УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

10 грудня 2018 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до частини п'ятої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Оскільки в заяві про видачу судового наказу боржником вказана фізична особа ОСОБА_2, судом здійснено запити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради та Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з метою з'ясування зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника.

З відповіді Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 19.11.2018 № 3863/0/282-18 випливає, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 23.09.2015, однак знятий з реєстрації 19.07.2017.

Крім цього, інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 теж відсутня, що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 30.11.2018 № 01-17/02/7508, яка надійшла до суду 04.12.2018.

Отже, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника ОСОБА_2

Частиною дев'ятою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За таких обставин, доходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу, роз'яснивши заявникові, що відповідно до частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Питання про відмову у видачі судового наказу вирішується суддею по поверненню з службового відрядження 10.12.2018.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Соболєва