Справа № 349/1328/18
Провадження № 2-о/349/74/18
У Х В А Л А

17 серпня 2018 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Могила Р.Г. у справі №349/1328/18 перевіривши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,заінтересована особа - Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області,

В С Т А Н О В И В :

16 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою в якій просить встановити факт, що відповідно до актового запису про розірвання шлюбу №19 від 05 березня 1998 року, складеного Рогатинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на ОСОБА_2 та ОСОБА_1, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 не змінила своє прізвище на дошлюбне «ОСОБА_1» та залишила прізвище «ОСОБА_1».

У відкритті провадження у справі необхідно відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження;позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення ( п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:родинних відносин між фізичними особами;перебування фізичної особи на утриманні;

каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_1 просить суд в порядку окремого провадження встановити факт неправильності запису у актовому записі про розірвання шлюбу та внести зміни до актового запису про розірвання шлюбу.

Порядок внесення до актових записів цивільного стану змін визначений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закону) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5. (далі-Правил)

Згідно ч.1 ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Пунктом 1.7 Правил визначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державному архіві внесення змін до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно п.1.15 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до п.2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Відповідно до постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року N 12 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану» орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб'єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану. Оскільки державна реєстрація актів цивільного стану має публічно-правову природу, звертаючись із заявою (вимогою) до такого органу, особа вступає у публічно-правові відносини з державою в особі уповноваженого державного органу. Внаслідок цього при користуванні будь-яким із правил відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належить до адміністративної юрисдикції.

Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не спір про наявність в особи особистого немайнового права.

Таким чином, встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису чи відновити актовий запис здійснюється у порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного вказаний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження у справі №349/1328/18 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,заінтересована особа - Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, відмовити.

Копію ухвали разом із позовними матеріалами надіслати заявнику.

Роз'яснити ОСОБА_1 про те, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Судове рішення складено 17 серпня 2018 року.

Суддя Р.Г. Могила