Провадження № 2/734/96/18 Справа № 734/3639/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 лютого 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовом про поділ спільного майна подружжя звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_3, у якому просить здійснити поділ спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_3 50% вартості наступного майна: легковий транспортний засіб Suzuki Vitara, 1993 року випуску, кузов №JSAETA01V00149930, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 35 500,00 гривень та легковий транспортний засіб FORD Mondeo, 2002 року випуску, кузов №WF04XXGBB42S37655, державний реєстраційний номер 60046КН 35 500,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 24.07.2003 року з Відповідачкою він зареєстрував шлюб, який 07.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького управління юстиції у м. Києві було розірвано. За час шлюбу ними було придбано легковий автомобіль Suzuki Vitara, 1993 року випуску та легковий автомобіль FORD Mondeo, 2002 року випуску. Без його відома та його згоди Відповідачкою було дані автомобілі були реалізовані за 71 000,00 грн. кожний. Грошових коштів від продажу автомобілів він не отримав тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вищевказані автомобілі не реалізовувала, ОСОБА_1 не видавав її довіреність на розпорядження даним майном. Про продаж автомобілів дізналася від працівників МВС. З ОСОБА_1 розірвала шлюб у 2014 році. З того часу з ним не проживала та спільного господарства не вела. Вищевказані автомобілі залишилися у нього. Вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та не доведеними належним чином та достатніми доказами, які ґрунтуються виключно на припущеннях і є відображенням неприязних стосунків між нею та позивачем.

Представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними та надуманими, а тому у їх задоволенні просить відмовити.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

із Витягу реєстру актів цивільного стану громадян по шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 22 липня 2015 року виходить, що 24 липня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві був зареєстровано шлюб, після чого ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_1;

із довідки Територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру в м. Києві № 184 від 01.12.2016 року виходить, що 19.04.2005 року здійснено реєстрацію легкового транспортного засобу Suzuki Vitara, 1993 року випуску, кузов №JSAETA01V00149930, з видачею номерних знаків АА5135АН та свідоцтва про реєстрацію серії РМС №257578 на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. 10.02.2015 року в Броварському ВРЕР ДАІ Київської області проведено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на імя ОСОБА_6, із видачею номерних знаків АА3920МР на підставі довідки-рахунку Серія ААЕ №012779 від 10.02.2015 року, видана ТОВ «Авто-Ком»;

із довідки Територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру в м. Києві № 184 від 01.12.2016 року виходить, що 19.06.2004 року здійснено реєстрацію легкового транспортного засобу FORD Mondeo, 2002 року випуску, кузов №WF04XXGBB42S37655, з видачею номерних знаків 60046КН та свідоцтва про реєстрацію Серії РМС №249933 на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. 24.02.2015 року в Броварському ВРЕР ДАІ Київської області проведено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на імя ОСОБА_7 із видачею номерних знаків АА9442МН на підставі довідки-рахунку Серії ААЕ№013660 від 24.02.2015 року, виданої ТОВ «Автобіржа «Стар». 03.04.2015 року в ВРЕР ДАІ №5 УДАІ ГУМВС України в м.Києві здійснено зняття з обліку для реалізації вказаного транспортного засобу. 25.04.2015 року в Дніпропетровському ВРЕР-1 проведена реєстрація вказаного ТЗ, придбаного в торгівельній організації на імя ОСОБА_8, із видачею номерних знаків АЕ1175ВХ на підставі довідки-рахунку Серія ААЕ №116834 від 22.04.2015 року, виданої Обухівською філією ТОВ «Автопровайдер» 16.03.2016 року в ТСЦ 1241 РСЦМВС у Дніпропетровській області проведено перереєстрацію вказаного ТЗ на імя ОСОБА_9, із видачею номерних знаків АЕ7253СМ на підставі договору купівлі-продажу №1901/01/1241/2016 від 16.03.2016 року, виданий ТСЦ 1241 РСЦ МВС у Дніпропетровській області;

відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія І-БК №157433 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 було розірвано, про що 07 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис № 371.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволенню не підлягають виходячи з наступного:

відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 76, частин 1, 6 статті 86 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартира, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові кошти та майно, належне подружжю та іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо, відповідно до п.23 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя».

ОСОБА_2 встановлено, що автомобіль марки Suzuki Vitara, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки FORD Mondeo, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер 60046КН, придбані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (попереднє прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_11 під час шлюбу, а тому дане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Даний факт також не заперечувався сторонами у судовому засіданні.

Із пояснень ОСОБА_3 у судовому засіданні виходить, що з 2014 року, після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, вона не проживала та спільного господарства з останнім не вела. Вищевказані автомобілі залишилися у нього. У судовому засіданні проти даних пояснень позивач ОСОБА_1 не заперечував та їх не спростовував.

Суд звертає увагу, що власником вказаних автомобілів відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів є ОСОБА_1. У своїй заяві до Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області від 24.07.2015 року він зазначив, що довіреностей (доручень) на право розпорядження вищезгаданими автомобілями він нікому не надавав та просив порушити кримінальне провадження за фактом підробки документів, які стали підставою для переоформлення автомобілів та за фактом незаконного позбавлення його права власності.

Таким чином, суд, оцінивши докази, які надані позивачем, не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки із урахуванням вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, ОСОБА_1 зобов'язаний був довести, надавши суду докази відповідно до положень ст.ст. 81, 83 ЦПК України в підтвердження того, що ОСОБА_3 без його відома здійснила відчуження спірного майна, а саме автомобіля марки Suzuki Vitara, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки FORD Mondeo, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер 60046КН, але ці вимоги не виконав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 86, 89, 141, 258, 259, 265, 368, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: