Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 461/7014/16-ц

провадження № 61-17448св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа без самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько Кіпрське підприємство «Лео Порто»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року у складі судді Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 31 жовтня 2016 року було відкрито провадження у вищезазначеній справі, справу призначено до судового розгляду.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі, передати матеріали справи на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 31 жовтня 2016 року залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків, запропоновано заявнику протягом п'яти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали сплатити судовий збір, та протягом 30 днів подати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 31 жовтня 2016 року.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 станом на 13 червня 2017 року недоліки апеляційної скарги не усунув, не надав суду заяву про поновлення строку із зазначенням причин, за яких строк пропущено.

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року в якій просив скасувати ухвалу апеляційного суду, передати справу для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_3 копію ухвали суду про усунення недоліків від 31 березня 2017 року не отримував, а тому суд незаконно відмовив йому у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

У червні 2018 року ОСОБА_1 направив до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив , що на ОСОБА_3, як особа, яка бере участь справі, зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи, а тому ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відстуні.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 3 статті 297 ЦПК України (чинній на час розгляду справи апеляційним судом) апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини 1, 2 статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частини 1, та 2 статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску заявником строку на апеляційне оскарження, не звернув уваги на те, що будь-яких доказів отримання ОСОБА_3 копії ухвали суду від 31 березня 2017 року про залишення його апеляційної скарги без руху, матеріали справи не містять.

Таким чином, не отримавши копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_3 не міг усунути виявлених апеляційним судом недоліків апеляційної скарги, у тому числі й сплатити судовий збір. Відтак висновок апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі є передчасним.

За таких обставин колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлена у справі ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з передачею до суду апеляційної інстанції для вирішення питання відкриття апеляційного провадження, згідно з вимогами статей 406, 409, 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило