Дата документу 10.12.2018 Справа № 320/1742/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1136/18 Головуючий у 1-й інстанції: Міщенко Т.М.
Є.У.№ 320/1742/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» ( далі - Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог Банк зазначав, що 11 квітня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримала кредит у розмірі 1 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 27,6% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 21 лютого 2018 року має заборгованість у розмірі 81 502,96 грн., із яких: за кредитом 3 328,95 грн., по процентам за користування кредитом 69 543,96 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 4 272,77, та штрафу в розмірі 500 грн. та 3 857,28 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущено встановлений статтею 257 ЦК України строк позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, оскільки останній платіж на погашення заборгованості позичальником було внесено у квітні 2014 року, а з позовом до суду банк звернувся у березні 2018 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, те, що відповідачу кредитний ліміт був встановлений на платіжну картку зі строком дії до серпня 2018 року, а оскільки строк позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі за договором, укладеним з відповідачем, починає перебіг зі спливом останнього дня місяця дії картки, суд дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з'ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати понесені по сплаті судового збору за позовну заяву та апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач до суду апеляційної інстанції відповідач не надавала надав.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 11 квітня 2011 р. сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 1 500, 00 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Обов'язковий щомісячний платіж, визначений сторонами склав 7% заборгованості (але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с.10-11).

Факт отримання кредитної картки «Універсальна» не оспорювався позичальником у суді першої інстанції.

Кредитним договором передбачено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості) - а.с.11.

В заяві на отримання кредиту позичальник своїм підписом підтвердила той факт, що вона була ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, отримала їх у письмовому вигляді та надала згоду на те, що ця заява разом із запропонованими Банком Умовами і Тарифами складає кредитний договір.

В заяві на отримання кредиту позичальник своїм підписом підтвердив той факт, що він був ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, отримав їх у письмовому вигляді та надав згоду на те, що ця заява разом із запропонованими Банком Умовами і Тарифами складає кредитний договір.

Згідно з п. 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку. Датою укладення договору є дата отримання картки, зазначена в заяві.

Згідно з п. 2.1.1.2.11 Картка діє до останнього місяця, вказаного на лицевій стороні картки, включно.

Згідно з п. 2.1.1.2.12. після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну дії банком випускається картка на новий термін. Термін дії картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Згідно з п. 2.1.1.2.12. Закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє закінчення договірних відносин між банком та клієнтом та / або закриття пов'язаного з нею поточного рахунку клієнта.

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг).

Згідно з положеннями п. 2.1.1.5.5 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, відповідач мав погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

Пунктом 2.1.1.12.4; 2.1.1.12.6.4 Умов та правил передбачено, що у випадку наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту у повному об'ємі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості. У випадку непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частки більш як 210 днів увесь кредит вважається простроченим.

На виконання своїх зобов'язань за договором 09 грудня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито картковий рахунок на ім'я відповідача в гривнях і проводилося здійснення його обслуговування згідно з договором.

При відкритті карткового рахунку у відповідності з п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг позичальнику був встановлений кредитний ліміт 1 500 грн(а.с.86).

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором утворилася прострочена заборгованість за кредитом, яка за розрахунком Банку станом на 21.02.2018 р. складає 81 202, 96 грн., з яких: 3328, 95 грн. - заборгованість за кредитом; 69 543,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 272, 77 грн. за пенею та комісією, а також штрафи на загальну суму 4 357, 28 грн. (а.с.8-9).

За умовами кредитного договору остаточний строк повернення кредиту відповідає строку дії кредитної картки.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» термін дії кредитної картки - останній день серпня 2017 року (а.с.97).

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник до квітня 2014 року активно користувалася кредитною карткою, періодично вносила платежі на погашення кредиту, простроченої заборгованості не мала, 30 квітня 2014 року самостійно внесла 160 грн. на погашення кредиту, 10 червня 2014 року з іншої картки банк здійснив автоматичне списання 445, 59 грн., 16 і 17 липня 2014 року Банк здійснив автоматичне списання 16,22 грн. і 8,11 грн. з іншої картки позичальника (а.с.86-87).

Аналіз руху коштів позичальника свідчить про те, що до 25 липня 2014 року позичальник не внесла на свій рахунок щомісячний платіж у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн.

Отже, у відповідності з п.2.1.12.4; 2.1.1.12.6.4 Умов та правил у зв'язку із наявністю простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту у повному об'ємі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості, тобто через 211 день, починаючи з 25 липня 2014 року, а саме: з 21 лютого 2015 року відповідач повинна була погасити весь кредит.

З відповідним позовом до суду Банк звернувся 05 березня 2018 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач просила про застосування строків позовної давності.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.

Встановивши, що у грудні 2013 року відповідач отримала кредит (кінцевий термін повернення якого відповідає строку дії картки) у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, останній платіж на погашення кредитної заборгованості внесла у червні 2014 року, з 25 липня 2014 року у неї утворилася прострочена заборгованість, а тому за п.п. .2.1.12.4; 2.1.1.12.6.4 Умова і правил строк повернення кредиту у повному об'ємі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості, тобто з 21 лютого 2015 року відповідач повинна була погасити весь кредит а з позовом до суду банк звернувся у березні 2018 року, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк дії кредитної картки, а отже і строк повернення всієї суми кредиту, останній день серпня 2017 року, є неспроможними. За умовами і правилами надання банківських послуг такий порядок погашення кредиту передбачений у випадку регулярного поповнення позичальником платіжної картки. У спірних правовідносинах застосуванню підлягає п. 2.1.1.12.4; 2.1.1.12.6.4 Умов , яким передбачено, що у відповідності до ст.212 ЦК України у випадку наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту у повному об'ємі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості. У випадку непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частки більш як 210 днів увесь кредит вважається простроченим.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до незгоди позивача з ухваленим у справі судовим рішенням.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2018 року по цій справі залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: