РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 643/5019/18
Провадження № 2/643/3760/18

Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Горбунової Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно статті 68 Закону України «Про нотаріат» Видача свідоцтва про право на спадщину за законом: нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.
Спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину.
Порядок видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину установлений Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок).
Пунктом 1.2. Глава 10 Порядку установлено, що при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Відповідно до п. 4.12., 4.15, 4.18. Глави 10 Порядку свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України.
При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Судом встановлено, що 02 серпня 2016 р. помер ОСОБА_4 батько позивача та ОСОБА_3 мачуха позивача. Після їх смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Франтишка Крала 152, які були придбані та побудовані у зареєстрованому шлюбі на підставі договору купівлі-продажу.
Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги після смерті батька та мачухи у встановлений законом строк звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2.
Згідно мотивувальної частини цього рішення суд встановив, що ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем ОСОБА_4, який в установлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину. Суд першої інстанції визнав за ОСОБА_1 право власності на ?, замість всього житлового будинку Літ. А-1 заг. площею 261,1 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Франтишка Крала 152. При цьому суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину і якому нотаріусом не відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що не позбавляє його права звернутися зі вказаного питання до нотаріальної контори.
Зазначена обставина справи підтверджена витягом № 109023281 від 26.12.2017 р. та № 110339696 від 11.01.2018 р.
Постановою приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_6 від 19 квітня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку після смерті батька ОСОБА_4
Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2018 р. відповідач мотивувала тим, що оскільки вказаний вище житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, тому відповідно підпункту 1.1. пункту 1 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомлення спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Відповідно без письмової заяви ОСОБА_4 спадкодавця, видати свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя неможливо.
Судом встановлено, що 02 серпня 2016 р. помер ОСОБА_4 батько позивача та ОСОБА_3 мачуха позивача. Після їх смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Франтишка Крала 152, які були придбані та побудовані у зареєстрованому шлюбі на підставі договору купівлі-продажу.
Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги після смерті батька та мачухи звернувся з відповідною заявою до відповідача з метою прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 та мачухи ОСОБА_3.
Відтак документально підтверджений факт смерті батька позивача. Тобто посилання приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на необхідність письмової заяви померлого ОСОБА_4 спадкодавця, без якої видати свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя неможливо, не ґрунтуються на законі та є безпідставними.
Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 78 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Враховуючи наведене суд вважає висновок відповідача про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? житлового будинку Літ. А-1 загальною площею 261,1 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Франтишка Крала 152, після смерті ОСОБА_4, який помер 02 серпня 2016 року на імя сина ОСОБА_1, безпідставним та таким, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам.
Стаття 1261 ЦК України регламентує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Тобто в силу вимог статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті батька, ОСОБА_4.
Відповідно до ч.1 Глави 13 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом .
За приписом частини 4 Глави 13 Порядку Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.
Окремо слід зазначити, що в силу статті 49 Закону України «Про нотаріат» унормовано перелік підстав до відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії, який є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає і встановлений Законом України "Про нотаріат".
Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дії з підстав відсутності заяви другого з подружжя, померлого спадкодавця - не передбачена Законом України "Про нотаріат". Отже відмова відповідача у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є необґрунтованою законодавчо.
Тобто висновок щодо надання письмової згоди особи, яка померла, тобто ОСОБА_4 не ґрунтується на законі.
На підставі викладеного, суд вважає, що нотаріус помилково та безпідставно дійшла висновку про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що постанову від 19.04.2018 р. приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_2 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1 слід скасувати, зобов'язавши нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на ? житлового будинку Літ. А-1 загальною площею 261,1 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Франтишка Крала 152, в порядку спадкування за законом (перша черга) після смерті ОСОБА_4, який помер 02 серпня 2016 року.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -
Скасувати постанову від 19.04.2018 р. приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1.
Зобовязати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 видати на імя ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на ? житлового будинку Літ. А-1 загальною площею 261,1 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Франтишка Крала 152, в порядку спадкування за законом (перша черга) після смерті ОСОБА_4, який помер 02 серпня 2016 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя: Я.М. Горбунова