ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2714/18 Справа № 185/6483/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В.М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року про повернення заяви про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про забезпечення позову, подану ними до подання позовної заяви, було повернуто заявникам (а.с.35-36).

З такою ухвалою не погодились позивачі, звернулися з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просили скасувати ухвалу суду від 09 серпня 2018 року та постановити нову ухвалу про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі вказували, що суд першої інстанції неправильно визначив характер правовідносин, що виникли між сторонами, а тому дійшов помилкового висновку, що справа має розглядатись у порядку господарського судочинства (а.с.42-43).

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у заяві про забезпечення позову вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 03 серпня 2018 року позивачі, до подання позовної заяви до суду, звернулися із заявою про забезпечення позову (а.с.7, 8).

Вказана заява про забезпечення позову була подана в порядку п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України - до подання позовної заяви.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 09 серпня 2018 року, посилався на те, що позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Павлоградської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок Дніпропетровської області про визнання рішень протиправними та їх скасування не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому заява про забезпечення позову підлягає розгляду в порядку господарського судочинства (а.с.35, 36).

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається 31 серпня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Павлоградської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок Дніпропетровської області про визнання рішень незаконними (а.с.68-72).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року було відкрито провадження у даній справі (а.с.67).

03 серпня 2018 року позивачі, до подання позовної заяви до суду, звернулися із заявою про забезпечення позову у даній справі (а.с.7, 8).

В указаній заяві ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просили забезпечити їх позов шляхом заборони Павлоградській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію рішень, прийнятих на засіданні президії Павлоградської РО УТМР 18.05.2018 року та на засіданні розширеної ради Павлоградської РО УТМР 29.06.2018 року, щодо них, як її членів, (виключати їх зі складу членів Павлоградської РО УТМР Дніпропетровської області, позбавляти їх посвідчення мисливця та членських квитків, забороняти їм полювати на території мисливських угідь Громадської організації "Українське товариство мисливців і рибалок" тощо) до остаточного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Слід зазначити, позивачами не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову у виді заборони Павлоградській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію рішень, які оскаржуються позивачами у даній справі, прийнятих на засіданні президії Павлоградської РО УТМР 18 травня 2018 року та на засіданні розширеної ради Павлоградської РО УТМР 29 червня 2018 року, щодо них, як її членів, (виключати їх зі складу членів Павлоградської РО УТМР Дніпропетровської області, позбавляти їх посвідчення мисливця та членських квитків, забороняти їм полювати на території мисливських угідь Громадської організації "Українське товариство мисливців і рибалок" тощо), може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду від 09 серпня 2018 року скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року про повернення заяви про забезпечення позову - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді