Дата документу 07.12.2018 Справа № 554/7671/18
Провадження № 2-к/554/1/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Материнко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання заявника ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_1), заінтересована особа - Шевченківський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 8), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2018 р. до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання заявника ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_1) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме рішення Сімейного суду № 3, м. Каршияка, Турецької Республіки, 08.11.2017 р. про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що набрало законної сили 07.12.2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути подано до суду заінтересованою особою в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених Главою 2 ЦПК України.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що 28.08.2015 року на території Республіка Туреччина між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Укладення шлюбу було легалізовано на території України, внаслідок чого у її паспорті громадянина України був проставлений відповідний штамп. В подальшому сімейне життя не склалося і рішенням Сімейного суду №3, м.Каршияка, Турецької Республіки, 08.11.2017 року було ухвалене рішення про розірвання шлюбу, яке набрало чинності 07.12.2017 р. Заявник звернулась в органи РАЦС з метою реєстрації розірвання шлюбу, але останній було відмовлено, оскільки відсутнє рішення суду України щодо визнання рішення суду іноземної держави.

В порядку вимог ч. 1 ст. 473 ЦПК України судом 01.10.2018 року надіслано заінтересованій особі - Шевченківський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області - письмове повідомлення про надходження вказаного клопотання до суду із пропозицією подати можливі заперечення проти цього клопотання.

19.10.2018 р. до суду надійшов лист від Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області про відсутність будь-яких заперечень проти клопотання.

Заявник ОСОБА_1, та заінтересована особа - Шевченківський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, належним чином повідомлені судом про дату, час і місце судового розгляду клопотання, про що в матеріалах справи наявні відомості про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду.

Заявник ОСОБА_1, та її адвокат Голубенко В.П. надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, клопотання підтримали.

Від представника заінтересованої особи - Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області - надійшов лист, відповідно до якого повідомлено, що правового зв'язку між відділом та заявником у справі не вбачається.

В силу вимог ч. 5 ст. 473 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників не є перешкодою для розгляду клопотання; заінтересованими особами у справі не було порушено питання про перенесення розгляду клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що 28.08.2015 року на території Республіка Туреччина між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) та заінтересованою особою - ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Згідно з даними паспорту громадянина України заявника ОСОБА_1, на сторінці щодо сімейного стану проставлений штамп Відділу РАЦС м. Сейдишехір Республіка Туреччина про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_2, 1987 р.

Судом встановлено, що рішенням Сімейного суду №3, м.Каршияка, Турецької Республіки, 08.11.2017 року було ухвалене рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_2.

Вищезазначене рішення суду набрало чинності 07.12.2017 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів», рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами України або за принципом взаємності за домовленістю ad hoc з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п. 1-2 ст. 37 «Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах», яку ратифіковано Законом України N 2605-III ( 2605-14 ) від 05.07.2001 та яка набула чинності 02.05.2004, розгляд клопотань про надання дозволу виконання рішень входить до компетенції судів Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене виконання. Реквізити клопотання визначаються законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене виконання.

Підстав, передбачених, статтею 468 цього Кодексу, для відмови у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, судом не вбачається.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 471-473 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання заявника ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_1), заінтересована особа - Шевченківський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 8), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати в Україні рішення іноземного суду, а саме Сімейного суду №3 міста Каршияка Турецької Республіки, дата рішення 08.11.2017 р., дата реєстрації рішення 10.11.2017 р., яким шлюб, зареєстрований між Позивачем ОСОБА_2, сином ОСОБА_3 й ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації - провінція АДРЕСА_2 особистий номер в родині - 21, та відповідачкою, ОСОБА_1, громадянкою України - розірвано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М.О. Материнко