Провадження № 2-о/752/787/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.10.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

заявники звернулись до Голосіївського районного суду м.Києва з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Свої вимоги вони обгрунтували тим, що перебувають у шлюбі, який 02 червня 2000 року зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції в м.Києві. Сімейне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя, шлюб та сім»ю та несумісністю характерів. Спроби примирення не дали бажаного результату в зв»язку з чим вони вирішили звернутись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Питання щодо місця проживання неповнолітніх доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх утримання заявники вирішили в добровільному порядку.

Представник заявниці ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_1 подану заяву підтримали повністю, просили суд її задовольнити, шлюб між заявниками розірвати, оскільки подальше спільне проживання їх однією сім»єю неможливе.

Вислухавши представника заявника ОСОБА_2 та заявника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 червня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції в м.Києві. Про реєстрацію шлюбу був складений актовий запис №339.

Від цього шлюбу у подружжя народилися доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони окремо проживають, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

У заявників відсутнє бажання на відновлення шлюбних стосунків, вони прийшли до спільної згоди щодо розірвання шлюбу.

Крім того, судом встановлено, що між подружжям не існує спору про визначення місця проживання і утримання неповнолітніх доньок, між ними укладено Договір про визначення місця проживання дітей, їх утримання, здійснення батьківським прав та виконання обов'язків. Договір посвідчено нотаріально.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити заяву про розірвання шлюбу, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим і суперечить інтересам сторін.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.06.2000 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 339 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя: