КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1967/2018
справа №356/1380/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Амборської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березанського міського суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Голік Г.К. 31 липня 2018 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: виконавчий комітет Березанської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір&q?у ;ю.

Вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду 27 липня 2017 року, мають двох спільних дітей - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розлучення позивач разом з дітьми переїхала проживати до своїх батьків, проте відповідач ОСОБА_3 в кінці квітня 2017 року без її згоди забрав сина та заперечує проти його проживання із матір&q?ер;ю, цей спір між ними не вирішено.

ОСОБА_2 зазначає, що малолітньому ОСОБА_4 якнайкраще буде проживати разом з нею, оскільки тільки вона може забезпечити його материнською опікою та доглядом, окрім того сина фактично відлучили від сестри, за якою він сумує. Для проживання дітей існують всі необхідні умови.

Зазначає, що малолітній ОСОБА_4 не відвідує дитячого садка, його фактичним вихованням займаються батьки відповідача, а не він сам.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 31 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом не встановлено передбачених ч.2 ст.161 СК України обставин, зокрема, ставлення батьків до виконання ними своїх обов'язків. Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції пояснення відповідача давали можливість зрозуміти, що він неналежно здійснює свої обов'язки з виховання сина, а останній не розвивається, з однолітками не спілкується.

Вказує, що суд не надав оцінку обставинам про здійснення перешкод матері бачити дитину.

Зазначає, що відповідач ухилився від спільного відвідування дитячого психолога, який дав би висновком про прихильність дитини до одного з батьків.

Висновок Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей &q?ов;Сезенків&q?о ; вважає недопустимим доказом. Психолог ОСОБА_7 в суді не змогла підтвердити висновки свого дослідження документальними матеріалами, що були складені, зазначивши, що частина втрачена, частина збереглась частково, при цьому відмовилась їх надати, а те, що надано не підтверджує використання при спілкуванні з дитиною. Зазначає, що в тестуванні дитини приймала участь інший психолог ОСОБА_8 (висновок не підписувала), з пояснень цього психолога вона була присутня, оскільки має більший досвід. При цьому пояснення обох психологів суперечать один одному щодо проходження тестування.

Окрім того, вказує, що ОСОБА_8 працює психологом в Березанському центрі дистанційного навчання Міжрегіональної академії управління персоналом, який очолює сестра відповідача.

Звертає увагу на те, що при спілкуванні з дитиною психологами не досліджувалось питання прихильності дитини до матері, що підтвердили в судовому засіданні обидва свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 неправдиві, оскільки вони вказували, що дитина відвідує дитячий садок, хоча це не відповідає фактичним даним. При цьому показам свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 не надано оцінки.

Вважає безпідставним відхилення судом висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Березанської міської ради, який складно об&q?ов;єктивно, за участю батьків, виїздом до місця проживання дитини.

Вказує, що зі слів відповідача в суді, вихованням дитини займалася бабуся (померла) та його теперішня дружина. При цьому вказує, що теперішня дружина народила дитину та її син не буде отримувати всієї турботи та уваги, яку здатна забезпечити лише матір.

Окрім того, забираючи дитину, відповідач застосував до дитини обман, повідомивши, що мати скоро до них переїде.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 посилається на те, що доводи апеляційної скарги побудовані на тій обставини, що дитина не відвідує дитячий садок. Проте така обставина викликана тим, що ОСОБА_3 має побоювання, що позивач викраде дитину. Вказує, що вихованням і розвитком дитини, у той час коли ОСОБА_3 перебуває на роботі, займається його теперішня дружина, яка має педагогічну та психологічну освіту. Одночасно вказує, що за місцем проживання позивача відсутній дошкільний навчальний заклад. Зазначає, що віддаленість робочого місця позивача від її місця проживання не надає достатнього часу, необхідного для приділення дітям. Посилається на безпідставність тверджень, що ОСОБА_8 перебуває в службовому підпорядкуванні його сестри. Вказує також, що разом з ним проживає його сестра та її чоловік - лікар педіатр, який слідкує за здоров&quсе;ям ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримала, посилаючись викладені в ній обставини, просила скаргу задовольнити.

Відповідач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, посилались на законність та обґрунтованість рішення суду.

Представник 3-ї особи в судове засідання не з&quma;явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності представника 3-ї особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року розірвано.

Сторони мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Характеристики батьків позитивні, мають самостійні доходи, власного житла не мають, проживають в житлових будинках, власниками яких є їхні батьки.

Згідно із даними Акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного комісією у складі сільського голови, депутата виборчого округу, голови комісії у справах дітей, члена комісії, голови адміністративної комісії 21 листопада 2017 року, ОСОБА_2 проживає в будинку батьків за адресою: АДРЕСА_1. Житло розташоване на першому поверсі одноповерхового будинку, який складається з чотирьох кімнат, кухні, ванни, веранди та підсобного приміщення, яке пристосоване під гардероб. Будинок має газове опалення. ОСОБА_2 в будинку займає окрему житлову кімнату, в якій проживає на даний час разом з дочкою. На час обстеження в будинку створені санітарно-гігієнічні умови та необхідні умови для проживання дітей. В кімнаті ОСОБА_2 створені умови для проживання, виховання, розвитку та навчання дітей. Зокрема, у кімнаті є окремі ліжка для дітей, шафа, стіл для навчання, ноутбук, дитяча література, іграшки, одяг.

04 грудня 2017 року комісією у складі начальника та двох головних спеціалістів Служби у справах дітей та сім&quan;ї сім'ї Переяслав-Хмельницької РДА складено Актом обстеження житлово-побутових умов за цією ж адресою, за наслідками чого комісія дійшла висновку, що в будинку створені усі умови для проживання, розвитку та виховання дітей.

Згідно із даними Акту №1848 від 08 грудня 2017 року депутата Березанської міської ради Братко В.Б., обстежено житловий будинок по АДРЕСА_2, власником якого є гр. ОСОБА_18, батько відповідача. В цьому будинку також проживає і зареєстрований малолітній ОСОБА_4. Зі слів сусідів ОСОБА_2 регулярно навідує свого сина не менше трьох разів на місяць, по можливості і частіше.

Актом обстеження умов проживання від 22 серпня 2018 року будинку АДРЕСА_2, складеного дільничним інспектором поліції, встановлено, що будинок є двоповерховим, складається з 9 кімнат, кухні, ванни, туалету, прихожої. Наявне електро-, водо-, газопостачання, водовідведення, бойлер, холодильник, телевізор, будинок мебльований. Дитина має окрему кімнату, де розташовані два дивани, шафа для речей, стіл для навчання, іграшки. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_18 (батько відповідача); ОСОБА_19 (мати відповідача); ОСОБА_3; ОСОБА_20; ОСОБА_21; ОСОБА_10; ОСОБА_22; ОСОБА_23; ОСОБА_4. Зі слів бабусі ОСОБА_19 син ОСОБА_4 не хоче проживати з матір'ю. Мати не відвідує дитину півроку.

Актом обстеження житлових умов ОСОБА_3 від 10 серпня 2017 року, складеного депутатом Березанської міської ради Братко В.Б., встановлено, що будинком користується три сім'ї: господар ОСОБА_18 з дружиною ОСОБА_19; сім'я дочки ОСОБА_21 з чоловіком ОСОБА_20 та їх трьома дітьми: ОСОБА_10 (2005 р.н.), ОСОБА_22 (2008 р.н.), ОСОБА_23 (2010 р.н.); сім'я сина ОСОБА_3. На даний час сім'я ОСОБА_3 складається з двох осіб: ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4.(2012 р.н.). Сім'я користується житловими кімнатами №9 площею 12,20 кв.м, кімнатою №1 площею 10,54 кв.м та кімнатою №2 мансардного поверху площею 19,21 кв.м. Кімната №9 площею 12,20 кв.м використовується як дитяча кімната сина ОСОБА_4, в ній знаходиться два спальних дивана, шафа з дитячим одягом, шафа з дитячими книгами та іграшками. Також в кімнаті присутній стіл та два стільці. В загальному користуванні родини перебувають: приміщення №8(зал) площею 21,60 кв.м,приміщення №2 (прихожа) площею 21,70 кв.м, приміщення №3 (кухня) площею 14,20 кв.м,приміщення №4 (ванна) площею 3,90 кв.м, приміщення №5 (вбиральня) площею 1,50 кв.м, приміщення 31 (веранда) площею 8,0 кв.м.

Відповідно до даних листа виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області убачається, що у реєстраційному журналі прийому громадян 11 липня 2017 року та 24 листопада 2017 року зареєстровані звернення ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, у зв'язку із перешкодами у спілкуванні.

Відповідно до даних листа №704 від 01 листопада 2017 року Березанської міської лікарні амбулаторні картки дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в дитячій консультації відсутні.

Відповідно до даних листа №15 від 27 листопада 2017 року директора ясел-садочку «Лелеченька», ОСОБА_2 забрала медичну картку дитини ОСОБА_4 у зв'язку зі зміною місця проживання, згідно її заяви від 26 квітня 2017 року. На даний час дитина дитячий заклад не відвідує.

Дочка сторін ОСОБА_5 за місцем навчання характеризується позитивно.

30 вересня 2017 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_24.

Відповідно до даних Висновку органу опіки та піклування виконавчий комітет Березанської міської ради (орган опіки та піклування) від 15 березня 2018 року №72 комісія вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з матір&q?пі;ю.

Відповідно до психологічного заключення практичного психолога Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків», психодіагностичне обстеження дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, проводилося за наступними методами: діагностична бесіда, вільне малювання, проектна методика «Сім'я тварин», проективна методика діагностики між особових відносин Рене Жиля, метод спостереження (за ігровою діяльністю). На період обстеження дитина була спокійна, мала охайний зовнішній вигляд, хлопчик після знайомства достатньо легко іде на контакт, комунікабельний, відповідає на поставленні запитання чітко і зрозуміло. Розвиток дитини відповідає віковій нормі. Аналіз емоційного фону та результатів обстеження свідчить, що у дитини переважає позитивний настрій та довірливе ставлення до оточуючих. Хлопчик без роздумів залишився на одинці з психологом, виявляє інтерес до ігор, особливо до різноманітних конструкторів. Вільно пересувався по кімнаті. Під час діагностичної бесіди, встановлено, що ОСОБА_4 виявляє значну прихильність до батька: він є взірцем для хлопчика, висловлює бажання бути схожим на тата. Дитина визначає для себе дві мами: мама ОСОБА_24 (дружина батька) та мама ОСОБА_2 (біологічна мати). Емоційну прихильність дитина виявляє до батька, мами ОСОБА_24, тітки ОСОБА_21, бабусі, дідуся, двоюрідного брата ОСОБА_23. При розмові про маму ОСОБА_2 хлопець виявляє явне роздратування, пояснює тим, що його засмучують непорозуміння між мамою і батьком. Для дитини сім'я, в якій він проживає, є позитивним середовищем для психоемоційного та розумового розвитку. ОСОБА_4 достатньо чітко виявив своє бажання жити з батьком.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дитина з народження проживає в сім'ї батька, має схильність до нього та його близьких, житлово-побутові в батька кращі, інтереси дитини будуть найкраще забезпечені саме із батьком.

З такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Закон України «Про охорону дитинства» - є основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров&qufa;я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері.

Відповідно до ст.11 цього Закону - сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Отже, будь-які правові питання повинні враховувати пріоритет надання якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам дітей. При цьому, повинно бути ураховано те, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків ( HUNT v/ UKRAINE, №31111/04, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

11 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України» у якому Суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Матеріалами справи не підтверджується наявність негативного середовища для виховання дитини в сім&quze;ї кожної із сторін, батьки позитивно характеризуються, матеріально забезпечені, виконують батьківські обов'язки по відношенню до малолітнього сина.

Колегія суддів зазначає, що дані довідки від 5 листопада 2018 року про проведення обшуку домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 на підставі ухвали суду в кримінальному провадженні за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а також дані Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення 28 листопада 2018 року відомостей про надходження заяви ОСОБА_2 про вчинення її свекром ОСОБА_18 розпусних дій відносно доньки, не мають доказового навантаження для вирішення цієї справи, оскільки мають лише загальну інформацію та не містять установленої інформації щодо вчинення конкретними особами будь-яких неправомірних дій.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить із принципу першочергового врахування інтересів дитини, засад рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, та, дотримуючись справедливої рівноваги між інтересами дитини і інтересами батьків, вважає помилковим висновок суду про відмову у визначенні місця проживання дитини з матір&q? п;ю, оскільки судом не враховано наступне.

З матеріалів справи убачається, що сторони мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто вікова різниця між дітьми є невеликою. До квітня 2017 року діти проживали разом з матір&que=;ю, проте в подальшому батьком самостійно змінено місце проживання сина, що само по собі є додатковим психологічним навантаженням для малолітньої дитини.

Якнайкращі інтереси дитини вимагають забезпечення гармонійного, щасливого розвитку дитину, її належну адаптацію в суспільстві.

На думку суду, визначення місця проживання дитини з одним із батьків повинно бути здійснено не лише на підставі відомостей про прихильність дитини до одного з них, а й з урахуванням інших істотних обставин, які можуть вплинути в подальшому на життя дитини, її вступ у доросле життя, соціалізацію, створення стійких соціальних зв&q?че;язків.

Колегія суддів ураховує, що дитина має рідну сестру, від народження діти проживали в одній родині та мають між собою невелику вікову різницю.

З характеристики, наданої директором Пристромської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів убачається, що ОСОБА_5 навчається у шкоді з 01 вересня 2017 року, мати приймає активну участь у шкільному житті дитини, дитина виховується в неповній сім&qut-;ї, проте атмосфера в родині дружелюбна, тепла. За період навчання з 01 вересня 2017 року по 20 лютого 2018 року батько зацікавлення навчанням дитини не виявив. В цілому дитина характеризується виключно позитивно, проте акцентується увага на тому, що ОСОБА_5 важко переживає згадки про братика, дуже сумує за ним.

Із даних психологічного заключення практичного психолога Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» від 30 травня 2018 року убачається, що при психодіагностичному обстеженні дитини ОСОБА_4 питання відносин із сестрою ОСОБА_5 не досліджувалось взагалі. Інші дані цього дослідження містять лише констатацію психологом певних обставин, проте ретельного аналізу поведінки дитини при дослідженні з обґрунтуванням мотивів, з огляду на які психолог встановив ті чи інші факти, дослідження не містить.

Колегія також враховує право дитини бути почутою, вільно висловлювати свої погляди, проте зазначає, що на час проведення дослідження дитина мала вік 5 років 5 місяців та з огляду на вік не в достатній мірі має здатність обґрунтувати свою думку.

Відтак колегія суддів уважає, що в інтересах дитини є її проживання разом із матір&qup ;ю та сестрою, оскільки протилежне може призвести до втрати родинного зв&quon;язку, зокрема, із сестрою.

Окрім того, колегія суддів враховує, що батько дитини 30 вересня 2017 року одружився, тобто змінив спосіб свого життя, наразі в родині народилась дитина. Зазначене дає підстави для висновку про те, що в родині батька відбулись значні зміни, що в свою чергу істотно змінили навколишнє середовище дитини. Натомість мати проживає разом із сестрою ОСОБА_4, відтак проживання з матір&qu б;ю та сестрою буде найбільш звичним для дитини середовищем.

В ході судового розгляду відповідачем також підтверджено ту обставину, що доглядом за ОСОБА_4 займалась бабуся (мати відповідача), яка померла, та його дружина і сестра, тобто інші особи, а не безпосередньо батько дитини.

З матеріалів справи також убачається, що для матері створюються перешкоди в спілкуванні з дитиною, звернення про що зафіксовано у реєстраційному журналі прийому громадян начальником служби у справах дітей та сім&qu&n;ї виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області 11 липня 2017 року та 24 листопада 2017 року, у заяві до Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області як органу опіки та піклування від 07 вересня 2018 року, а також у Висновку інспектора ювенальної превенції Березанського ВП Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року.

Окрім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставного відхилення судом висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Березанської міської ради, оскільки в ході розгляду справи представник надав детальні пояснення щодо складання цього висновку, зазначивши, що питання вирішувалось за участю обох батьків, з виїздом до місця проживання дитини, ретельною перевіркою усіх наданих документів.

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, відтак таке рішення не можна уважати законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неповне з&qu=M;ясування обставин, що мають значення для справи, є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1600 грн. у рахунок відшкодування судових витрат .

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381, 383, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 31 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір&q? н;ю - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) 1600 грн. у рахунок відшкодування судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова