Справа № 740/2287/18
Провадження № 2/740/1202/18
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Пантелієнко В.Г.

з участю секретаря Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Ніжинська міська рада про визнання незаконною відмови в погодження меж земельної ділянки та визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження з суміжними землекористувачами,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача з вимогами про:

визнання незаконною відмови ОСОБА_3, як землекористувача суміжної земельної ділянки, яка розташована в м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського,46, у підписанні акту погодження меж земельної ділянки;

визнання за ними права на приватизацію земельної ділянки в м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського,48 без погодження межі земельної ділянки в частині, що примикає до земельної ділянки в м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського,46 та підпису відповідача ОСОБА_3

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що є співвласниками домоволодіння розташованого в м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського,48. Вони мають намір приватизувати земельну ділянку за вказаною адресою для чого обовязково слід погодити межі земельних ділянок з суміжними землекористувачами. Відповідач, суміжний землекористувач земельної ділянки розташованої в м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського,46, необґрунтовано відмовила їм в погодженні меж суміжних земельних ділянок. Вказана обставина перешкоджає їх законному праву на приватизацію земельної ділянки.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились надавши заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи в їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, тому суд розглянув справу в її відсутність з винесенням заочного рішення.

Представник третьої особи Ніжинської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився надавши клопотання про розгляд справи в його відсутність в якому просить прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч.2 ст.16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається договору купівлі-продажу (копія на ас. 11-12), свідоцтва про право на спадщину за заповітом (копія на а.с. 14), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (копія на а.с. 15) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками, кожен по 1/2 частині, житлового будинку розташованого по вул. Полковника Розумовського,48 (раніше вул. Революції) в м. Ніжині.

З копії технічного паспорту на житловий будинок розташований в м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського,48 (а.с. 16-18) вбачається, що загальна площа земельної ділянки на території домоволодіння позивачів складає 600 м2.

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (далі по тексту - ЗК України) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналогічні положення містяться у ст. 377 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

Пункт «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України визначає, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 ЗК України розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 не бажає погоджувати межі земельної ділянки, яку мають намір отримати у власність позивачі та відмовляється підписати технічну документацію.

Пункт «г» ч. 1 ст. 96 ЗК України визначає, що землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Чинне земельне законодавство України не закріплює за суміжним землекористувачем обов'язку погодити межі земельної ділянки сусіднього землекористувача. Це є правом особи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, відмова відповідача ОСОБА_3 в погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського, 48, є безпідставною.

Відмова відповідача погодити межі земельної ділянки та підписати технічну документацію із землеустрою позбавляє позивачів можливості отримати у власність земельну ділянку, необхідну для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Актом розгляду земельного спору від 18.01.2018 року затвердженим рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 15.02.2018 року зафіксовано, що земельний спір між сторонами по справі, які є суміжними землекористувачами земельних ділянок розташованих в м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського, 48 та вул. Полковника Розумовського, 46, виник з приводу визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки під час виїзду комісія зясувала, що конфігурація межі між вказаними домоволодіннями відповідає плану земельної ділянки вказаному в технічному паспорті на житловий будинок м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського, 48 (копії на а.с. 6-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

При здійсненні межування власник земельної ділянки реалізує своє право. Проте така участь є також обов'язком кожного із сусідніх власників та землекористувачів, адже приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) забороняється.

Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 ЗК України).

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, встановивши, що позивачі не можуть реалізувати гарантоване законом право на безоплатну передачу їм у власність земельної ділянки через перешкоди, які чинить власник суміжної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що право власності на земельну ділянку позивачі можуть набути відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, та їх право на набуття земельної ділянки, необхідної для обслуговування будинку, підлягає захисту шляхом визнання права на приватизацію земельної ділянки в м. Ніжині по вул. Полковника Розумовського, 48, без погодження меж такої земельної ділянки із суміжним землекористувачем (землевласником) ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

На підставі встановлених обставин справи та вказаних правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 91, 116, 120, 121, 152 ЗК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на приватизацію земельної ділянки за адресою: м. Ніжин вул. Полковника Розумовського, 48, без погодження меж такої земельної ділянки із суміжним землекористувачем (землевласником) по вул. Полковника Розумовського, 46 в м. Ніжині - ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_4