Справа № 133/987/18
Провадження № 22-ц/772/1562/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 рокуСправа № 133/987/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Сопруна В.В., Панасюка О.С.

за участі секретаря Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_3 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

постановлену зі складанням її повного тексту 05 червня 2018 року у м. Козятин суддею цього суду Сєчком В.Л.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, мотивуючи його тим, що вони з 18 березня 2006 року до 24 січня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі ними 25 червня 2013 року було придбано автомобіль «КІА SPORTEGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який є об'єктом їх права спільної сумісної власності як подружжя, а тому їх частки у праві власності на цей автомобіль є рівними. Оскільки автомобіль є неподільною річчю, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію половини вартості цього автомобіля, а автомобіль виділити у приватну власність відповідачу.

Крім того, ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на зазначений автомобіль, мотивуючи її тим, що невжиття таких заходів забезпечення позову може унеможливити у подальшому виконання рішення суду у цій справі, оскільки відповідач з 2001 року немає постійного доходу, у нього немає коштів за рахунок яких він міг би виконати рішення про задоволення заявлених нею позовних вимог, а тому виконання рішення можливо буде лише за рахунок звернення стягнення на цей автомобіль, який зареєстровано за відповідачем.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2018 року у задоволення заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову, якою вимоги заяви задовольнити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві відповідач зазначив, що оскаржувану позивачем ухвалу вважає законною, а тому просить апеляційний суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Вінницької області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Вінницького апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у м. Вінниці.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, ухвала суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши її законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Частиною 1, 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист , або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернуся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ст. 150 ЦПК України. Згідно з п. 1 ч. 1 цієї статті позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 18 березня 2006 року по 24 січня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 та рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 січня 2018 року (а.с. 7, 15).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 25 червня 2013 року за ОСОБА_4, як власником, зареєстровано автомобіль «КІА SPORTEGE», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9. 10).

14 березня 2018 року начальником Територіального сервісного центру № 0541 РСЦ МВС у Вінницькій області Каспруком В.І. надано інформацію про те, що відповідно до бази даних АІС «ДАІ 200»УДАІ України у Вінницькій області та Єдиного державного реєстру МВС України, ОСОБА_4 у період з 2006 по 2018 роки було зареєстровано, знято з обліку та відчужено ряд транспортних засобів (а.с11-14).

07 липня 2011 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, що вбачається з повідомлення державного реєстратора (а.с. 28).

Керуючись наведеними нормами процесуального права, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зави про забезпечення позову, виходячи з того, що обраний заявником вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами і фактично позбавляє відповідача право користування належним йому майном. Крім того, заявником не було надано відомостей щодо вартості автомобіля, що позбавило суд можливості вирішити питання про відповідність та співмірність виду забезпечення позову. Пославшись на викладене, суд дійшов висновку, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту не відповідає заявленим позовним вимогам.

Апеляційний суд із такими висновками не погоджується, оскільки зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України та п. 3 наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суджу України вбачається, що саме позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти. У цій справі ОСОБА_3 пред'явлено саме позов майнового характеру, який вона обґрунтовано просила забезпечити шляхом накладення арешту на автомобіль, враховуючи, що саме цей автомобіль є спірним, оскільки у позові порушується питання про його поділ як об'єкта права спільної сумісності власності подружжя. Тобто, обраний позивачем вид забезпечення позову відповідає характеру заявлених нею вимог.

Щодо співмірності заходу забезпечення позову, який просить суд застосувати позивач, із заявленими позовними вимогами, то такий захід забезпечення як арешт майна, зокрема, спірного автомобіля, є співмірним із заявленими ОСОБА_3 вимогами, враховуючи, що фактично поділити цей автомобіль, з огляду на його неподільність як речі, вона просила шляхом стягнення з відповідача на її користь компенсаційної виплати у розмірі половини вартості цього автомобіля, а право власності на цей автомобіль визнати за відповідачем. Тобто, заявлені нею вимоги стосуються цього майна в цілому, а не його частини.

Те, що у сторін наявний спір відносно зазначено автомобіля, підтверджується як матеріалами позовної заяви, так і відзивом, поданим відповідачем на апеляційну скаргу позивача.

Цей автомобіль, який є предметом спору, на підставі вказаного вище свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить саме відповідачу, який, з огляду на принцип здійснення права власності, як володіє та користується цим автомобілем, так і має юридичне право ним розпорядитись, що, в свою чергу, обґрунтовано можна вважати існуванням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у цій справі.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржене судове рішення в законній силі залишатись не може та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2018 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення її позову до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Забезпечити цей позов шляхом накладення арешту на автомобіль «КІА SPORTEGE», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого 25 червня 2013 року зареєстрований ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3).

Постанову допустити до негайного виконання з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.В. Сопрун

О.С. Панасюк

Повний текст постанови виготовлено 07 серпня 2018 року.