ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/495/18 Справа № 191/2250/18 Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

16 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості в розмірі 67237 грн. 09 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2862 грн. 93 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 56601 грн. 27 коп., заборгованість за пенею - 4094 грн. 93 коп., а також штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 3177 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова), та судові витрати (а.с. 1-3).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено ( а.с.49-50).

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.52-55).

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи. Зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що банком пропущено строк позовної давності.

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний догорів, шляхом підписання анкети-заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між сторонами кредитний договір (а.с.6,7-31). Відповідно до зазначеного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1200 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого, станом на 02 травня 2018 року утворилась заборгованість у сумі 67237 грн. 09 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2862 грн. 93 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 56601 грн. 27 коп., заборгованість за пенею - 4094 грн. 93 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 3177 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова).

28 серпня 2017 року ОСОБА_1 подала заяву про застосування строку позовної давності (а.с.47).

Згідно позовної заяви, позивач звернувся із позовом до суду 12 червня 2018 року (а.с.1).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, останній платіж відповідач здійснила 16 грудня 2014 року (а.с.4-5).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з резолютивною частиною рішення, однак вважає, що слід змінити його мотивувальну частину, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 та ч.1 ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно до ч.1 ст. 627 та ч.1 ст. 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Вимогами ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, виявила бажання оформити на своє ім'я картку і зазначила вид банківських послуг: картку "Універсальна" та в ній наявна графа "бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою "Універсальна" класу Gold, в якій зазначено - 5000 грн ( а.с.6, зворот).

В анкеті-заяві також зазначено, що відповідач згоден з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Зобов'язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с.6, зворот).

До позовної заяви позивачем долучено витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки "Універсальна", який передбачає чотири види Тарифів в залежності від типу кредитної картки: "Універсальна - 30 днів пільгового періоду", "Універсальна - 55 днів пільгового періоду", "Універсальна - Contract ", "Універсальна - Gold" (а.с.7).

Кожен вид кредитної картки передбачає пільговий період, базову процентну ставку на місяць, обов'язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, а по кредитній картці "Універсальна - Contract " щомісячну комісію за кредитне обслуговування карти по 15 грн., по кредитній картці "Універсальна - Gold" щорічну комісію за обслуговування - 500 грн. (а.с. 7).

Згідно розрахунку, заборгованість за кредитним договором від 15 березня 2011 року становить - 2862,93 грн., і на цю суму кредиту, за період з 13 лютого 2014 року по 02 травня 2018 року, нараховано 56601,27 грн. відсотків, а також комісію в сумі 4094,93 грн. та штрафи -3677,96 грн. (а.с.4-5).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи те, що анкета-заява хоча і містить інформацію щодо виду платіжної картки, яку бажав отримати відповідач та містить зазначений бажаний кредитний ліміт, але не містить інформації про те, який саме вид платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» видало ОСОБА_1, відповідно до її заяви від 15 березня 2011 року та який кредитний ліміт їй встановлено ПАТ КБ «ПриватБанк».

Також, відсутня інформація щодо істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше), а наданий позивачем витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки "Універсальна" передбачає чотири види тарифів, залежно від виду оформленої кредитної картки, та не містить підпису позичальника під конкретним видом, що давало б можливість суду з'ясувати з якими тарифами погодився позичальник, а це відповідно впливає на визначення розміру заборгованості, тому апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів про те, на яких умовах було укладено договір про надання банківських послуг (процентна ставка, порядок погашення та інше) та достатніх доказів про розмір заборгованості за кредитним договором.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено, яку кредитну картку (номер) отримав позичальник, який картковий рахунок йому відкрито для обліку проведених операцій та, що розрахунок заборгованості, який надано суду, стосується кредитної картки та кредитного договору, оформленого за заявою-анкетою ОСОБА_1

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк, видає клієнту карту, її вид визначено в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою такого укладання є дата отримання картки, вказаної в заяві (а.с.24,зворот).

Пунктом 2.1.1.1 Правил надання банківських послуг для надання послуг, банк випускає клієнту картку на основі заяві, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту картки (а.с.24,зворот).

Заява-анкета позичальника не містить даних про те, що позивач отримав кредитну картку (її вид та номер) з ПІН-кодом до неї, що відповідно може підтверджуватись лише підписом позичальника та який картковий рахунок відкрито на випущену картку. Позивачем не надано таких доказів, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним.

Разом з тим, є невірним посилання суду першої інстанції на пропуск АТ КБ «ПриватБанк» строку позовної давності. Відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності належить лише в тому випадку, коли позовні вимоги є доведеними. Отже, недоведеність АТ КБ «ПриватБанк» позовних вимог до ОСОБА_1 виключає можливість відмови в їх задоволенні за пропуском строку позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно відмовив в задоволенні позову, але помилково послався на пропуск строку позовної давності.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду слід змінити та в задоволенні позову відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року - змінити в частині правового обгрунтування.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: