Дата документу 05.12.2018 Справа № 320/6064/18
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 320/6064/18 Головуючий у 1-й інстанції: Степаненко Ю.А.
Провадження № 22-ц/807/135/18 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

Головуючого Воробйової І.А.,

Суддів Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2018 року у складі судді Степаненко Ю.А. у справі за позовом ОСОБА_3 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, про визнання дійсним договору дарування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, про визнання дійсним договору дарування земельної ділянки.

Ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, направити справу для продовження розгляду.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що у липні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому відповідачем визначено Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_4 нотаріально подарував їй свою земельну ділянку за договором дарування, тобто вчинив дії, які свідчать про його відмову від права власності. Вона як обдарована прийняла цей дарунок. Відповідно до ст.. 722 ЦК України право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. У зв'язку з тим, що суд при визнанні дійсними угод, що підлягають нотаріальному посвідченню фактично виконує функції нотаріуса відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України відповідачем у цій справі зазначено Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Посилаючись на положення ч.1 ст.19 ЦПК України, суд першої інстанції встановив непідсудність вказаного спору судам загальної юрисдикції, оскільки між позивачем та Мелітопольським міськрайонним судом зазначені правовідносини не виникли, тому у відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції та законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом статті 19 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 19 цього Кодексу визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

В ухвалі Василівського районного суду Запорізької області зазначено, що між позивачкою та Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області зазначені правовідносини не виникли, тому такі справи не можуть бути підсутні судам загальної юрисдикції.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову до суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

За таких обставин, розгляд судом позовних вимог, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом конкретної справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Твердження позивача про те, що відмова у відкритті провадження за пред'явленим позовом порушує права останньої на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, не ґрунтується на вимогах закону, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 125 Конституції України та статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в Україні діють місцеві, апеляційні та Верховний Суд.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Отже, чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому вони не можуть бути підставою для скасування правильного судового рішення.

Таким чином, ухвала судді постановлена з додержанням норм процесуального права, тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст.186, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 10 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: