№479/429/18
№2/479/272/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2018 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі: головуючого - судді Репушевської О.В.

за участі секретаря судового засідання Штуфри А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смтКриве Озеро, в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/429/18 за позовом ОСОБА_1 до Великомечетнянської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами в порядку спадкування за законом,

у ч а с н и к и с п р а в и:

позивач ОСОБА_1,

представник відповідача Яровий Д.О.,

третя особа ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач згідно письмового клопотання просив розглянути справу без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Третя особа: ОСОБА_2 письмовою заявою не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути без його участі.

За положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 09 лютого 2017 року(а.с.5).

Згідно даних довідки Великомечетнянської сільської ради №1416 від 21 грудня 2017 року останнім постійним місцем проживання ОСОБА_4 було АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини разом із нею постійно проживав її чоловік ОСОБА_5 (а.с.19).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 09 лютого 2017 року(а.с.6)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2,

Позивач є спадкоємцем першої черги, на вказане спадкове майно як син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 виданим Великомечетнянською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 23 травня 1977 року (а.с.9).

Позивач прийняв спадщину у порядку визначеному главою 87 ЦК України, що підтверджується даними спадкової справи №127/2017 (а.с.23-36).

Інший спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_4 - третя особа по справі визнав позов та не заперечував проти визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В оформленні спадкових прав на земельну ділянку у нотаріальному порядку позивачці відмовлено (а.с.7), так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на землю.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" 25 грудня 2017 року (а.с.10-13), спадковий житловий будинок побудований в 1975 році.

Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

У 1975 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно положень ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року.

Відповідно до приписів п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1975 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації.

Отже судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті ОСОБА_4, як об'єкт права власності - нерухоме майно.

Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, дане право ніким не оспорюється, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 не має, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 258-259, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великомечетнянської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1415/, E-mail:

Суддя :