Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/604/18
Провадження № 2/321/329/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 року

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бородіної І.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 про поділ спадщини між спадкоємцями,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області, ОСОБА_2 про поділ спадщини між спадкоємцями, обґрунтовуючисвої вимоги наступним.

22 вересня 2017 року померла ОСОБА_4. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, пров. Чарівний, 25 та земельна ділянка площею 5,8164 га, надана для ведення особистого селянского господарства та розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, право власності на яку посвідчувалось ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку від 02 серпня 2005 року серії ЗП № 022646, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за №54. Позивач та його сестра ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом. Спадщину після матері вони прийняли, своєчасно звернувшись з відповідними заявами до нотаріальної контори. ОСОБА_5 нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа за № 16/2018. Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину між ним та сестрою виник спір щодо поділу спадщини, у звязку з чим позивач просить суд поділити спадкове майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_4 та визнати за ним та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок № 25 по пров. Чарівному в смт.Михайлівка Михайлівського району, Запорізької області у рівних долях, тобто, по 1/2 частки, а також земельну ділянку площею 5,8164 га, надану для ведення особистого селянського господарства та розташовану на території ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району, Запорізької області право власності на яку посвідчувалось ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку від 02.08.2005 року серії ЗП № 022646, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів за № 54.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 396412, виданого 25.09.2017 року ОСОБА_3 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області актовий запис №254, ОСОБА_4 померла 22.09.2017 року (а.с. 5).

ОСОБА_6 про реєстрацію в спадковому реєстрі від 21.02.2018 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 22.09.2017 року ОСОБА_5 нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа за № 16/2018 (а.с.7).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.10.2006 року вбачається, що власником житлового будинку, розташованого в смт.Михайлівка по пров. Чарівному, буд.25 , Михайлівського району, Запорізької області виданого КП « ОСОБА_3 районне архітектурно планувальне та техінвентаризаційне бюро» є ОСОБА_4 (а.с. 8).

ОСОБА_6 повідомлення КП «ОСОБА_3 районне архітектурно планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 26.04.2018 року за № 425, інвентаризаційна вартість житлового будинку №25, що розташований за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, пров. Чарівний станом на 26.04.2018 року становить 63331 грн (а.с. 9).

ОСОБА_6 державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.08.2005 року серії ЗП № 022646, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 54 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 5,8164 га, розташованої на території ОСОБА_3 селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області для ведення особистого селянського господарства (а.с 10).

ОСОБА_6 з технічної документації про нормативну грошова оцінку земельної ділянки, виданого відділом Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі, Запорізької області станом на 27.04.2018 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :07:006:0018, розташованої на території ОСОБА_3 селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області, площею 5,8164 становить 222832 грн (а.с. 11).

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 20.09.2006 року було продовжено строк для прийняття спадку, який залишився після смерті ОСОБА_7, який помер 17.07.2005 року. Визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після його смерті, а саме: на земельну ділянку у розмірі 5,6541 га. вартістю 67971 грн. 98 коп., розташовану на території ОСОБА_3 селищної ради за ОСОБА_2; за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок в смт.Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, провулок Чарівний № 25, майновий пай в КСП «Ленінська правда», Михайлівського району, Запорізької області, у розмірі 5949 грн., грошовий вклад в ОСОБА_3 відділенні № 3306 з компенсаційним вкладом у розмірі 816 грн. 56 коп. на рахунку № 91551464 (а.с. 12).

ОСОБА_6 довідки від 24.05.2018 року за № 2889 за даними земельно кадастрової документації по ОСОБА_3 селищній раді за адресою: пров. Чарівний, 25 розташована земельна ділянка площею 0,15 га для обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд. Земельна ділянка не приватизована (а.с.13).

З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4, яка померла 22.09.2017 року, вбачається, що до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 21.02.2018 року звернулися діти спадкодавця - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 До складу спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно: житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт.Михайлівка, пров. Чарівний, буд.25, земельна ділянка, площею 5,8164 га, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, Запорізької області, для ведення особистого селянського господарства, майновий п ай в КСП «Ленінська правда», Михайлівського району, Запорізької області, грошовий вклад в ОСОБА_3 відділенні № 3306 з компенсаційним вкладом у розмірі 816,56 гривень на рахунку № 91551464. Вказаними заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла 22.09.2017 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України є діти спадкоємця, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст.1268 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Сертифікати на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Таким чином, для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, обставини, які унеможливлюють вчинення нотаріусом нотаріальної дії.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їхньої матері ОСОБА_4 яка померла 22.09.2017 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулися з відповідною заявою до нотаріальної контори. Проте, під час оформлення свідоцтва про право на спадщину нотаріусом між ними виник спір щодо поділу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1278 ЦК України передбачено поділ спадщини між спадкоємцями, відповідно до якого частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем в судовому засіданні способу поділу спадщини між спадкоємцями, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 про поділ спадщини між спадкоємцями- задовольнити.

Поділити спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 22.09.2017 року, наступним чином.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 22.09.2017 року, право власності на житловий будинок № 25, розташований по пров. Чарівний в смт.Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, по ? частці за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 22.09.2017 року право власності на земельну ділянку площею 5,8164 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території ОСОБА_3 селищної ради, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку від 02 серпня 2005 року за № 022646 серії ЗП, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів за № 54.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8