АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5221/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року,

встановив:

у липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь подвійну суму завдатку в розмірі 52 000 грн., посилаючись на те, що 06 квітня 2017 року між нею та ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу АДРЕСА_1, однак з вини відповідача укладення договору купівлі-продажу квартири не відбулось, у зв'язку з чим просила стягнути подвійну суму завдатку відповідно до п. 3.4 попереднього договору.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 52 000 грн. та судовий збір.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що 06 квітня 2017 року між нею та відповідачем ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого продавець ОСОБА_4 зобов'язалась продати, а покупець ОСОБА_3 - придбати квартиру АДРЕСА_1 у строк до 15 квітня 2017 року. На виконання умов п. 3.2 попереднього договору позивачем було сплачено відповідачу передоплату (завдаток) в розмірі 1 000 дол. США., що становило 26 000 грн. Позивач зазначала, що відповідач не виконала умови попереднього договору, не з'явилась в обумовлений час для укладення договору купівлі-продажу, у зв'язку з чим його укладення не відбулось. Враховуючи викладене, просила суд стягнути на її користь передоплату (завдаток) у подвійному розмірі, оскільки п. 3.4 попереднього договору сторони передбачили таку відповідальність продавця у разі невиконання ним своїх зобов'язань.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 52 000 грн. та судовий збір.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином свої зобов'язання за попереднім договором не виконав, а тому з нього підлягає стягненню подвійний завдаток, а також судовий збір за подачу позовної заяви.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого сторони зобов'язались у строк до 15 квітня 2017 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.

Пунктом 3.2 вказаного договору сторони погодили, що покупець гарантує придбання Об'єкта - квартири АДРЕСА_2 та у момент підписання цього договору передав Продавцю, а Продавець прийняв передоплату (завдаток) в розмірі 1 000 дол. США.

Відповідно до п. 3.4 зазначеного попереднього договору, у разі невиконання продавцем своїх зобов'язань за договором він зобов'язується в триденний термін повернути Покупцю передоплату (завдаток), передану відповідно до п. 3.2 у подвійному розмірі.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що договір купівлі-продажу квартири не було укладено не з її вини, а з вини покупця - позивача ОСОБА_5, а тому відповідно до п. 3.5 попереднього договору вона втратила право вимагати повернення передоплати (завдатку).

Відповідач факту укладення попереднього договору та отримання грошових коштів відповідно п. 3.2 від ОСОБА_3 не заперечувала.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначила, що договір купівлі-продажу квартири не було укладено у зв'язку з відсутністю у відповідача - власника квартири необхідних документів, зокрема довідок форми 3 та про відсутність заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Частинами 1, 3 третьою статті 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору купівлі-продажу квартири, укладеного між сторонами.

В даному випадку, договір купівлі-продажу квартири, який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а тому передана позивачем відповідачу грошова сума не може вважатись завдатком.

Положеннями ст. 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки попередній договір його учасниками укладався з метою забезпечення укладання у майбутньому договору купівлі-продажу квартири, то за правилами ст. 635 ЦК України цей договір підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Разом з тим, нотаріально посвідчена угода про сплату завдатку між позивачем та відповідачем не укладалася, а існує лише попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, в якому зазначено про отримання відповідачем ОСОБА_4 грошових коштів, що свідчить про те, що вказана сума є авансом і підлягає поверненню позивачу ОСОБА_3 у розмірі 26 000 грн.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує те, що сторони понесли судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги, які були задоволені частково, а тому залишає їх за сторонами.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 26 000 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді