справа № 208/2534/18
№ провадження 2/208/1791/18
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю:

секретаря судового засідання - Корнієнко К.Є.,

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини»,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 50 % з всіх видів заробітків та доходів відповідача. Посилаючись на те, що з 31.10.2014 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Мають спільну дитину - доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з чоловіком не проживають, спільного господарства не ведуть , триває процес щодо розірвання шлюбу. Батько дитини матеріально її не утримує, допомогу не надає, не займається її вихованням. Позивач проживає разом з дитиною, та знаходиться в декретній відпустці до 14 років у зв'язку з важким станом здоров'я дитини, що підтверджено відповідною довідкою .

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

21 листопада 2018року позивачка ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), платника аліментів , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку , щомісячно , починаючи з дня зверення до суду з позовом до досягнення донькою віку повноліття.

Позивачка подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позовний вимог у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

В суді встановлено, що сторони з 25.07.2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрований 31 жовтня 2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №586 .

Мають спільну дитину - доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №109 (а.с. 7) місцем постійного проживання якої є місце проживання матері - ОСОБА_1.

Сторони вважають вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини в судовому порядку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.82ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

В даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач на час розгляду справи по суті має постійній дохід та офіційне місця роботи.

Згідно положень статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), платника аліментів , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку , щомісячно , починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення донькою віку повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини» - задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікацій номер - НОМЕР_1, проживаючого та зареєстрованого : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікацій номер НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою область Дніпропетровська місто АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), платника аліментів , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку , щомісячно , починаючи з 04.05.2018 року дня звернення до суду з позовом до досягнення донькою віку повноліття.

В частині стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення суду згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікацій номер НОМЕР_1, проживаючого та зареєстрованого : область АДРЕСА_3 - судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири ) гривні 80 копійок - в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікацій номер НОМЕР_2, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікацій номер - НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_5

Суддя Івченко Т. П.