КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 755/95/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2888/2018Головуючий у суді першої інстанції - Гончарук В.П. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6, подану від його імені та в його інтересах адвокатом ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 липня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення способу участі у спілкуванні з дітьми,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_6 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач), в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою і визначити способи його участі у вихованні синів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

- побачення та спілкування три рази в робочі дні з 15:00 до 20:00;

- перебування дітей та проведення спільного часу з батьком за місцем проживання батька, через один вихідний (з суботи ранку до неділі вечора);

- спільний відпочинок: першу половину шкільних канікул (осінні, зимові, весняні, літні) діти проводять з батьком та мати не чинить перешкод (безперешкодно надає дозвіл на виїзд дітей за кордон разом з батьком);

- святкування днів народжень дітей разом з батьком - найближчий вихідний з ночівлею;

- на державні свята Новий рік, Різдво, Великдень святкування діти проводять разом з батьком через один рік;

- святкування дня народження батька кожен рік разом з батьком;

- необмежене спілкування синів особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми;

- в день побачення з синами, позивач має право забирати дітей з дому/школи особисто.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що 05.06.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва між сторонами зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 587. Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, стосунки погіршилися виникли постійні непорозуміння у сімейних відносинах, сварки, конфлікти, в наслідок чого сторони припинили спільне проживання. Збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін та дітей.

Щодо визначення способу участі у спілкуванні з дітьми, вказував, що діти залишилися проживати з матір'ю і вона чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей, чим порушуються його права та права дітей, а тому просив визначити запропоновані ним способи участі у спілкуванні з дітьми (а.с.1-5).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2018 позов задоволено частково.

Розірвано шлюб зареєстрований 05.06.1997 ВРАГС Дніпровського району м. Києва між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, актовий запис № 587.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_6 у спілкуванні з неповнолітніми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Встановлено наступний порядок побачень у формі спілкування ОСОБА_6 з неповнолітніми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- кожного понеділка, середи, п'ятниці з 18:00 до 20:00 без присутності матері;

- кожної першої та третьої суботи кожного місяця з 12:00 до 19:00 без присутності матері;

- кожної другої та четвертої неділі кожного місяця з 12:00 до 19:00 без присутності матері (а.с.162-166).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити в частині встановленого способу участі у спілкуванні з дітьми, задовольнивши заявлені ним вимоги. Вказує, що встановлений судом порядок участі батька у спілкуванні з дітьми не відповідає його інтересам та інтересам дітей (а.с.168-171).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.08.2018 справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат (а.с.182).

Додатковим рішенням Дніпровського районного суд м. Києва від 26.09.2018 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 1 280 грн. (а.с. 189-191).

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28.09.2018 №297/2018 переведено суддів апеляційного суду міста Києва на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 10.10.2018 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді: Українець Л.Д., Шебуєва В.А. (а.с.194).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.10.2018 відкрито провадження у справі та надано учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.195,196).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.10.2018 справу призначено до розгляду на 05.12.2018 (а.с.200).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували за її безпідставністю та необґрунтованістю і просили рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене відповідно до вимог закону.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомила.

Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Слід наголосити, що позивачем оскаржено рішення суду лише в частині визначення способу участі у спілкуванні з дітьми. У частині вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржено.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частково задовольняючи позовні вимоги про визначення способу участі у спілкуванні з дітьми, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості висновку служби у справах дітей про участь батька у вихованні дітей, а також з інтересів дітей, врахувавши їх вік, розпорядок дня тощо.

Суд апеляційної інстанції вважає ухвалене судом рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 05.06.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва між сторонами зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 587.

Оскаржуваним рішенням шлюб між сторонами розірвано і в цій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

З пояснень сторін вбачається, що позивач почав проживати з іншою жінкою, з якою у них народилася дитина, в її однокімнатній квартирі в смт. Ворзель, Київської області.

Неповнолітні ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір'ю у м. Києві, навчаються у школі та відвідують різні гуртки після шкільних занять.

Судовим рішенням позивачу присуджено сплату аліментів на утримання трьох дітей у розмірі 930 грн. на кожну дитину, проте він має заборгованість зі сплати аліментів (а.с.175-177).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив визначити наступні способи його участі у вихованні синів: побачення та спілкування три рази в робочі дні з 15:00 до 20:00; перебування дітей та проведення спільного часу з батьком за місцем проживання батька, через один вихідний (з суботи ранку до неділі вечора); спільний відпочинок: першу половину шкільних канікул (осінні, зимові, весняні, літні) діти проводять з батьком та мати не чинить перешкод (безперешкодно надає дозвіл на виїзд дітей за кордон разом з батьком); святкування днів народжень дітей разом з батьком - найближчий вихідний з ночівлею; на державні свята Новий рік, Різдво, Великдень святкування діти проводять разом з батьком через один рік; святкування дня народження батька кожен рік разом з батьком; необмежене спілкування синів особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; в день побачення з синами, позивач має право забирати дітей з дому/школи особисто.

Відповідачка не заперечує спілкування та зустрічі батька з дітьми, проте заперечує проти їх ночівлі за місцем проживання батька, за відсутності належних умов (проживає в однокімнатній квартирі з іншою жінкою та їх спільною новонародженою дитиною).

Висновком про участь батька у вихованні малолітніх дітей від 04.05.2018, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, з урахуванням інтересів дітей, їх віку, навчання, умов проживання батьків тощо, вважала за доцільне встановити наступний графік спілкування батька ОСОБА_6 з малолітніми дітьми, а саме: що понеділка, щосереди, щоп'ятниці з 18-00 год. до 20-00 год. без присутності матері; першої та третьої суботи кожного місяця з 11-00 год. до 19-00 год. без присутності матері; другої та четвертої неділі кожного місяця з 11-00 год. до 19-00 год. без присутності матері.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України закріплено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 1, 2 ст. 155 СК України).

Згідно із ч. 2, 3 ст. 157 СК У країни той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини (ст. 158 СК України).

Статтею 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Висновок суду першої інстанції про те, що батько має право на участь у вихованні дитини і мати не повинна чинити йому перешкод у цьому, повністю ґрунтується на вимогах закону.

Також судом обґрунтовано встановлено, що позивач має бажання приймати активну участь у вихованні дітей (спілкування, зустрічі, спільний відпочинок тощо), проте, здійснення батьком такого права у будь-якому разі повинно узгоджуватися з інтересами дітей.

Таким чином, суд першої інстанції надавши належну оцінку висновку органу опіки і піклування, у сукупності з іншими наявними у справі доказами, а також врахувавши умови життя батьків, їхнє ставлення до дітей, прихильність дітей до кожного з батьків, вік дітей, стан їх здоров'я, графік навчання, відвідування дітьми позашкільних закладів з розвитку тощо, цілком правомірно та справедливо визначив порядок побачення батька з дітьми без присутності матері щопонеділка, щосереди, щоп'ятниці з 18-00 год. до 20-00 год., першої та третьої суботи кожного місяця з 12-00 год. до 19-00 год. та другої і четвертої неділі кожного місяця з 12-00 год. до 19-00 год., що відповідатиме інтересам дітей.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а отже не впливають на законність та справедливість ухваленого судом рішення.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також слід зазначити, що у зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, подану від його імені та в його інтересах адвокатом ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 липня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення способу участі у спілкуванні з дітьми - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Повний текст постанови складений 06 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва