Справа №: 343/2021/18
Провадження №: 2/0343/815/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з ОСОБА_2, 09.09.1985р.н. на її, ОСОБА_1 ,27.09.1988р.н.,користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між нею, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2017 року.

Під час проживання в шлюбі у них народилась дочка: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час дитина проживає разом з нею, і знаходиться на повному її утриманні та вихованні

Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обовязки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дочки.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум.

Всупереч таким вимогам Закону відповідач ухиляється від виконання свого обовязку - це зокрема виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання їх дитини, а також у тому, що відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні дочки та не виконує жоден із тих обовязків, які покладені на нього Законом як на батька.

Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має.

Відповідач є здоровою особою працездатного віку.

У звязку з цим вона вважає, що з відповідача щомісячно слід стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Позивачка ОСОБА_1С в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Подав відзив на позов в якому зазначив, що постійного місця роботи на території Російської Федерації чи України не має. Також у нього немає офіційного стабільного доходу, що у свою чергу може вплинути на сплату аліментів. Разом із тим, вибір позивачкою виду стягнення аліментів у частці від доходу, крім іншого, утруднить його виконання на території Російської Федерації, що у свою чергу аж ніяк не сприятиме його участі в утриманні дитини з урахуванням відмови позивачки від добровільної сплати.

За таких обставин, враховуючи добровільну сплату ним коштів на утримання дитини, стан його здоровя, а також стан здоровя дитини, відсутність у нього постійного місця роботи, стабільного доходу, просить суд позов задоволити частково та призначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гри. щомісячно на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в шлюбі і в них 17.02.2010 року народилася донька ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серії І-НМ №146810 від 23.02.2010 року а.с.3).

Рішенням Долинського районного суду від 28.02.2017 року в справі № 343/286/17 вирішено: шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 13 вересня 2008 року виконавчим комітетом Надіївської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, розірвати.

Неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживанні з матірю, відповідачкою по справі ОСОБА_4.

Після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище - ОСОБА_1.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають окремо, їх дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обовязком батьків, а відповідач ОСОБА_2, добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_1, про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище ОСОБА_1, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, те що він за станом здоров'я здатний працювати та отримувати дохід, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2, не надав доказів на підтвердження того, що він має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а тому суд визначає аліменти в частці від його заробітку. Крім цього визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку (частці) доходу , є правом позивачки.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 258 , 259, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Проводити стягнення аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 02 листопада 2018 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 704,80 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1, 27.09.1988р.н., РНОКПП НОМЕР_1, жителька с.Надіїв вул.Л.Українки,39 Долинського району Івано-Франківської області, 77515.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_6, 77515.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш