ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

05 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 640/17192/17

провадження № 22-ц/818/1959/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Грузкова Юлія Володимирівна,

розглянув заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Грузкова Юлія Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу удаваним та визнання права власності, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року, ухвалене у складі суді Невядомського Д.В., -

установив:

У листопаді 20187 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 29.06.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В. удаваним в частині покупця ОСОБА_2; визнати ОСОБА_7 покупцем за вказаним договором купівлі-продажу та визнати за ним право власністі на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року позов задоволено. Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 29.06.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В. удаваним з моменту його укладення в частині покупця ОСОБА_2 Визнано ОСОБА_7 покупцем за договором купівлі-продажу від 29.06.2016 року. Визнано приватною власністю ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1, придбану за договором купівлі-продажу від 29.06.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити.

27 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Харківського апеляційного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт, шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1. Заяву мотивовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 29.06.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, визнано ОСОБА_7 покупцем за вказаним договором купівлі-продажу та визнано ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірного нерухомого майна, у разі його відчуження ОСОБА_10, може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_2, у зв'язку з чим заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1, право власності на яку визнано за ОСОБА_1 рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова