Провадження № 2/522/885/18
УХВАЛА

07 грудня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності.

Справа прийнята до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Бондаря В.Я. ухвалою суду від 18.05.2018 року.

До суду 05.12.2018 року надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про зміну предмету позову, згідно якої просили суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на обєкт нерухомого майна квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на обєкт нерухомого майна машиномісце, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24-Д, машиномісце ;82;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на обєкт нерухомого майна машиномісце, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 11, корп. 5, машиномісце №59;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 11, корп. 2, нежитлове приміщення №39.

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 581 128 грн.;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 11, корп. 2, нежитлове приміщення №39;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу машиномісця, м. Одеса, вул. Армійська, 11, корп. 5, машиномісце №59;

- стягнути з відповідачів судові витрати.

У судовому засіданні 07.12.2018 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримала подану заяву про зміну предмету позову та просили прийняти до провадження.

Представник відповідачів ОСОБА_6 заперечувала проти прийняття до провадження заяви про зміну предмету позову, посилаючись на те, що судовий збір доплачено не було.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до наступного висновку.

Процесуальні права та обовязки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі засобами захисту права, які визначені, наприклад, у ст. 16 ЦК України. Під засобами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Таким чином, виходячи з ч. 3 ст. 49 ЦПК України одночасна зміна і предмета і підстав позову не допускається.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з п. 2 Інформаційного листа Вищий господарський суд України у від 02.06.2006 року № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", відповідно до якого за змістом зазначеної норми ГПК України зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, господарський суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Так, у п. 3.7 Роз'яснення Вищого господарського суду України від 18.09.1997 року № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

Суд вбачає, що представник позивачки подав заяву, якою змінив предмет позову, вимоги у первісному позові та відповідно в уточненому викладені вище, також змінені підстави позовних вимог, тому суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті у провадження заяву про зміну предмету позову від 05.12.2018 року.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 143, 144, 147, 258, 260, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті до провадження заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову від 05.12.2018 року.

Ухвала оскарженю окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.12.2018 року.

Суддя В.Я.Бондар