Справа № 463/1335/17
Провадження № 2/463/329/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мармаш В.Я.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, який в ході судового розгляду неодноразово уточнювала, частину вимог, зокрема до Личаківської районної адміністрації за її заявою було залишено без розгляду, та остаточно просила скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на імя відповідача ОСОБА_7 Львівською державною нотаріальною конторою 07.06.1994 року. Позов мотивує тим, що згідно заповіту ОСОБА_8 від 17.02.2005 року вона успадкувала належний її матері будинок № 4Г на вул. Ковельській у м. Львові та земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного будинку. Проте відповідач в іншому провадженні ставила питання про визнання за нею права власності на 1/4 частину незавершеного будівництвом житлового будинку № 4Г на вул. Ковельській у м. Львові. На підтвердження своїх прав на вказане нерухоме майно посилається на свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.06.1994 року, згідно якого вона успадкувала частку незавершеного будівництва у ОСОБА_9 Проте ОСОБА_9 не мала законних прав на спірну нерухомість. Згідно з актом ЛКП «За Замком» від 03.04.2007 року 1/4 частина цього будинку належала ОСОБА_10, який помер в 1969 році, після чого в будинку ніхто не проживав. Жодних рішень суду щодо спадкування ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_9 не ухвалювалось. За цих обставин ОСОБА_6 не могла прийняти і не прийняла спадщину, а свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.06.1994 року є незаконним та підлягає скасуванню. При цьому відповідно до позовної заяви у справі №463/4527716-ц ОСОБА_6 просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку № 4Г загальною 28,5 кв.м. Натомість до 26.09.2016 року вона претендувала лише на 16,5 кв.м. незавершеного будівництвом будинку. При цьому у рішенні народного суду Шевченківського району м. Львова від 30.03.1965 року вказано відомості про об'єкт спадкування (спадкове майко після смерті ОСОБА_9А.) площею 16,50 кв.м. Крім того, відповідач, ОСОБА_11, (батько ОСОБА_6М.), та ОСОБА_9 (її мати) отримали свідоцтва про право на спадщину із пропущенням строків звернення з заявами про прийняття спадщини. Стосовно пропуску позивачем строків позовної давності, вважає, що такі нею не пропущені, оскільки наявна правова невизначеність, адже на сьогоднішній день відсутні дані щодо обсягу прав на нерухоме майно, які посвідчені оскаржуваним свідоцтвом про право на спадщину, а саме: 16,5 м.кв. чи 28,5 м.кв. у будинку № 4Г на вул.Ковельській. Крім того, ОСОБА_6 ніколи раніше не надавала їй рішення суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У письмових запереченнях на позов та заяві про застосування строків позовної давності відповідач проти позову заперечила з підстав того, що вона набула право власності на частину будинку № 4Г на вул. Ковельській у м. Львові після смерті її матері ОСОБА_9, яка померла 04 квітня 1987 року. Її мати набула право власності на 1/4 частину вищезгаданого будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.11.1979 року Шостою львівською державною нотаріальною конторою після смерті чоловіка ОСОБА_11, який помер 05.01.1977 року. У свою чергу, ОСОБА_11 належано право власності на 1/4 частину вищезгаданого будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.11.1970 року Третьою львівською державною нотаріальною конторою після смерті його брата ОСОБА_10 Останньому належало право власності на 1/4 частину вищезгаданого будинку на підставі рішення народного суду Шевченківського району м. Львова від 24.12.1964 року. Проживаючи з матір'ю на час її смерті в одному житлі, вона вважається такою, що прийняла спадщину на усе майно, належне їй на час смерті. Після цього вона оформила спадкові права на це спадкове майно, звернувшись у встановленому законом порядку в нотаріальну контору. А тому відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_5 до неї про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, вказала, що позивач не просить поновити строк позовної давності з приводу оскарження свідоцтва про право на спадщину за заповітом, хоча вона знала про наявність оспорюваного свідоцтва про право на спадщину задовго (як мінімум з 2007 року) до подання до суду вищезгаданого позову. Про це свідчать документи, підписані ОСОБА_5 та які знаходяться у матеріалах судових справ: заява ОСОБА_5 від 11.05.2007 року у справі № 2-138/09, зустрічна позовна заява ОСОБА_5, апеляційна скарга та касаційна скарга у справі № 2/2924/09, заперечення ОСОБА_5 на позов у справі № 2/463/532/13. Крім того, в матеріалах цих справ знаходяться і копії оспорюваного позивачем свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, позивач пропустила загальний трирічний строк позовної давності, що відповідно до закону є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві та уточненнях до неї підстав, надав суду пояснення аналогічні наданим суду заявам по суті спору.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надав суду пояснення аналогічні викладеним у запереченнях на позов та заяві про застосування позовної давності.

Представник третьої особи Личаківської районної адміністрації ЛМР при вирішенні спору поклалась на розсуд суду, однак при цьому просила врахувати, що судові спори між сторонами тривають тривалий час, позивач була обізнана з існуванням оспорюваного свідоцтва, у звязку з чим пропустила строк позовної давності.

Позовна заява надійшла до суду 15.03.2017. Ухвалою суду від 06.04.2017 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 04.06.2018 справу прийнято до провадження судді Мармаша В.Я. Ухвалою суду від 03.12.2018 частину позовних вимог, зокрема до Личаківської районної адміністрації ЛМР за заявою позивача було залишено без розгляду, Личаківську районну адміністрацію ЛМР виключено з числа відповідачів, залучено до участі у справі в якості третьої особи. Всі наявні у справі докази були надані сторонами.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників,представника третьої особи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що підтверджується наданими сторонами копіями відповідник документів, що позивач є власником на 3/4 частин будинку № 4Г на вул. Ковельській у м. Львові, відповідач набула право власності на 1/4 частину будинку № 4Г на вул. Ковельській у м. Львові після смерті своєї матері ОСОБА_9, яка померла 04 квітня 1987 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_7 Львівською державною нотаріальною конторою 07.06.1994 року.

ОСОБА_9 набула право власності на 1/4 частину вищезгаданого будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.11.1979 року Шостою львівською державною нотаріальною конторою після смерті чоловіка ОСОБА_11, який помер 05.01.1977 року. У свою чергу, ОСОБА_11 належало право власності на 1/4 частину вищезгаданого будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.11.1970 року Третьою львівською державною нотаріальною конторою після смерті його брата ОСОБА_10 Останньому належало право власності на 1/4 частину вищезгаданого будинку на підставі рішення народного суду Шевченківського району м. Львова від 24.12.1964 року.

Як вбачається із копії спадкової справи після смерті ОСОБА_9, зокрема, довідки ЖЕК № 508 від 12.09.1990 відповідач на момент смерті ОСОБА_9 проживала та була прописана з останньою за адресою: м. Львів, вул. Нова, 19/2, фактично вступила у володіння спадковим майном, а тому вважається такою, що прийняла спадщину (ст. 549 ЦК України 1963р.)

За цих підстав, доводи позовної заяви про незаконність оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_7 Львівською державною нотаріальною конторою 07.06.1994 року, є необґрунтованими. При цьому суд враховує, що набуття права власності спадкодавцем та його попередниками у спірних правовідносинах позивачем не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється строком у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності обчислюється від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права та особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із наданих сторонами документів, підписаних ОСОБА_5, які знаходяться у матеріалах судових справ: заяви ОСОБА_5 від 11.05.2007 року у справі № 2-138/09, зустрічної позовної заяви ОСОБА_5, апеляційної скарга та касаційної скарги у справі № 2/2924/09, заперечень ОСОБА_5 на позов у справі № 2/463/532/13, вбачається, що відповідач дізналася про наявність оспорюваного свідоцтва про право на спадщину задовго (як мінімум з 2007 року) до подання позовної заяви у цій справі.

Вказана обставина не заперечувалась і представником позивача у судовому засіданні. При цьому його доводи, що строк позовної давності не пропущений, оскільки наявна правова невизначеність щодо обсягу прав на нерухоме майно, які посвідчені оскаржуваним свідоцтвом про право на спадщину, а саме: 16,5 м. кв. чи 28,5 м. кв. у будинку № 4Г на вул. Ковельській у м. Львові, суд вважає необґрунтованими, оскільки в оспорюваному свідоцтві (як і в правовстановлюючих документах, що видавались спадкодавцю та його попередникам у спірних правовідносинах) мова йде про один і той же обєкт нерухомого майна (1/4 частину незакінченого будівництвом житлового будинку, побудованого на 98%, який знаходиться у м. Львові по вул. Ковельській № 4Г без зазначення площі будинку, яку відповідна частина будинку складає), а обставини щодо дійсної площі будинку не є предметом доказування у цій справі. Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12-13, 137, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст. 549 ЦК України 1963р., суд , -

ухвалив:

У позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2018

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_5, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1;

Відповідач: ОСОБА_6, ідентифікаційний код: не відомий, проживає за адресою: м. Львів, Ковельська, 60;

Третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, реєстраційний номер: 04056109, місцезнаходження за адресою: м. Львів, вул. К. Левицького, 67.

Суддя В.Я. Мармаш