Справа № 535/1440/18
Провадження № 2/535/533/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Якименко Т.О., при секретарі Балала Л.В., розглянувши у підготовчому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на 1/4 частину земельної ділянки, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 3,17 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподаського виробництва, знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області, і до дня смерті належала ОСОБА_6, яка померла 06.04.1996 року та була успадкована після її смерті ОСОБА_7, який помер 11.12.2004 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті її батька - ОСОБА_7, який помер 11 грудня 2004 року, вона є спадкоємцем першої черги за законом. До складу спадкового майна входить 1/4 частина земельної ділянки площею 3,17 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподаського виробництва, знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області, і до дня смерті належала ОСОБА_6, яка померла 06.04.1996 року. ОСОБА_7 за життя успадкував зазначену частку земельної ділянки після смерті своєї матері, але у позивачки відсутні правовстановлюючі документи спадкодавця на зазначену частку земельної ділянки.

Для належного оформлення своїх спадкових прав, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_8, однак отримала відмову у видачі на її ім'я свідоцтва про спадщину, у зв'язку з тим, що відсутні належним чином оформлений правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності спадковадця на спадкове майно.

Позивачка вважає, що відсутність правовстановлюючого документа виданого на ім'я її батька - ОСОБА_7, позбавляє її права як спадкоємця за законом отримати у спадщину вказане спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4 померли, що підтверджується копіями свідоцтв про їх смерть, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

11 грудня 2004 року помер ОСОБА_7 про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 071920, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області 26 червня 2007 року.

ОСОБА_7 був батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її народження І-КЕ № 318484 виданим ОСОБА_2 відділом ЗАГС Полтавської області 09.01.1974 року та свідоцтвом про укладання шлюбу ІІ КЕ № 309872 виданим ОСОБА_2 відділом ЗАГС Полтавської 03.08.1991 року.

Відповідно до довідки № 5028 від 09.10.2017 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області, ОСОБА_7, який помер 11.12.2004 року, був зареєстрований один за адресою: І пров. Лісовий, 19 (стара адреса: І пров. Калініна, 19: І пров. Калініна, 15).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У провадженні приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області , знаходиться спадкова справа № 5/2018 на майно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 11 грудня 2004 року, відкрита за заявою позивачки ОСОБА_1 Інші заяви про прийняття спадщини відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

До складу спадкового майна, що належало ОСОБА_7 входить 1/4 частина земельної ділянки площею 3,17 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподаського виробництва, знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області, і до дня смерті належала ОСОБА_6, яка померла 06.04.1996 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 056230, виданого ОСОБА_2 селищною радою 05 грудня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3155

06 квітня 1996 року померла ОСОБА_6 про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 377492, видане ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 06 вересня 20187 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_6, прийняли в рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 а також батько позивачки - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою 24 липня 2002 року за реєстровим № 1497.

На підставі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину видано державний акт серії І-ПЛ № 057286 на імя ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,7925 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до листа Відділу у Котелевському районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22 січня 2018 року № 43/169-18 вбачається, що 12.09.2017 року здійснено реєстрацію земельної ділянки в Національній кадастровій системі, на підставі державного акту ІІ-ПЛ 056230 від 05.12.2001 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом № 1497 від 24.07.2002 року площею 3,1699 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та присвоєно кадастровий номер.

Спадкоємець ОСОБА_5 також зареєструвала успадковану 1/4 частку земельної ділянки площею 3,17 га. яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області, яка належала померлій 06 квітня 1996 року ОСОБА_6 .

Проте, оригінал деражвного акту серії І-ПЛ №057286 виданий на ім'я ОСОБА_7 відповідно до роз'яснення відділу у Котелевському районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відсутній.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 109/02-14 від 14.02.2018, позивачці було повідомлено, що приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_8, позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину за законом на імя позивачки на вищезазначену земельну ділянку, у звязку з тим, що у поданих документах існують розбіжності.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як розяснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншими правовстановлюючим документом.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції від 01.01.2013 року), державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяження) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України, про що на підтвердження державної реєстрації прав (обтяжень) земельної ділянки, заявнику видається витяг з Державного земельного кадастру.

Одночасно, постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 «Про затвердження форм державного акту на право власності на земельну ділянку та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою» (зі змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо прав власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Оскільки, ОСОБА_7 належним чином не оформив за собою право на успадковану ? частку вищезазначеної ділянки, а також на підставі свідоцтва про право власності за законом виданий державний акт серії І-ПЛ № 057286 не зареєстрований та не є належним правовстановлюючим документом, в зв'язку з чим існують розбіжності у поданих документах, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на ? частку земельної ділянки площею 3,17 га. після смерті батька.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264-268, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на 1/4 частину земельної ділянки, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 3,17 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, та належала померлому 11 грудня 2004 року ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 липня 2002 року державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори за реєстровим № 1497, отриману ним в порядку спадкування після померлої 06 квітня 1996 року ОСОБА_6, що належала останній на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 056230, виданого ОСОБА_2 селищною радою 05 грудня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3155.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя