Справа № 604/1139/18
Провадження № 2/604/519/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суду Тернопільської області складі:

головуючого судді - Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання: - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою 12 у будинку № 7 по вулиці Степана Бандери, що в селищі Підволочиськ Тернопільської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1, що належить їй на підставі договору дарування від 10 травня 2005 року. За зазначеною адресою зареєстровані: її син ОСОБА_4, колишня невістка ОСОБА_3, онук ОСОБА_5 та мама ОСОБА_6 Відповідач ОСОБА_3 з часу розлучення з чоловіком, зокрема з 27 липня 2017 року, в будинку не проживає, допомоги у веденні господарства не надає, добровільно знятися з реєстрації не бажає, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 26 жовтня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов на надала, в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді, причини її неявки суду не відомі, а тому у відповідності до ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

Згідно договору дарування ВСВ № 847445 від 10 травня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Підволочиської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №1272АДРЕСА_2 в житловому будинку № 7 по вулиці Степана Бандери в селищі Підволочиську Підволочиського району Тернопільської області належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, за зазначеною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У відповідності до актів обстеження матеріально-побутових умов сімї від 02 жовтня 2017 року, 11 січня 2018 року, 10 травня 2018 року, 01 жовтня 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, разом із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, внуком ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_7 та мамою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8. ОСОБА_4 із своєю дружиною розлучений з 28 липня 2017 року та не проживає. Невістка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, але за зазначеною адресою не проживає.

Таким чином судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, який на праві власності належить позивачу. Відповідач ОСОБА_3 не проживає у даному житловому приміщенні більше одного року, між позивачем, яка є власником майна, і відповідачем не існує договірних відносин щодо цього майна, договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Окрім того, Верховний Суд України в постанові від16 листопада 2016року в справі №6-709цс16 зазначив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою 12 у будинку № 7 по вулиці Степана Бандери, що в селищі Підволочиськ Тернопільської області, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставіст.ст.383,391ЦК України,керуючись ст. 10,12,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_3, до ОСОБА_3, адреса реєстрації АДРЕСА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Підволочиським РВ УМВС України 12 травня 2011 року, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою 12 у будинку № 7 по вулиці Степана Бандери, що в селищі Підволочиськ Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя підпис

копія вірна:

Суддя Н.Б.Сташків