печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Бортницька В.В.,

при секретарі судових засідань - Бондаренко О.В.

справа № 757/30610/18-ц

учасники справи:

заявник - Головне управління ДФС у Запорізькій області;

заінтересована особа - ПАТ КБ «ПриватБанк», ФОП ОСОБА_2;

заява про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю;

В С Т А Н О В И В :

21.06.2018 року Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулося до Печерського районного суду м. Києва з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, а саме інформацію, яка перебуває у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк» (01001 вул. Грушевського, 1-д, м. Київ) про рух на розрахункових рахунках № НОМЕР_2 за період з 02.02.2015 по 31.12.2017.

Ухвалою від 25.06.2018 заяву Головного управління ДФС у Запорізькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 призначено до розгляду на 09.07.2018 року о 16-00 год.

В зв'язку з перебуванням судді у відпустці справу слуханням перенесено на 13.08.2018 об 16-00.

07.08.2018 року на адресу суду надійшла заява Головного управління ДФС у Запорізькій області про слухання заяви у відсутність представника заявника та підтримання вимог заяви.

В судове засіданні заінтересовані особи - ПАТ КБ «ПриватБанк», ФОП ОСОБА_2 не з'явилися, представників не направили, відзиву за заяву не надали, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

На підставі ч.2 ст.349 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд заяви за відсутності особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи її представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи.

Судовим розглядом встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 перебуває на обліку в Запорізькій ОДПІ ГУ ДФС України з 01.06.2011 року, що підтверджується витягом з даних АІС «Податковий блок» ( а.с. 14).

В ПАТ КБ «ПриватБанк» ФОП ОСОБА_2 19.02.2015 відкрито рахунок № № НОМЕР_2

З метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки, на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» від 21.03.2018р. № 865 встановлено, що ФОП ОСОБА_2 за адресою реєстрації АДРЕСА_1 не знаходиться, про що складено:

акт №110/08-014-13-05 від 03.04.2018. щодо неможливості вручення ОСОБА_2 копії наказу ГУ ДФС у Запорізькій області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» від 21.03.2018р. № 865 та пред'явлення направлень від 02.04.2018 року № 118;

акт перевірки місцезнаходження платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників № 109/08-01-13-05 від 03.04.2018;

акт щодо неможливості розпочати перевірку № 111/08-01-13-05 від 03.04.2018 з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів не має можливості у зв'язку з незнаходженням суб'єкта підприємницької діяльності за адресою реєстрації та неможливістю вручення наказу про проведення перевірки, а відповідно відсутністю первинних документів та відповідно документів податкового обліку.

Відповідно до п.19-1.1.1 - 19-1.1.2. ст.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Для виконання покладених на контролюючі органи функцій їм надані права, що визначені законодавцем та наведені у статі 20 Податкового Кодексу України.

Згідно з п.п.20.1.5 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право одержувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, комерційних банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження у встановлені терміни валютної виручки від суб'єктів підприємницької діяльності».

Підстави для отримання інформації, що містить банківську таємницю, передбачені пунктами 1 - 4 ч.1 ст.62 Закону №2121 та п.п.20.1.5п.20.1 ст.20 ПК України. Органи державної податкової служби мають право отримати будь-яку інформацію, віднесену Законом до банківської таємниці на підставі пунктів 1 (з дозволу власника цієї інформації) та 2 (за рішенням суду) ч.1 ст.62 Закону №2121.

Окрім цього, відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду.

Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Зазначені обмеження, у тому числі, викладені в ч. 4 ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність», не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду.

Такий висновок узгоджується з п. 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 р. № 267 та главою 12 ЦПК України, що регулює порядок розгляду судом справ про розкриття банківської таємниці (п. 5 ст. 288, п. 4 ч. 1 ст. 290 ЦПК України).

Відповідно до ст. 11 п.5 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України, мають право одержувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України та комерційних банків у порядку, встановленому Законом України від 12.07.2000 р. №2121-ІІІ та ст.234 Закону України «Про банки і банківську діяльність», зі змінами та доповненнями, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - про обсяг та обіг коштів на рахунках.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви Головного Управління ДФС у Запорізькій області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, відносно руху грошових коштів по рахунках фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з 02.02.2015 по 31.12.2017.

У відповідності до ч.3 ст. 350 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про розкриття банком таємниці, яка містить банківську таємницю.

Керуючись ст. 62 Закону України "Про банки та банківську таємницю", ст. 1076 ЦК України, ст. ст. 347-350 ЦПК України,-.

В И Р І Ш И В :

Заяву Головного управління ДФС у Запорізькій області, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», фізична особа - підприємець ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати Головному управлінню ДФС у Запорізькій області інформацію, яка перебуває у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк» (01001 вул. Грушевського, 1-д, м. Київ, МФО 305299) про рух коштів фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 за період з 02.02.2015 по 31.12.2017.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва.

Суддя В.В.Бортницька