Провадження № 2-о/761/82/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

за участю :

присяжних - Яковенко Л.М., Ніколаєва Є.О.,

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

представника заявника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року заявник звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даною заявою, посилаючись на те, що заявниця 15 квітня 1995 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4, який 16 листопада 2000 року було розірвано, прізвище залишила «ОСОБА_4». Відповідно до свідоцтва про народження батьками заявниці є батько - ОСОБА_7 та мати - ОСОБА_5, які були зареєстровані та постійно проживали разом у приватному будинку по АДРЕСА_1. ОСОБА_7 помер у 2006 року. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вийшла з дому та не повернулась. Мати не працювала, була пенсійного віку та отримувала пенсію. На початку серпня 2011 року мати перестала виходити на зв'язок. 15 серпня 2011 року заявниця звернулась до Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві з заявою про те, що її мати зникла. 30 грудня 2013 року по даному факту відкрито кримінальне провадження №0019102 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України - по факту безвісти зникнення ОСОБА_5 та оголошено державний розшук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про свідчить довідка, видана Шевченківським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві МВС України від 21 липня 2017 року. Визнання ОСОБА_5 безвісно відсутньою необхідне заявниці для оформлення спадщини.

Тому, заявниця просила суд визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і жительки м. Києва, яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1, безвісно відсутньою з 01 вересня 2011 року.

У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви та просила суд їх задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Допитані в судовому засіданні в якості свдків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суду повідомили, що знали ОСОБА_5, а також їм відомо про те, що в 2011 році вона пішла з дому та не повернулась, зникла, причини зникнення їм невідомі.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.10).

Відповідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя ОСОБА_4 15 квітня 1995 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на «ОСОБА_4» (а.с. 11).

Відповідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу 16.11.2000 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було розірвано, прізвище заявниці залишилося «ОСОБА_4» (а.с. 12).

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить копія паспорта (а.с. 8).

Відповідно довідки, виданої Шевченківським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві МВС України від 21 липня 2017 року, в провадженні СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0019102 від 30.12.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України - по факту безвісти зникнення ОСОБА_5, було встановлено, що 15.08.2011 року ОСОБА_5 пішла з дому АДРЕСА_1 та не повернулася, місце перебування не відоме (а.с. 9).

У відповідності до ч. 1 ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Безвісна відсутність - це категорія цивільного законодавства, яка може застосовуватись у випадку, коли через тривалу відсутність фізичної особи відносини, які виникли за її участю, набули невизначеності. Можливість визнання особи безвісно відступною необхідна для забезпечення стійкості та визначеності цивільних відносин та захисту прав і законних інтересів їх учасників.

Визнання фізичної особи безвісно відсутньою здійснюється за судовим рішенням на підставі встановлення кількох юридичних фактів: відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами; закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи.

За умовами ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Враховуючи, що ОСОБА_5 пішла з дому у серпні 2011 року, тоді ж і були одержані останні відомості відносно останньої, суд вважає за можливе початком безвісної відсутності ОСОБА_5 вважати 01 вересня 2011 року.

Судом роз'яснено заявникові, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 з 2011 року за останнім місцем постійного проживання відсутня, відомості щодо місця її перебування відсутні більше семи років, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою з 01.09.2011 року.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 305-309, 352-355 ЦПК України; ст. ст. 43 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), заінтересовані особи: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (м. Київ, вул. Крутий узвіз, 4), Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (м. Київ, пров. Музейний, 2-Д), ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 безвісно відсутньою.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_5 вважати 01 вересня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 17.08.2018 року.

Суддя Піхур О.В.,

присяжні Яковенко Л.М.,

Ніколаєва Є.О.