Справа № 471/181/18-ц
Провадження №2/471/167/18
Номер рядка звіту 48
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2018 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Романчук О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Братське цивільну справу за № 471/181/18-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 2013 року фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, через образи, відсутності намірів зберегти сім'ю - розірвати шлюб не має можливості в інший спосіб як лише через суд.

У судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання зявився відповідач, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

14 червня 1996 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Братським районним відділом ЗАГС Миколаївської області, актовий запис № 14.

Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину Марину, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між подружжям не склалося, через розходження поглядів на сімейні та подружні відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з 2013 року.

Спір відносно поділу майна подружжя на час розгляду справи відсутній.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцем вул. Бенардоса, 19, смт. Братське Братського району Миколаївської області, та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Вирва) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканкою вул. Бенардоса, 19, в смт. Братське Братського району Миколаївської області, зареєстрований 14 червня 1996 року Братським районним відділом ЗАГС Миколаївської області, актовий запис № 14 - розірвати.

Судові витрати залишити за позивачем.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_2 залишити прізвище "Пономарчук".

Рішення може бути оскаржено в порядку ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.08.2018 року.

СуддяОСОБА_5