Справа № 185/3722/18
Провадження № 2/185/2523/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в місті Павлоград Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 МКБ» звернулось до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 395 633,19 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 28 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 МКБ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № MORsa/05673 відповідно до якого ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 218 000,00 грн. для придбання житлової нерухомості на вторинному ринку, з кінцевим терміном повернення до 28 вересня 2023 року. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 28 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 МКБ» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки MORsa/05673/S-2. Однак зобовязання за кредитним договором відповідачі не виконали та станом на 03.05.2018 року заборгованість за кредитним договором склала 395 633,19 грн., яка складається з: 204 438,41 грн. сума основного боргу по кредиту; 191 194,78 грн. сума нарахованих та не сплачених процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини не явки, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали.

Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно із ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 МКБ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № MORsa/05673 відповідно до якого ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 218 000,00 грн. для придбання житлової нерухомості на вторинному ринку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 4,5% річних, з кінцевим терміном повернення до 28 вересня 2023 року.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до п.п.6.3.1. частини №2 кредитного договору №MORsa/05673 від 28 вересня 2011 року, відповідач зобовязався своєчасно повернути кредит, сплатити проценти та виконати боргові зобовязання, відповідно до умов кредитного договору.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 28 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 МКБ» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки MORsa/05673/S-2.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, поручитель як солідарний боржник відповідає перед Банком за виконання боржником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених кредитним договором.

Банк належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором № MORsa/05673 від 28 вересня 2011 року, а саме, видав ОСОБА_2 кредитні кошти і розмірі 218 000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 8604421 від 28 вересня 2011 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст. 1050 ЦК України. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК).

Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки.

Однак, відповідач ОСОБА_2 перестав виконувати зобовязання за договором, сплачувати кредит, проценти, внаслідок чого, станом на 03.05.2018 року заборгованість за кредитним договором склала 395 633,19 грн., яка складається з: 204 438,41 грн. сума основного боргу по кредиту; 191 194,78 грн. сума нарахованих та не сплачених процентів.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279. 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 20034231, рахунок № 0038, МФО 300658) заборгованість за кредитним договором № MORsa/05673 від 28.09.2011 року, станом на 03.05.2018 рік в розмірі 395 633 (триста девяносто пять тисяч шістсот тридцять три) грн. 19 коп., яка складається з:

- 204 438 (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 41 коп. сума основного боргу по кредиту;

- 191 194 (сто девяносто одна тисяча сто девяносто чотири) грн. 78 коп. сума нарахованих та не сплачених процентів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, , рахунок № 0038, МФО 300658) понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2 967 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят сім) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, , рахунок № 0038, МФО 300658) понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2 967 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят сім) грн. 25 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко