Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Нестер К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що 29 листопада 2013 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 6,200 га, кадастровий номер :01:002:0124, яка розташована на території Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було визнано на підставі ухвали Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2012 року. За життя мати позивача заповіт не складала, позивач є єдиним спадкоємцем за законом.

Після смерті матері, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказана постанова нотаріуса мотивована тим, що не було надано документу, який підтверджує реєстрацію права власності на земельну ділянку за померлою ОСОБА_3

Позивач зазначає, що його мати за життя не здійснила державну реєстрацію прав на земельну ділянку, у звязку із чим позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.

На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка належала його померлій матері в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не зявився, представником позивача надано до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матірю позивача (а. с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_3Г померла 29 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 543332 (а. с. 14).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Земельна ділянка площею 6,200 га, яка розташована на території Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту серії ЯА № 837803, кадастровий номер :01:002:0124, належала ОСОБА_4 (а. с. 9).

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2012 року за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом визнано право власності на земельну ділянку площею 6,200 га, кадастровий номер :01:002:0124, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Очеретуватської сільської ради, на підставі державного акту серії ЯА № 837803, яка належала її матері ОСОБА_4, померлої 7 січня 2012 р. (а. с. 13)

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 1296, 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

10 лютого 2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 звернувся її син ОСОБА_1, позивач по справі (а. с. 108).

10 лютого 2018 року 2018 року позивачеві видано свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій ОСОБА_3 (а. с. 123, 135, 139).

Постановою нотаріуса від 10 лютого 2018 року, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,200 га, кадастровий номер :01:002:0124, яка належала померлій ОСОБА_3, у звязку із тим, що право власності на вказане майно не зареєстровано за спадкодавцем (а. с. 15).

Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, надавши докази постійного проживання разом зі спадкодавцем. Однак нотаріусом необґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач вважається таким, що прийняв спадщинубез обмеження строком.

Виходячи з наведеного суд вважає, що позивач має право на спадкування за законом після смерті матері, прийняв спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 6,200 га, кадастровий номер :01:002:0124, яка належала померлій ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 268 ЦПК України, ст. 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, по праву спадкування за законом після ОСОБА_3, померлої 29 листопада 2013 року, право власності на:

-земельну ділянку площею 6,200 га, яка розташована на території Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0124.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук