ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання ОСОБА_1 про призначення бухгалтерсько-економічної експертизи у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ПАТ "Альфа-Банк" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що що 14 листопада 2011 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк", та відповідачем ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір №800000541, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 10000,00 доларів США для власних потреб зі сплатою за користування кредитом 14.75% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 14.11.2022 року. Також 14 листопада 2011 року між сторонами було укладено договір іпотеки. Відповідач за первісним позовом умови кредитного договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 14.06.2015 року, утворилась заборгованість в загальному розмірі 298807,86 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 175272,58 грн., що еквівалентно 8335,40 дол. США, заборгованості за відсотками в сумі 34763,71 грн., що еквівалентно 1653,25 грн., та пені в розмірі 88771,57 грн., що еквівалентно 4221,69 дол. США. Тому ПАТ "Альфа-Банк" просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованості в загальному розмірі 298807,86 грн. та судові витрати в сумі 2988,08 грн.

ОСОБА_1 звернулась із зустрічною позовною заявою, обгрунтувавши її тим, що між нею та банком 14 листопада 2007 року належним чином не було укладено договір кредиту і договір іпотеки, оскільки доказів про отримання кредитних коштів не надав. Також при укладенні кредитного договору №800000541 від 14.11.2011 року позивача за зустрічним позовом було введено в оману щодо вартості кредиту, реальної процентної ставки і абсолютного значення подорожчання кредиту. Також, при видачі кредитних коштів, банком було утримано плату за видачу кредиту (комісійну винагороду), що є порушення Закону України "Про захист прав споживачів". Тому ОСОБА_1 просила визнати кредитний договір №800000541, укладений між ЗАТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 від 14.11.2007 року недійсним (а.с. 194-197 т.1).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» загальний борг за договором від 14 листопада 2007 року в сумі 298807,86 грн. (з яких заборгованість по кредиту - 175272,58 грн., заборгованість по відсоткам - 34763,71 грн., пеня - 88771,57 грн.), а також витрати на судовий збір в сумі 2988,08 грн., а всього 301795,94 грн.; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ "Альфа-Банк" про визнання кредитного договору недійсним відмовлено (а.с. 206-211 т.1).

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_1 та звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні первісного позову про стягнення заборгованості та задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору.

Апелянт подала письмове клопотання про призначення бухгалтерсько-економічної експертизи та просить поставити експерту наступні питання:

- "Чи підтверджується, відповідно до документів первинного бухгалтерського обліку передбачених «Інструкцією про касові операції в банках України», отримання ОСОБА_1 коштів за кредитним договором №800000541 від 14.11.2007 року, якщо так, то в якій сумі та в якій валюті було отримано кошти за кредитним договором?";

- "Якщо підтверджується видача коштів банком ОСОБА_1„ то яким чином кредитні кошти були видані позичальнику, через касу банку чи на поточний рахунок?"

- "Якою є реальна процентна ставка (у процентах річних) та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення кредитного договору №800000541 від 14.11.2007 року, та чи визначено їх в умовах кредитного договору та додатків до нього; чи відповідають нараховані при дослідженні реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту зазначеним в цьому договорі з додатками процентам за користування кредитом?"

- "Чи відповідає метод нарахування банком відсотків, по кредитному договору №800000541 від 14.11.2007 року, вимогам Положення про кредитування ПАТ «Альфа банк»?" (а.с. 13-14 т.2).

Клопотання ОСОБА_1 про призначення бухгалтерсько-економічної експертизи обгрунтовується тим, що банком не надано доказів отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 10000,00 дол. США, в тому числі перерахування їх на рахунок, відкритий у ПАТ «Альфа банк».

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Також, за змістом статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

За правилом ч.3 ст. 367 ЦПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Під час обговорення в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вказаного клопотання про призначення бухгалтерсько-економічної експертизи представником Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" зазначено, що в банку не збереглися документи первинного бухгалтерського обліку за операціями щодо кредитних договорів, які укладались в 2007 році, однак йому, представнику банку, необхідний час для перевірки даної обставини.

Клопотання не містить обгрунтування наявності підстав для призначення експертизи з метою з»ясування питання щодо методу нарахування банком відсотків, не конкретизовано в чому неправильність представленого банком розрахунку у відповідній частині.

Не обгрунтовано наявність підстав для призначення експертизи задля встановлення показників реальної процентної ставки та абсолютного подорожчання кредиту, зважаючи на доводи позивача про те, що вона взагалі не отримувала кредитні кошти за вищевказаним кредитним договором.

Отже, враховуючи викладене, вислухавши думку учасників процесу, що з'явились в судове засідання, колегія дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні даного клопотання, як необґрунтованого та передчасного, зважаючи на доцільність перевірки факту наявності у банку документів первинного бухгалтерського обліку за операціями щодо кредитного договору №800000541 від 14.11.2007 року.

Керуючись ст.ст. 103, 259, 268, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення бухгалтерсько-економічної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді