Провадження №2/200/3498/18
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши позовну заяву Громадської Організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр», в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

13.08.2018 року ГО «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр», в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_1, звернулася до суду з вищезазначеною заявою.

Відповідно до ч.1, 5 ст.1 Закону України «Про громадські обєднання», громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про громадські обєднання», рівність перед законом передбачає, що громадські об'єднання є рівними у своїх правах та обов'язках відповідно до закону з урахуванням організаційно-правової форми, виду та/або статусу такого об'єднання.

Положеннями ст.21 ЗУ «Про громадські обєднання» закріплені права громадських обєднань.

Так, для здійснення своєї мети (цілей) громадське об'єднання має право:

1) вільно поширювати інформацію про свою діяльність, пропагувати свою мету (цілі);

2) звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами;

3) одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації;

4) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробленні проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування і стосуються сфери діяльності громадського об'єднання та важливих питань державного і суспільного життя;

5) проводити мирні зібрання;

6) здійснювати інші права, не заборонені законом.

Положеннями цієї ж статті окремо виділені права громадських організацій зі статусом юридичної особи, зокрема:

бути учасником цивільно-правових відносин, набувати майнові і немайнові права відповідно до законодавства.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №12-рп/2013 від 28.11.2013 року вказав, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права і охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до 1,4 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

З наданих представником громадської організації документів вбачається, що відповідно протоколу №1 (єдиний статутний документ громадського обєднання) «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» мета громадської організації здійснення та захист законних соціальних, економічних, творчих, культурних, екологічних, трудових та інших інтересів членів організації, які не суперечать законодавству України.

Відповідно до Наказу №406 від 04.11.2014 року Дніпропетровського міського управління юстиції Головного Управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято письмове повідомлення про утворення даної ГО.

Тобто, ГО «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» не є юридичною особою, що підтверджується також Витягом з Протоколу №1(єдиного статутного документу), як це дозволяє положення ЗУ «Про громадські обєднання».

Натомість, відповідний закон, в розумінні рішення Конституційного Суду України №12-рп/2013 від 28.11.2013 року, яким в даному випадку є ЦПК України в рамках звернення до суду та набуття статусу позивача в цивільному процесі, зазначає, що можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, лише фізичні та юридичні особи, яким ГО «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» не являється.

Відповідно до чт.46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч.1 ст.47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Таким чином, слід зробити висновок про те, що для звернення до суду в якості позивача, як учасника цивільно-правових відносин, громадська організація повинна мати статус юридичної особи, як цього вимагає положення ЗУ «Про громадські обєднання, положення ЦПК України та розяснює рішення Конституційного Суду України №12-рп/2013 від 28.11.2013 року що, тільки громадська організація зі статусом юридичної особи, як учасник цивільно-правових відносин, набуває право- та дієздатність в цивільному процесі.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що ГО «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» не є юридичною особою, щоб надавало можливість звернення до суду саме ГО «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в якості позивача у справі, а їй надано діючим законодавством право лише представляти та захищати свої законні інтереси та інтереси і права членів громадської організації, що не являється достатнім для звернення до суду в якості позивача у справі.

Крім того, ОСОБА_1, в силу ст.46 ЦПК України, має особисто цивільну процесуальну дієздатність та має право звернення до суду в якості позивача у справі, як це передбачено положеннями ЦПК України.

Відповідно п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, крім цього, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, оскільки сама громадська організація зазначає, що статус юридичної особи у неї відсутній, щоб надавало можливість звернення до суду саме ГО «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в якості позивача у справі, оскільки вона не має законного права на підписання та подачу позову до суду як в своїх інтересах, так і в інтересах членів своєї організації, і тому даний позов вважається неподаним та підлягає поверненню у звязку з тим, що позов подано та підписано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Громадської Організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр», в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди повернути Громадській Організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр».

Розяснити Громадській Організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр», що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15-и днів з дня її проголошення ухвали, відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва