АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2046/18 Справа № 204/7061/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Демченко Е.Л., Пищиди М.М.

при секретарі Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення їхнім сином, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 1624 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 06 листопада 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 21 жовтня 2018 року включно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем з 04 вересня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час шлюбні відносини між ними припинені, а шлюб розірваний рішенням суду від 23 жовтня 2017 року. Дитина після припинення шлюбних відносин між сторонами проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. При цьому, позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач не утримує позивачку та матеріально їй не допомагає. При цьому, відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться (а.с.1).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання його дружини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення їхнім сином: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 06 листопада 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 21 жовтня 2018 року включно..

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.49-51).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.55-56).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Судом 1 інстанції встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 29 листопада 2017 року, складеного комісією у складі головних спеціалістів управління-служби у справах дітей виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6, малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матірю - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з положень ст. 84 СК України щодо права дружини на утримання у разі проживання з нею дитини до досягнення нею трьох років.

Вказані висновки суду 1 інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Ст. 80 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, батьками якої є сторони, і яка не досягла трьохрічного віку.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 29 листопада 2017 року, малолітня дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матірю - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову і правомірно стягнув аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки на даний час ОСОБА_2 не працює і потребує матеріальної допомоги, так як доглядає за дитиною, яка проживає разом з нею.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що суд 1 інстанції не прийняв до уваги довідку №1343/09-04 виданої Виконавчим комітетом Української сільської ради від 13 вересня 2017 року, згідно з якою - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований в дитячому навчальному закладі «Малятко» селище Українське Петропавлівського району Дніпропетровської області з 06.09.2017 року та відвідує даний заклад з 12.09.2017 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вбачається із вказаної довідки, остання видана та підписана головою сільської ради, а не навчальним закладом «Малятко».

Крім того, доводи апелянта щодо проживання, реєстрації та відвідування дитячого закладу з вересня 2017 року у селищі Українське, не спростовують висновків суду щодо проживання дитини разом з матірю на час розгляду справи і наявності підстав для стягнення аліментів на утримання позивачки, починаючи з листопада 2017 року.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: