Справа № 545/3208/18
Провадження № 2-з/545/20/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2018 року Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшли матеріали заяви (справа №545/3208/18, провадження №2-з/545/20/18) ОСОБА_1 про забезпечення позову.

До початку з'ясування обставин у справі суддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В. заявив самовідвід від розгляду зазначеної справи на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України з метою недопущення виникнення у сторін сумнівів в його неупередженості та об'єктивності при розгляді справи, з тих мотивів, що заявник по справі ОСОБА_1 на даний час працює помічником судді Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення.

Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах «розсудливого спостерігача». В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

В зв'язку з даними обставинами, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України заявлений по справі самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Заяву судді Шелудякова Л.В. про самовідвід по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову - задовольнити.

Передати заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову на повторний автоматичний розподіл, згідно вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. В. Шелудяков