____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6365/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Баранової Ю.О.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок» про усунення перешкод в користуванні дворовою та прибудинковою територіями

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дії правління ОСББ «Білий будинок» (, м. Одеса, проспект Глушко, б. 32) по встановленню обмежень по доступу до дворової та прибудинкової території належних мені та членам моєї родини транспортних засобів за адресою м. Одеса, проспект Академіка Глушко, б. 32 незаконними, та такими, що порушують її законні права та інтереси. Зобовязати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок» за адресою м. Одеса, проспект Академіка Глушко, б. 32 припинити нарахування ОСОБА_2 платежів за експлуатацію систем відео нагляду та послуги охорони та скасувати незаконно нараховану заборгованість (списати), яка була помилково нарахована ОСОБА_2 за експлуатацію систем відео нагляду та послуги охорони. Зобов'язати правління ОСББ «Білий будинок» (, м. Одеса, проспект Глушко, б. 32) усунути перешкоди в користуванні дворовою та прибудинковою територіями шляхом надання постійної перепустки на в'їзд та виїзд належних позивачеві та членам її родини транспортних засобів, припинити вибірковий пропуск (допуск) на прибудинкову територію транспортних засобів, що здійснюють короткотривалий в'їзд на прибудинкову територію, які попередньо засвідчують особу чи адресу позивача, як адресата (у формі таксі, доставки тощо), що не мають за мету паркування у зоні прибудинкової території, шляхом блокування встановлених пристроїв для обмеження доступу до дворової та прибудинкової території за адресою м. Одеса, проспект Академіка Глушко, б. 32. Зобов'язати ОСББ «Білий будинок» укласти з ОСОБА_2 договір на надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою м. Одеса вул. Глушкова, 32 на підставі Закону «Про житлово-комунальні послуги» та відповідно до переліку, затвердженого постановою KM України від 20.05.2009 р. № 529. Стягнути сплачені судові витрати з відповідача.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири № 196 за адресою м. Одеса, проспект Академіка Глушко, 32. Стверджує, що протягом останніх років адміністрацією ОСББ «Білий дім» їй вчиняються перешкоди з доступу та користування дворовою та прибудинковою територіями за адресою м. Одеса, проспект Академіка Глушко, буд. 32, шляхом встановлення шлагбауму та охоронних постів. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 12 листопада 2018 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок» у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно установчих зборів власників квартир будинку №32 по проспекту Ак. Глушка в м. Одесі від 05.12.2009 року було створено ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Білий дім».

ОСББ «Білий будинок» після передачі в експлуатацію від забудовника будинку №32 по вул. Ак. Глушко 01.02.2010 року здійснює утримання, обслуговування, обладнання та охорону будинку.

Згідно з протоколом засідання правління ОСББ «Білий будинок» від 12.03.2014 року головою правління обрано ОСОБА_4.

Позивач, ОСОБА_2, є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 24 березня 2011 року.

Таким чином на підставі ст. 1 З.У «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» позивач є співвласником багатоквартирного будинку №№32 по проспекту Ак. Глушка в м. Одесі в якому створено ОСББ «Білий будинок».

Відповідно до ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків платежів співвласників.

Згідно ст. 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов'язаний виконувати обов'язки, передбачені статутом обєднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Статтею 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», передбачено, що ОСОБА_3 має право відповідно до законодавства та статуту об'єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право: звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно з пунктом 3 розділу III "Статутні органи об'єднання" Статуту ОСББ «Білий будинок», передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів серед іншого, належить затвердження кошторису, штатного розкладу, балансу об'єднання та річного звіту; визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; визначення порядку сплати внесків і платежів співвласниками.

Згідно пункту 9 розділу III. "Статутні органи об'єднання" Статуту ОСББ «Білий будинок», - Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до цього Статуту, є обов'язковим для всіх співвласників.

Згідно з пунктом 1 розділу IV. " Права та обов'язки об'єднання " Статуту ОСББ «Білий будинок», передбачено, що ОСОБА_3 має право встановлювати порядок сплати,перелік та розміри внесків і платежів співвласників у том у числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Пунктом 2 розділу IV «Права обєднання щодо забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків " Статуту ОСББ «Білий будинок», - передбачено, що ОСОБА_3 має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки,своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені Законом та статутом обєднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно пункту 2 розділу V " Права і обов'язки співвласників" , Співвласник зобов'язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, заборгованість по внескам та платежам яка перевищує 60 діб є порушенням зобов'язання співвласником.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Протоколу загальних зборів ОСББ «Білий будинок» від 29.05.2010 року було прийнято рішення щодо затвердження проекту благоустрою прибудинкової території, згідно якого встановлювалося: паркан по периметру території, ворота, шлагбаум, будки охоронців та інше.

Тобто рішення про встановленням паркану, шлагбаумів приймалося не адміністрацією (правлінням) ОСББ "Білий будинок", а мешканцями будинку шляхом голосування на загальних зборах.

Інспекцією з благоустрою ОМР було погоджено встановлення огородження на прибудинковій території, а КП «СМЕП» розроблено та складено схему встановлення шлагбаумів на прибудинковій території.

Відповідно Протоколу загальних зборів ОСББ «Білий будинок» від 29 жовтня 2011 року було прийнято рішення про необхідність охорони прибудинкової території та будинку та про необхідність здійснення обов'язкових платежів членами ОСББ по утриманню охорони.

Судом встановлено, що охорона будинку та прибудинкової території здійснювалася з листопада 2011 року ТОВ "Служба міжрегіональної безпеки" на підставі Договору №01/11 "Про надання послуг охорони об'єктів" від 21,11.2011 року, та здійснюється з квітня 2014 року по теперішній час ТОВ "Агентство безпеки "Центр" на підставі: Договору №5/14-ФО "Про надання охоронних послуг" від 01.04.2014 року та додаткових угод до нього; Договору №0112/14-ГБР/ОБ "Про надання охоронних послуг" від 01.12.2014 року; Договору №21/16-ФО «Про надання охоронних послуг" від 29.04.2016 року.

Що стосується відеоспостереження, відповідно Протоколу загальних зборів ОСББ «Білий будинок» від 22.12.2012 року було змінено режим охорони території, а саме територія та будинок окрім охорони обладнується системою відео спостереження, яке здійснюється обладнанням орендованим та встановленим ФОП ОСОБА_5 на підставі договору оренди обладнання № ИД-01/13 від 01.03.2013 року.

Таким чином, суд вважає, що рішення щодо охорони будинку та прибудинкової території та ведення відео спостереження приймалося загальними зборами співвласників будинку, а від так, воно є обов'язковим для всіх співвласників, а тому всім співвласникам будинку на законних підставах нараховується платіж по сплаті за здійснення відео спостереження будинку та прибудинкової території та за охорону.

У звязку з наявності боргів ОСОБА_2 у відповідності до Правил пропускного режиму автотранспорту на територію ОСББ «Білий будинок», затверджених протоколом засіданням правління №25 від 02.04.2013 року з змінами, затвердженими загальними зборами ОСББ від 13.02.2015 року, позивачу було відмовлено у в'їзді на територію ОСББ.

У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Пунктом 1 частиною 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Отже, виходячи з наведеного, судом встановлено, що права позивача в даному випадку не порушенні, оскільки відповідач ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок» діє відповідно до статуту та рішень зборів правління, які ніким в судовому порядку оспорені не були.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 -284 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовну ОСОБА_2 до ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок» про усунення перешкод в користуванні дворовою та прибудинковою територіями відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 10 грудня 2018 року