233 № 233/6109/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» в особі Донецької філії ПАТ «Приватбанк» відділення «Костянтинівська філія», третя особа - Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

07 грудня 2017 року ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі Донецької філії ПАТ «Приватбанк» відділення «Костянтинівська філія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 був вчинений виконавчий напис про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 01.02.2013 року в сумі 72897,03 грн., з урахуванням заборгованості за кредитом у розмірі 7819,80 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 55648,80 грн., пені та комісії у розмірі 3100,00 грн., штрафу у розмірі 3328,43 грн., витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису, у розмірі 3000,00 грн.

Про вчинення виконавчого напису нотаріуса він дізнався на початку листопада 2017 року, після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54803460 від 28.09.2017 року.

Вважає, що даний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням діючого законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Зауважив, що для одержання виконавчого напису додається оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, проте між ним та відповідачем ніякого кредитного договору, в розумінні ст.1055 ЦК України, не укладалося. Крім того, вважає незаконним нарахування пені та штрафів після 14 квітня 2014 року з огляду на Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Також просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 640,00 грн. та вартості оплати за правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав відзив на позовну заяву (а.с.27-29), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, оскільки виконавчий напис нотаріуса вчинений з дотриманням ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1., п. 3.2. гл. 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,- Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином, не зявився, надав заяву про розгляду справи за відсутності представника, будь-яких заперечень проти позову не надав (а.с.67).

Суд, заслухавши представника позивача, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 травня 2017 рокуза виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №4669, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.02.2013 року в сумі 72897,03 грн., у тому числі залишок заборгованості за кредитом у розмірі 7819,80 грн., залишок заборгованості за відсотками в розмірі 55648,80 грн., пені та комісії у розмірі 3100,00 грн., штраф у розмірі 3328,43 грн., витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису, у розмірі 3000,00 грн. Зазначено, що строк, за який проводиться стягнення, становить чотири роки один місяць тридцять днів, а саме з 01.02.2013 року по 31.03.2017 року Виконавчий напис набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тобто з 26.05.2017 року (а.с.3).

На підставі виконавчого напису нотаріуса головним державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження ВП № 54803460 з примусового виконання виконавчого напису №4669, виданого 26.05.2017 року (а.с.4).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

За п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Отже, основними умовами такого позасудового врегулювання спору, як вчинення виконавчого напису нотаріусом, є безспірність розміру заборгованості, а також та умова, що з дня виникнення права вимоги повинно минути не більше трьох років.

Будь-яких документів на підтвердження наявності за позивачем заборгованості за кредитним договором б/н від 01.02.2013 року, відповідачем не надано.

Крім того, з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що стягнення заборгованості проводиться з 01.02.2013 року по 31.03.2017 року, тобто більш ніж за чотири роки, що є порушенням умови щодо стягнення заборгованості поза межами трирічного строку.

Відповідно до п.5.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Проте, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимоги Порядку, адже виконавчий напис виконано не на оригіналі документу, що встановлює заборгованість.

Згідно з п.10 витягу з узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2 однією з обєктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Між тим, суд вважає спірним нарахування відповідачем пені, комісії та штрафів, виходячи з такого:

Законом України № 1669-У11 від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розяснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» надав Національний банк України в листі № 18-112/64483, де в своєму розясненні підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати.

Відповідач мешкає в зоні проведення АТО м. Костянтинівка Донецької області і таким чином дія вказаного Закону поширюється на нього.

Виходячи з наведеного, суд дістає висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням діючого законодавства та є таким, що не підлягає виконанню.

Тож в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов слід задовольнити.

Щодо вирішення питання стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги від 07 листопада 2017 року та розписка адвоката ОСОБА_1 від 10 листопада 2017 року про отримання ним від ОСОБА_2 винагороди у розмірі 1500,00 грн. Проте, детального опису наданих адвокатом послуг, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та документального підтвердження сплати позивачем таких послуг, матеріали справи не містять.

Тож у задоволенні вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанкв особі Донецької філії ПАТ «Приватбанк» відділення «Костянтинівська філія», третя особа - Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26 травня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 4669, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору б/н від 01 лютого 2013 року та розрахунку заборгованості за договором у сумі 72897,03 грн., з урахуванням заборгованості: за тілом кредиту у розмірі 7819,80 грн., за відсотками у розмірі 55648,80 грн., з пені та комісії у розмірі 3100,00 грн., по штрафу у розмірі 3328,43 грн., за період з 01 лютого 2013 року по 31 березня 2017 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» в особі Донецької філії ПАТ «Приватбанк» відділення «Костянтинівська філія» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 20 червня 2018 року. Складання повного рішення суду відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи, тобто, до 30 червня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, юридична адреса: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Торецька, 285.

Суддя