Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.08.2018 рік м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Василівкка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Новокаховський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві ОСОБА_2 вказує, що Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області по справі № 2-1802/2010 з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх заробітків/доходів щомісячно, але не менше 30%, починаючи з 09.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Дитина проживала та проживає разом з нею.

Аліменти стягуються Новокаховським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

З 08.07.2017 року державний виконавець самостійно відмовляється перераховувати внаслідок змін до СК України розмір аліментів.

Дитина часто хворіє на різні захворювання, наразі їй необхідне постійне лікування по причині кісти лівого яєшнику.

Оскільки вона помилково вважала, що між нею та відповідачем не існує спору щодо надання допомоги на лікування (додаткових витрат: чеки на придбання ліків, білети на проїзди в санаторій та до лікарів) та інші розтрати, вона не зберігала.

На її прохання батько дитини інколи надсилає дитині на лікування або у вигляді подарунків від себе та від імені бабусі (своєї матері), на свята, грошові кошти, які, як виявилося, він списав з заборгованості по аліментах, пред'явивши чеки державному виконавцю, внаслідок чого утворилася переплата.

Позивачка просить суд:

- « Змінити Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області по справі № 2-1802/2010, яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх заробітків/доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2010 р оку і до досягнення дитиною повноліття;

-стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх заробітків/доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 08.07.2016 (дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів») до настання дитиною повноліття;

-стягувати з ОСОБА_1 додаткові витрати, що викликані необхідністю лікування дитини, у розмірі 500 грн. щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду та до настання дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття».

Ухвалою судді від 20.04.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16.05.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з'явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

В судове засідання представник позивачки в особі ОСОБА_4 не з'явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

В судове засідання відповідач неодноразово не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про причин и неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, але надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначає про те, що на примусовому виконанні в Новокаховському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебуває виконавче провадження № 22844366 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1802/2010, виданого 15.11.2010 року Новокаховським міським судом Херсонської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

19.11.2010 року державним виконавцем відкрито вищевказане виконавче провадження.

В ході примусового виконання встановлено, що боржник- ОСОБА_1 про обов'язок щомісяця сплачувати аліменти повідомлений та попереджений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів з 29.03.2011 року, про що свідчить розписка боржника.

Відповідно до трудової книжки, боржник не працевлаштований, останній запис зроблено у 2009 році.

Відповідно до довідки від ПФУ № НОМЕР_1, боржник на обліку, як пенсіонер, не перебуває.

Відповідно до довідки від ДФСУ № , у боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки в банках та інших фінансових установах.

Відповідно до довідки від ДФСУ № , у боржника відсутні джерела отримання доходів.

ОСОБА_1 щоквартально до Новокаховського міського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області надаються підтверджуючі квитанції щодо сплати аліментів.

Направлено запити до державних установ з метою перевірки майнового стану боржника. Відповідно до відповідей, у боржника на праві приватної власності рухоме та нерухоме майна відсутнє.

Відповідно до відповідей від ДФС, у боржника відсутні джерела доходу та відсутні відкриті розрахунокві рахунки в будь-яких фінансових установах.

В метеріалах виконавчого провадження містяться документи, підтверджуючі сплату аліментів, а саме: квитанції, на загальну суму 44096,00 грн.

01.03.2018 року державним виконавцем було складено довідку - розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, відповідно до якої, заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

В ході планових перевірок, здійснених Державною виконавчою службою України, державним виконавцем здійснено перерахунок, оскільки, відповідно до інформації, що міститься в матеріалах виконавчого провадження, боржник офіційно не працевлаштований. Станом на 01.06.2018 року заборгованість по сплаті аліментів по провадженню № 22844366 складає - 19 2017,46 грн.

Представник просить суд прийняти відповідне рішення в рамках чинного законодавства.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим, керуючись ст.ст.223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачка та відповідач мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є у справі.

Прізвище позивачки з «ОСОБА_2» на - «ОСОБА_2» змінено в результаті укладення шлюбу 16.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого є в справі.

Відповідно до ст.180 СК України, позивачка та відповідач зобов'язані утримувати доньку до досягнення нею повноліття.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.11.2010 року по справі № 2-1802/2010, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх заробітків/доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2010 року.

На підставі зазначеного рішення суду, 15.11.2010 року Новокаховським міським судом Херсонської області було видано виконавчий лист, копія якого є в справі, який перебуває на виконанні в Новокаховському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (виконавче провадження № 22844366), що підтверджується листами, розрахунками, відзивом, які є в справі.

Зазначене судове рішення, що набрало законної сили, відповідно до вимог ч.1 ст.18 ЦПК України, обов'язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян

і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Обставини, встановлені цим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи, відповідно до вимог ч. 4 ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивачка та відповідач зобов'язані утримувати доньку до досягнення нею повноліття та забезпечити їй рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч. 2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ст. 182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, позивачка має право на отримання від відповідача аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти та кошти на утримання мають бути стягнуті з відповідача від дня пред'явлення позову.

При цьому, відповідач за рішенням суду від 11.11.2010 року зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі меншому, ніж на даний час встановлено чинним законодавством.

Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав, може змінюватись.

Прийняття вищевказаних змін у діючому законодавстві України, спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому, є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач не надав суду докази на підтвердження своїх заперечень проти позову, якщо такі є.

Враховуючи обов'язок відповідача, який ґрунтується на нормі ст. 180 СК України, утримувати свою дитину до повноліття, прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів», мінімальний розмір аліментів, який заявлений позивачкою до збільшення, право дитини на належне утримання та захист цього права, позов підлягає задоволення в частині збільшення розміру аліментів.

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об'єктивності, розумності та справедливості, суд вважає необхідним:

- збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 15.11.2010 року: з 1/4 частини всіх заробітків/доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на - 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почавши стягнення з 26.03.2018 року.

При цьому, позовні вимоги в частині, а саме : « Змінити Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області по справі № 2-1802/2010, яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх заробітків/доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2010 р оку і до досягнення дитиною повноліття», - суд вважає безпідставними, оскільки, нормами ЦПК України не передбачено повноважень суду першої інстанції, яким є й Василівський районний суд Запорізької області, щодо «Зміни» рішення суду першої інстанції. Крім того, як зазначено вище, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - з «08.07.2016 року», суд також вважає безпідставними, оскільки, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

При цьому, наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеної в Постанові від 24.02.2016 у справі №6-1296 цс15, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом, тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснюється, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, додаткові витрати - не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Передбачено, що аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Проте, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, позивачка не надала належні, допустимі та достатні докази на підтвердження наявності обставин, з якими законодавець пов'язує можливість стягнення додаткових витрат.

При цьому, позивачка додала до позову фотокопії виписок з медичних документів, епікризів, товарних чеків, квитанцій, санаторно-курортної книжки та інше, але, разом з тим, надані документи не є належним підтвердженням додаткових витрат позивачки, викликаних особливими обставинами, пов'язаними з дитиною, зокрема, у зв'язку з хронічною хворобою дитини, її лікуванням, каліцтвом, тощо, а також розміру цих витрат, які несе позивачка та на підтвердження суми витрат, про стягнення з відповідача яких, вона просить суд.

Крім того, надані, зокрема чеки та квитанції, самі по собі, не є підтвердженням додаткових витрат позивачки, на лікування саме доньки.

Згідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704, 80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 7, 180-183, 185, 191, 192, 198 - 201 СК України, ст.ст.10, 11, 12, 13, 18, 76-81, 83, 89, 211, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-289, ч352, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 15.11.2010 року: з 1/4 частини всіх заробітків/доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на - 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почавши стягнення з 26.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704, 80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Василівського

районного суду Ю.А.Степаненко