Справа № 371/858/15-ц Головуючий у І інстанції Капшук Л. О.
Провадження № 22-ц/780/2549/18 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 58 13.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Мережко М.В., Лівінського С.В.,

за участю секретаря Шуляка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Київській області на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Клименко Людмили Володимирівни, заінтересована особа ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИЛА:

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи заявлені вимоги наступним.

14 липня 2016 року старшим державним виконавцем Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Клименко Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51647307. 29 серпня 2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

15 червня 2017 року та 24 листопада 2017 року старшим державним виконавцем виносилися постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені. Відповідно до постанови державного виконавця ТОВ «Приватна експертна служба» було проведено оцінку вартості земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

Згідно з приписами п. 50 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки. Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Чого зроблено не було так як матеріали звіту не містять відповідних доказів, зокрема відсутні фотографії об'єкта оцінки. Зазначав, що боржник ОСОБА_2 особисто замовив експертну грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно до висновку експертно-грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 ринкова вартість вказаної ділянки складає 118995,75 грн.

Вартість земельної ділянки, визначена на замовлення власника, значно відрізняється з вартістю, визначеною за постановою державного виконавця Клименко Л.В., відповідно до якого вартість земельної ділянки складає 75600,00 грн.

Просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Клименко Людмили Володимирівни по визначенню вартості майна відповідно до звіту про експертну грошову оцінку майна у виконавчому проваджені № 51647307.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Клименко Галини Володимирівни у виконавчому провадженні ВП № 51647307 від 14 липня 2016 року по визначенню вартості майна відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, належної ОСОБА_2, складеного 07 грудня 2017 року ТОВ «Приватна експертна служба».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне територіальне управління юстиції у Київській області подало апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні скарги. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтована і незаконна, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з'ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі зазаначає, що суд неповно з»ясував всі обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду, що призвело до постанвлення судом необґрунтованої та незаконної ухвали.

Просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Нормами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскарження результатів визначення вартості майна виконавцем передбачено ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції встановлено та з такими висновками погоджується колегія суддів, наступне.

Згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 16 липня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 21 квітня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто суму позики - 101 439 гривень 86 копійок, три відсотки річних - 3093 гривні 22 копійки, всього 104 533 гривні 08 копійок, та суму сплаченого судового збору в розмірі 1487 гривень 75 копійок.

14 липня 2016 року старшим державним виконавцем Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Клименко Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51647307.

29 серпня 2016 року винесено постанову про арешт майна боржника.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 51647307 від 26 грудня 2016 року здійснено опис майна заявника та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по вулиці Героїв Дніпра села Ходорів Миронівського району Київської області.

24 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Клименко Л.В. винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені - ТОВ «Приватна експертна служба».

Зазначений суб'єкт оціночної діяльності склав звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки. Згідно висновку про вартість земельної ділянки станом на дату оцінки 07 грудня 2017 року вартість арештованої земельної ділянки склала 75600 грн.

Про вище вказані дії боржник повідомлений у встановлений законом спосіб не був, а отже не знав про вказані дії державного виконавця.

Боржник вважається належним чином повідомленим у тому разі, коли йому не лише направлено на адресу повідомлення, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Матеріали виконавчого провадження не містять доказів повідомлення боржника про виконавчі дії.

З пояснень представника заявника вбачається, що боржник не був обізнаний з прийнятими державним виконавцем рішеннями, лише 23 січня 2018 року отримав копію висновку про вартість земельної ділянки.

До 05 жовтня 2016 року Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року було встановлено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучав суб'єкта оціночної діяльності.

З вказаної дати визначення вартості та оцінка майна у виконавчому провадженні здійснюється відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016).

Відповідно до правил вказаної статті визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Отже, новою редакцією Закону «Про виконавче провадження» сторонам надається можливість визначити вартість майна за взаємною згодою.

Державний виконавець після проведення опису майна направляє сторонам письмове повідомлення щодо визначення вартості майна, у якому зазначає: майно, вартість якого необхідно визначити; оформлення результатів визначення вартості майна сторонами у письмовій формі; термін, протягом якого вони повинні визначити вартість, а саме: 10 днів з дня винесення постанови про арешт майна боржника державним виконавцем.

Колегія суддів погоджується з висовком суду першої інстанції, що вказаних вимог державним виконавцем не дотримано.

В ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» чітко зазначено, що сторони повинні надати результати визначення вартості майна виключно у письмовій формі. Такий варіант є необхідним, оскільки у державного виконавця буде наявне підтвердження домовленості сторін щодо визначення вартості майна, на яке ним звертається стягнення.

Відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження, в постанові про опис та арешт майна боржника автоматично надається роз'яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про те, що вони повинні письмово повідомити державного виконавця про результати визначення вартості майна.

Якщо сторони виконавчого провадження не досягли згоди щодо визначення вартості майна, а також письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, у такому випадку виконавець повинен самостійно визначити його вартість, про що складається відповідний акт (ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець самостійно визначає вартість майна: у разі, якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна; у разі, якщо майно не входить до переліку, визначеного абзацом 2 ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»; у разі, якщо визначити вартість майна складно.

Суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання залучається державним виконавцем для оцінки майна у наступних випадках: у разі, якщо складно визначити вартість майна або окремих предметів; для оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден; для проведення оцінки за регульованими цінами.

Дії та рішення з арешту майна боржника, призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому проваджені та оцінки майна вчинені державним виконавцем в період дії нової редакції Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом першої інстанції та з таким висновком погоджується колегія суддів державний виконавець після проведення опису майна, не направив сторонам письмове повідомлення щодо визначення вартості майна з роз'ясненням про те, що вони повинні письмово повідомити державного виконавця про результати визначення вартості майна.

А отже сторони були позбавлені можливості згідно правил ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» надати результати визначення вартості майна у письмовій формі.

Судом першої інстанції встановлено, що боржник ОСОБА_2 завчасно особисто замовив експертну грошову оцінку належної йому земельної ділянки. Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 ринкова вартість вказаної ділянки складає 118995,75 грн. Такі обставини підтверджені наданим заявником звітом про експерту грошову оцінку земельної ділянки від 14 березня 2016 року.

Про вартість майна боржник повідомляв державного виконавця листом від 12 січня 2017 року.

Не з'ясувавши позиції сторін виконавчого провадження про досягнення згоди щодо визначення вартості майна, на яке звертається стягнення, державний виконавець прийняв міри до самостійного визначення його вартості шляхом залучення суб'єкта оціночної діяльності.Такі обставини державним виконавцем не заперечувались в суді першої інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Про результати визначення вартості належного боржнику майна сторони виконавчого провадження були повідомлені.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З врахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про те, що позовні вимоги не є обґрунтованими та доведеними, а тому не підлягають до задоволення.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: