відповідно до Порядку ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року термін зберігання завершених виконавчих проваджень та матеріалів складає 3 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 6 розділу Х1 Порядку ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, наступного за роком завершення їх діловодством (наприклад, обчислення строку зберігання виконавчого провадження, яке завершене (виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання) у 2016 році, починається з 01 січня 2017 року.

Виконавчі провадження, відібрані для знищення, мають бути знищені паперознищувачами або шляхом спалення, про що зазначається в акті про вилучення виконавчих проваджень для знищення.

Такі ж норми зазначені і в пунктах 9.9, 9.10 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, відповідно до яких строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Як було встановлено судом, власником майна за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, але наявність арешту вказаного нерухомого майна порушує його права, оскільки відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючин інформацію, яка міститься в листі в.о. начальника Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 14.06.2018 (а.с. 29) суд дійшов висновку, що відсутні будь-які документи виконавчого провадження, провадження було знищено у зв'язку з його закінченням, але при цьому питання про зняття арешту з майна не було вирішено, що зумовлює необхідність вжити заходів щодо зняття арешту, оскільки вказані обмеження створюють перешкоди у реалізації позивачем свого права на вільне володіння та розпорядженням майно.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону чинного на момент накладення арешту на майно) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи з положень ст. 447 ЦПК України, враховуючи, що право на звернення до суду зі скаргою мають саме сторони виконавчого провадження, а досліджуване виконавче провадження завершене та знищене в зв»язку з закінченням терміну його зберігання, тому скарга не підлягає задоволенню.

При цьому заявник не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку позовного провадження за захистом свого порушеного права, так як питання щодо зняття арешту при завершенні виконавчого провадження не було вирішено.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов»язані з розглядом скарги, покладаются судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник сплатив судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору за подання до суду скарг, визначених ст. 447 ЦПК України, оскільки відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Таку є ж правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 18.01.2018 року у справі за № 565/256/15ц.

Керуючись ст.ст. 247 ч.2, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо не зняття арешту з нерухомого майна неправомірною та зобов»язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 10.08.2018 року.

Суддя О.І. Глушко