Провадження № 4-с/761/212/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_3, на бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дяченка Євгена Валерійовича про визнання бездіяльності неправомірною; зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В травні 2018р. скаржниця ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, боржник ОСОБА_5, в якій просила суд:

- визнати оскаржувану бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дяченка Є.В. неправомірною;

- зобов'язати суб'єкт оскарження усунути порушення, розглянути заяву стягувача та вжити передбачених законом заходів щодо оголошення в розшук малолітньої ОСОБА_6.

Свої вимоги скаржниця обгрунтовувала тим, що в провадженні Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження № 46496270 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва про відібрання від ОСОБА_5 та ОСОБА_7 малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. і передання її для подальшого проживання з матір'ю - скаржницею ОСОБА_1

Представником скаржниці було подано до суб'єкта оскарження Дяченка Є.В. заяву про оголошення в розшук дитини, проте по теперішній час скаржниці, як стягувачу за виконавчим провадженням не повідомлено про результати розгляду її заяви, атому вона вимушена була звернутись до суду з вказаною скаргою.

В судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомили, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду питання.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів скарги і це встановлено судом, що в провадженні головного державного виконавця Дяченка Є.В. Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження № 46496270 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва про відібрання від ОСОБА_5 та ОСОБА_7 малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. і передання її для подальшого проживання з матір'ю ОСОБА_1

27 квітня 2018р. представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 звернувся до головного державного виконавця Дяченка Є.В. Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з заявою про вжиття заходів щодо оголошення в розшук малолітньої дитини скаржниці.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Звертаючись до суду з вказаною скаргою, скаржниця зазначала, що має місце бездіяльність головного державного виконавця Дяченка Є.В. Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, який не повідомив її про розгляд заяви її представника про розшук її малолітньої дитини для примусового виконання рішення суду.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача (ст. 438 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, суб'єктом оскарження не було надано суду належних і допустимих доказів, що ним було розглянуто заяву стягувача і за наслідками її розгляду було прийнято відповідне рішення.

У відповідності з ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, заявлені вимоги скаржниці є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. ст. 19, 129-1 Конституції України; ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_3, на бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дяченка Євгена Валерійовича про визнання бездіяльності неправомірною; зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дяченка Євгена Валерійовича, що полягала у не розгляді заяви про вжиття заходів щодо оголошення в розшук малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження подану 27 квітня 2018р. вх. № 3697.

Зобов'язати головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дяченка Євгена Валерійовича розглянути заяву про вжиття заходів щодо оголошення в розшук малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження, подану 27 квітня 2018р. вх. № 3697 та вжити заходів, в порядку ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 26 жовтня 2018р.

Суддя: