Справа № 467/1071/18
06.12.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Явіци І.В.,
за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У жовтні 2018 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та понесені ним судові витрати у розмірі 1779,62 грн., а всього 65 339,62 грн.
Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2018 року. Ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд по суті на 21 листопада 2018 року.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає наявними одночасне існування всіх умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, відзив (заперечення) на позов не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до такого.
Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2 (два) відсотки від суми кредиту, що вказана у п.1.2 цього Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором.
Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк.
У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України).
Суд погоджується з нарахованою позивачем заборгованістю по кредиту та процентам, що повністю підтверджується розрахунком боргу.
Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного.
Так, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч.ч. 1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України суду надано право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Застосовуючи дану норму, суд зобов'язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (Рішення Конституційного суду України від 11.07.2013 року №7-рп/2013).
Таким чином, чинне законодавство передбачає неустойку в якості засобу виконання зобов'язань й міру майнової відповідальності за їх невиконання або неналежне виконання, а правом на пом'якшення неустойки наділений суд за для усунення явної її неспіврозмірності й подальшого порушення зобов'язань.
При зменшенні розміру пені суд бере до уваги, що розмір останньої перевищує більш ніж у двадцять разів розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотках за користування кредитом і є неспіврозмірним з розміром невиконаного зобов'язання відповідачем.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що пропорціонально-співрозмірним розміром неустойки невиконаному зобов'язанню відповідачем є стягнення з останнього 4 000 грн. пені. Такий розмір пені на думку суду враховує інтереси обох сторін.
Таким чином, позов ТОВ «Служба миттєвого кредитування» підлягає частковому задоволенню на суму 6560,00 грн., яка складається з наступного: 2000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 560,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та заборгованості за пенею у розмірі 4000,00 грн.
Як вбачається з позову, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» просить стягнути з відповідача на їх користь судові витрати, що полягають у сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн. та 17,62 грн. комісія банку, а всього 1779,62 грн.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Враховуючи вказану норму законодавства, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача комісії банку у розмірі 17,62 грн.
Таким чином, позивачем по справі було понесено лише судові витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн. (а.с.1).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому на користь позивача необхідно стягнути витрати, повязані із сплатою судового збору у розмірі 176,90 грн. (10,04%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 279, 280, 282 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.В. Явіца