Справа № 333/7200/17
Пр. № 2-з/333572/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 333/7200/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти в сумі 25 625 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири; моральну шкоду в сумі 20 000 грн. та стягнути з відповідача судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1 280 грн. та витрати на правову допомогу 1 500 грн.

16.04.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5790103 від 26.05.2014 року. Позивач вказує, що підставою для забезпечення позову є те, що враховуючи відсутність добровільного бажання відшкодувати завдану шкоду з боку відповідача, існує досить висока ймовірність того факту, що ОСОБА_2 може в будь-який момент здійснити відчуження своєї квартири на іншу особу, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. Тому, позивач вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру відповідача.

Суддя, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За правилами ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Встановлено, що до заяви про забезпечення позову не приєднано жодних доказів щодо наміру відповідача ухилитись від виконання судового рішення та щодо бажання відчужити майно.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином доводи заявника про те, що існує реальна загроза утруднення виконання чи неможливість виконання рішення суду в подальшому є лише припущеннями, заявник не надав доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що заявником не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. Позивачем не надано доказів, що відповідач намагається відчужити майно третім особам.

Крім того, відсутні відомості щодо вартості майна, на яке просить накласти арешт заявник, що унеможливлює зробити висновок щодо співмірності забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

З огляду на ці обставини в сукупності суд вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 149-153, 353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: В.Б. Кулик