КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/854/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії судової палати у цивільних справах - головуючого - судді Сержанюка А.С., суддів Матвієнко Ю.О., Сліпченка О.І., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» про захист прав споживачів на перерахунок за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просив, з врахуванням зміненої позовної заяви, зобов'язати Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» здійснити перерахунок за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1, а саме:

за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за період з 01 грудня 2006 року по 30 квітня 2015 року відповідно до тарифів для споживачів, що встановлені розпорядженням Київської міської державної адміністрації №748 від 19 травня 2000 року,

за послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення та централізованого опалення за період з 01 грудня 2006 року по 30 червня 2014 року, відповідно до тарифів для споживачів, що встановлені розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1245 від 20 червня 2002 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що тривалий час на поштову адресу позивача надходили рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги від Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» із зазначенням виконавця житлово-комунальних послуг - відповідача, а саме: за період з грудня 2006 року по червень 2014 року, включно, позивачу були виставлені нарахування за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення та централізованого опалення, а за період з грудня 2006 року по квітень 2015 року, включно, - нарахування за житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території.

Відповідно до рахунків відповідача, для нарахування позивачу сплати за вказані житлово-комунальні послуги ним, ймовірно, застосувалися тарифи, встановлені розпорядженнями Київської міської державної адміністрації №1574 від 30 жовтня 2006 року , №141 від 12 лютого 2007 pоку, №143 від 12 лютого 2007 pоку, №144 від 12 лютого 2007 pоку, №640 від 30 травня 2007 pоку, №641 від 30 травня 2007 pоку, №642 від 30 травня 2007 pоку, №978 від 30 липня 2007 року, №1060 від 30 липня 2008 pоку, №1127 від 28 серпня 2007 pоку, №516 від 29 квітня 2009 pоку, №518 від 29 квітня 2009 pоку, №520 від 29 квітня 2009 pоку, №978 від 31 серпня 2009 pоку, №980 від 31 серпня 2009 року, №981 від 31 серпня 2009 pоку, №1141 від 30 вересня 2009 pоку, №1192 від 15 жовтня 2009 pоку, №1193 від 15 жовтня 2009 pоку, №1332 від 30 листопада 2009 pоку, № 1333 від 30 листопада 2009 pоку, №1335 від 30 листопада 2009 року, №191 від 30 березня 2010 pоку, №392 від 31 травня 2010 року, №1221 від 29 грудня 2010 року, №1222 від 29 грудня 2010 pоку, №99 від 27 січня 2011 pоку, №101 від 27 січня 2011 pоку, №857 від 31 травня 2011 року, №858 від 31 травня 2011 року.

Однак, всі розпорядження Київської міської державної адміністрації, починаючи з жовтня 2006 року, по встановленню, погодженню та затвердженню тарифів на житлово-комунальних послуг для мешканців Києва були прийняті з порушеннями вимог чинного законодавства та оскаржені до суду.

15 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача з актом - претензією зробити перерахунок за отримані житлово-комунальні послуги протягом періоду застосування відповідачем до позивача, як споживача житлово-комунальних послуг, незаконних і нечинних з моменту прийняття розпоряджень Київської міської державної адміністрації, згідно з тарифами, які були чинними до тарифів, визнаних судами незаконними і нечинними з моменту їх прийняття - у м. Києві це тарифи, затверджені розпорядженням Київської міської державної адміністрації №748 від 149 травня 2000 року «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві», зареєстроване в Київському міському управлінні юстиції 19 травня 2000 року за №54/246 і розпорядження Київської міської державної адміністрації №1245 від 20 червня 2002 року «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення», зареєстроване в Київському міському управлінні юстиції 27 червня 2002 року за №46/429 ( із змінами та доповненнями, внесеними розпорядженнями Київської міської державної адміністрації №1907 від 14 жовтня 2003 року, №2249 від 10 грудня 2004 pоку ), однак відповіді від відповідача позивач не отримав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що у відповідності до приписів ст. 901 ЦК України, договір про надання житлово-комунальних послуг фактично виконується при споживанні послуг: холодного водопостачання, гарячого водопостачання, водовідведення, опалення, утримання будинку та прибудинкової території, а тому у відповідності до норм ч. 3 ст. 632 ЦК України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Щодо вимоги позивача про проведення перерахунку з 01 грудня 2006 року по 30 квітня 2015 року за послугу з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації №748 від 19 травня 2000 року є необґрунтованим, оскільки воно втратило чинність згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 08 липня 2010 року № 505.

Також незаконними є вимога позивача про проведення з 01 грудня 2006 року по 30 червня 2014 рік перерахунку вартості послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації №1245 від 20 червня 2002 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального та порушення процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 6 т. 1 ).

З метою забезпечення статутної діяльності, спрямованої на обслуговування житлового будинку по вулиці Харківське шосе, 172-а та надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинку ( а.с. 166, 167-175 т. 1 ), Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» уклало ряд договорів з виробниками житлово-комунальних послуг на умовах яких ті надавали послуги Комунальному підприємству «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», а останнє - виставляло вартість житлово-комунальних послуг мешканцям будинку.

Для забезпечення мешканців будинку житлово-комунальними послугами, Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» уклало договори з виробниками послуг, зокрема, договір №03910/2 - 02 від 10 березня 2004 року «На поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі» з Публічним акціонерним товариством «АК «Київводоканал», яке є виробником послуги з постачання питної води та водовідведення ( а.с. 192-193 т. 1 ).

Пунктом 2.2.1 договору встановлено, що Публічне акціонерне товариство «АК «Київводоканал» повідомляє Комунальному підприємству «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» про зміну тарифу на водопостачання та водовідведення та несе відповідальність за дотримання тарифу на послугу при здійсненні розрахунків ( там же ).

За договором від 02 липня 2012 року «На постачання теплової енергії у вигляді гарячої води» Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» є виробником теплової енергії для послуги «опалення» та «гарячого водопостачання», які поставляє Комунальному підприємству «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» до об'єкта, розташованого по вул. Харківське шосе, 172-а м. Києва ( а.с. 194-197 т. 1 ).

Пунктом 6.1, 6.2 договору встановлено, що Tовариство з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» повідомляє про зміну тарифу на теплову енергію та несе відповідальність за дотримання тарифу на послугу при здійсненні розрахунків ( там же ).

Договір D21 ОМ №0066 від 19 січня 2011 року «Про закупівлю послуг з технічного обслуговування ліфтів» відповідача із з Закритим акціонерним товариством «ОТІС» встановлює вартість вказаних послуг ( а.с. 198-202 т. 1 ).

Правочин №994-ж від 15 травня 2008 року «Про надання послуг з вивезення та утилізації ( знешкодження ) твердих побутових відходів» відповідача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Володар Роз» регламентує ціну, означених у правочині робіт ( а.с. 205-209 т. 1 ).

Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», при проведенні обліку платежів споживачів житлово-комунальних послуг, з урахуванням наявних у споживачів прав на пільги та субсидії та впровадження інформаційно-програмних комплексів в процес розрахунків з виробниками послуг, як замовник та Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» ( виконавець ) уклали договір №168 від 13 листопада 2003 року «На виконання робіт» ( а.с. 210 т. 1 ).

Зазначений правочин встановлює, що «замовник» доручає та оплачує, а «виконавець» приймає на себе виконання робіт по розщепленню та перерахуванню комунальних платежів населення, які поступили на спеціальний транзитний рахунок за надані «замовником» і підприємствами - постачальниками комунальних послуг, яке здійснюється «виконавцем» згідно наданих «замовником» дислокації будинків та відомостей про реквізити підприємств постачальників комунальних послуг, виготовленню для квартиронаймачів рахунків на сплату комунальних послуг, розщеплення платежів виконується згідно нарахувань наданих «замовником» по тарифам та нормам, які затверджені управлінням з питань цінової політики Київської міської державної адміністрації» ( там же ).

02 січня 2009 року договір №168 «Про надання послуг» було переукладено у новій редакції. Предмет договору №168 від 02 січня 2009 року є тотожним по змісту предмету договору №168 від 13 листопада 2003 року ( а.с. 211 т. 1 ).

Згідно дислокації до договору №168 від 02 січня 2009 року зазначено, що кошти споживачів з оплати комунальних послуг Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» спрямовувало, зокрема, за холодне водопостачання - на рахунок Публічного акціонерного товариства «АК «Київводоканал», за підігрів води та опалення - на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція».

За дислокацією до договору №168 від 02 січня 2009 року встановлено, що кошти споживачів з оплати послуг з утримання будинку, Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» спрямовувало, зокрема, за вивіз сміття - на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ФірмаВолодар Роз», за обслуговування ліфтів - Приватне акціонерне товариство «Отіс», за електроенергію для ліфтів на - Публічне акціонерне товариство «Київенерго».

Таким чином, на переконання апеляційного суду, місцевий суд вірно зазначив, що умовами вище наведених договорів відповідальність за формування тарифів та вартість послуг покладається на виробників послуг.

Також обґрунтовано зазначено, що надаючи позивачеві, який є мешканцем будинку АДРЕСА_1, житлово-комунальні послуги, Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» перебувало у договірних відносинах із зазначеними виробниками поіменованих послуг, та кожного календарного місяця оплачувало їх вартість по встановленим ними тарифам.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», надаючи житлово-комунальні послуги позивачеві, діяло в межах чинного законодавства та встановлених умов договорів з виробниками житлово-комунальних послуг.

Окрім цього, як вбачається з рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року ОСОБА_1 визнав позовні вимоги Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка була визначена на січень 2014 року ( а.с. 46 т. 2 ).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені обставини не підлягають доказуванню відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Відтак, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 19, 24 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 16, 632, 901 ЦК України, ст.ст. 13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального та порушення процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 16, 393 ЦК України, з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, спростовуються зазначеними доказами по справі.

Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що місцевий суд не з'ясував ключових фактичних обставин та зміст спірних правовідносин, не встановлено навіть факт наявності у справі дев'яти судових рішень, якими встановлено незаконність тарифів, щоб дізнатися, чи дійсно позивач переплатив по незаконним тарифам за спожиті послуги, чи треба зробити перерахунок, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції, а відтак - не є правовою підставою для задоволення як позовних так і апеляційних вимог.

Разом з тим, доводи відзиву Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» ( а.с. 148-152 ) на апеляційну скаргу, зокрема, про те, що позивач не довів факт порушення його прав, з точки зору другої інстанції та в силу викладеного, спростовують доводи апеляційної скарги з цього приводу.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» про захист прав споживачів на перерахунок за житлово-комунальні послуги - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Ю.О. Матвієнко

О.І. Сліпченко