Постанова

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 175/2870/15-ц

провадження № 61-6316св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ДанилевськаТетяна Миколаївна,

заінтересовані особи: ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року у складі суддів: Петешенкової М. Ю., Глущенко Н. Г., Деркач Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року до суду надійшло подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Данилевської Тетяни Миколаївни про заміну сторони у виконавчому провадженні № 43733902 з Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на Відділ державної виконавчої служби (далі - ВДВС) Дніпропетровського районного управління юстиції (далі - РУЮ).

Подання мотивоване тим, що виконавчий лист у справі № 2-6510/11 виданий 21 січня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 вчинити певні дії у Кіровському ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - МУЮ) на примусовому виконанні не знаходиться.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено боржника у виконавчому провадженні, зареєстрованому в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень за № 43733902 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 4с-175/5077/13-ц, виданого 28 травня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області з Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на Відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки виконавче провадження з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2012 року по справі № 2-6510/2011 передано з Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції для подальшого примусового виконання до ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції, Кіровський ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції (новий боржник у виконавчому провадженні №43733902) не може виконати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2013 року по справі № 4с-175/5077/13.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року скасовано. У задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про заміну сторони у виконавчому провадженні - відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції виконане рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2012 року у справі №2-6510/2011. Постановою від 18 вересня 2014 року закінчено виконавче провадження № 36445964 з підстав визначених пунктом 10 частиною першою статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

У травні 2016 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу у якій просить ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року скасувати та залишити в силі ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року. При цьому посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

На обґрунтування касаційної скарги вказує, що апеляційний суд застосував пункт 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» до спірних відносин помилково. Це призведе до ряду негативних висновків, оскільки рішення суду залишиться невиконаним, якщо виконавчий лист залишиться в ВДВС, яке не визнане боржником.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 липня 2017 року справа призначена до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2012 року по справі № 2-6510/2011 позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено частково, зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору № ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

Постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Крайняком М.С. від 11 лютого 2013 року відкрито виконавче провадження № 36445964 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6510/2011, виданого на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2012 року у справі №2-6510/2011 щодо зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_3 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору № ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2013 року у справі № 4с-175/5077/13-ц скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Крайняка М. С. у виконавчому провадженні за № 36445964 - задоволено та зобов'язано старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Крайняка М. С. вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2012 року.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 14 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження № 43733902 з примусового виконання виконавчого листа №4с-175/5077/13-ц, виданого на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2013 року у справі № 4с-175/5077/13-ц про зобов'язання старшого державного виконавця Кіровського відділу державного виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Крайняка М. С. вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2012 року.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 11 червня 2015 року замінено боржника у виконавчому провадженні № 43733902 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року у справі № 4с-175/1915/15 з старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Крайняка М. С. на Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

У частині першій статті 378 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції неправильно тлумачив положення статті 378 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення) та зробив помилковий висновок про те, що відбулося вибуття сторони із виконавчого провадження

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку із наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат