Справа № 527/883/18
провадження 2-о/527/29/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за заявою заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, які мають неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

15.05.2018 року заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу.

В своїй заяві заявники зазначили, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2008 року, від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у них не склалося, з листопада 2017 року не підтримують шлюбні відносини, примирення між ними не можливе, а тому вони дійшли висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушені звертатись до суду з вказаною заявою. 14 травня 2018 року нотаріусом було посвідчено договір про сплату аліментів на дитину та договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні.

Посилаючись на викладене, заявники просили суд, розірвати між ними шлюб, зареєстрований 22 лютого 2008 року у Центральному відділі актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 61.

Заявники в судове засідання не зявилися, подали суду заяви в яких зазначили, що заяву підтримують та просять задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Згідно Свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 та Макушева (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4, 22 лютого 2008 року уклали шлюб у Центральному відділі актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 61 (а.с.4).

Від шлюбу, 19 червня 2008 року у сторін народилася донька ОСОБА_3 (а.с.5).

14 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договори між батьками про сплату аліментів на утримання дитини та про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні. Зазначені договори було посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с.15-18).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Враховуючи, що заявники наполягають на розірванні шлюбу, уклали Договори між батьками про сплату аліментів на утримання дитини та про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні, які було нотаріально посвідчено, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.21, 24, 56, 109, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 263, 265, 273, 293, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, які мають неповнолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (50027, АДРЕСА_1, рнокпп:НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Полтавська обл., Глобинський район, с-ще Градизьк, вул. Чкалова, буд. 27, рнокпп: НОМЕР_2) у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис №61- розірвати.

Рішення суду, після набрання ним законної чинності, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення складено 26 червня 2018 року

Суддя А. О. Олефір