Ухвала

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 477/653/17

провадження № 61-25848св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, державне підприємство «Сетам», Вітовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, публічне акціонерне товариство «Мегабанк»,

третя особа ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на постанову апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2018 року в складі колегії суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення.

Позовна заява ОСОБА_4 мотивована тим, що за результатами прилюдних торгів з реалізації майна, які відбулися 0608 лютого 2017 року, позивач набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Проте, належним чином своє право володіти та користуватися майном реалізувати позивач не може, оскільки ОСОБА_5, яка зареєстрована за іншою адресою, але проживає у спірному будинку, чинить йому у цьому перешкоди, не допускаючи його та його сімю до житла. Відповідач відмовляється добровільно звільнити займане приміщення.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просив виселити ОСОБА_5 та всіх осіб, які користуються будинком станом на час ухвалення рішення та його виконання, з будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до державного підприємства «Сетам» (далі ДП «Сетам»), Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Вітовський РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області), ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Мегабанк» (далі ПАТ «Мегабанк»), третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення торгів, акту про реалізацію нерухомого майна, свідоцтва про право власності на майно.

Позовна заява ОСОБА_5 мотивована тим, що, перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_6, вони спільно побудували спірний житловий будинок, який після розірвання шлюбу за кредитними зобовязаннями останнього було передано в іпотеку ПАТ «Мегабанк» разом з земельною ділянкою під ним. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2009 року кредитний договір, укладений між ОСОБА_6 та ПАТ «Мегабанк» розірвано; стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 196 907 грн та звернуто стягнення на предмет іпотеки. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 вересня 2010 року за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку. 0608 лютого 2017 року були проведені електронні торги щодо реалізації предмета іпотеки. Переможцем вказаних торгів став ОСОБА_4, придбавши зазначене майно за 380 270,80 грн, хоча початкова ціна була визначена у розмірі 543 244 грн. Вказувала, що державним виконавцем та організатором торгів не було дотримано вимог законодавства щодо визначення ринкової вартості майна, дійсності звіту про оцінку майна протягом 6 місяців, правильності уцінки майна до 70 %, повідомлення осіб, які мають право на предмет іпотеки, про проведення таких торгів, а також оприлюднення інформації щодо лоту на інформаційному сайті ДП «Сетам».

На підставі викладеного, ОСОБА_5 просила визнати недійсними електронні торги від 08 лютого 2017 року, протокол їх проведення, акт Вітовського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 21 лютого 2017 року про проведені електронні торги; визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 та розташований на ній житловий будинок.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсними електронні торги, проведені 08 лютого 2017 року ДП «Сетам» з продажу житлового будинку, та земельної ділянки площею 0,1 га, що розташовані на АДРЕСА_1. Визнано недійсним протокол проведення електронних торгів від 08 лютого 2017 року та акт від 21 лютого 2017 року про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів, складений заступником Вітовського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_8, затверджений начальником цього відділу ОСОБА_9 щодо продажу з електронних торгів вищезазначених житлового будинку та земельної ділянки. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на дане майно, видане 24 лютого 2017 року на ім'я ОСОБА_4 приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С. М. Стягнуто з ДП «Сетам», Вітовського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, ОСОБА_4, ПАТ «Мегабанк» на користь ОСОБА_5 понесені нею судові витрати у загальній сумі 2 560 грн, по 640 грн з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що реалізації на торгах підлягала частка ОСОБА_6, а не цілий жилий будинок. Частка ОСОБА_6 у житловому будинку в натурі виділена не була, тому не могла бути реалізована на торгах, а реалізація всього будинку, частка в якому належить ОСОБА_5, не відповідає вимогам закону. З урахуванням задоволення зустрічного позову, а також того факту, що ОСОБА_5 є власницею 1/2 частини житлового будинку, вона має право у ньому проживати і її виселення неможливе.

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено. Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_4 житловим будинком № 6 на вул. Береговій у селищі Святомиколаївка Вітовського району Миколаївської області шляхом виселення з нього ОСОБА_5 Компенсовано за рахунок держави Державною судовою адміністрацією України понесені ОСОБА_4 судові витрати, а саме сплачений за подачу позовної заяви та апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 844 грн. Компенсовано за рахунок держави Державною судовою адміністрацією України понесені ДП «Сетам» судові витрати, а саме сплачений за подачу апеляційної скарги судовий збір у розмірі 4 228,81 грн. Компенсовано за рахунок держави Державною судовою адміністрацією України понесені ПАТ «Мегабанк» судові витрати, а саме сплачений за подачу апеляційної скарги судовий збір в сумі 960 грн. Зобовязано Головне управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області повернути ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 2 560 грн, сплачений за подання зустрічної позовної заяви.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що при укладенні іпотечного договору 06 квітня 2007 року ОСОБА_5 надала у належній формі згоду на передачу жилого будинку її колишнім чоловіком ОСОБА_6 в іпотеку ПАТ «Мегабанк». З моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/2 частку жилого будинку вона за здійсненням державної реєстрації вказаного права не зверталася. Між тим нормами цивільного законодавства про набуття права власності на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, передбачено, що таке право виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону. Про визнання за нею права власності на частину будинку ОСОБА_5 не повідомляла ні іпотекодержателя, ні державного виконавця, ні ДП «Сетам». Спірне нерухоме майно було передано на реалізацію на підставі заявки державного виконавця після проведення його оцінки. На момент реалізації майна звіт про оцінку був дійсним. Порушень щодо проведення торгів з досліджених доказів не вбачається. Процедура їх проведення, яка визначена у вищезазначених нормативних актах, була дотримана.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2018 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що предмет іпотеки продано за ціною, яка є нижчою від ринкової. Під час проведення електронних торгів було порушено порядок, визначений чинним законодавством, що є підставою для визнання таких торгів недійсними.

30 липня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (обєднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (обєднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 753/12729/15-ц за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_13, який діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_14, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом виселення і вселення, оскільки колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України: від 22 червня 2016 року у справі № 6-197цс16 та від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1731цс16).

Правовідносини щодо виселення попереднього власника з іпотечного майна, на яке звернуто стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості, є подібними тим, що виникли у справі № 753/12729/15-ц, яку передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, оскільки справа № 753/12729/15-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 477/653/17.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до державного підприємства «Сетам», Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення торгів, акту про реалізацію нерухомого майна, свідоцтва про право власності на майно, зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 753/12729/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк