Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Кадимовій А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 28.05.2013 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з двох земельних ділянок, розташованих в с. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області площею 6,76 га та 6,01 га, які при житті належали його тітці та дядьку. Окрім нього спадкоємцем першої черги є його сестра ОСОБА_2. Мати позивача при житті не прийняла спадщину, після смерті рідного брата та сестри, оскільки померла через шість місяців. Ані дядька, ні тітка дітей не мали. Позивач звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено через те, що необхідно через суд встановити факт родинних відносин між ним та померлими тіткою ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.08.2018 року був встановлений вказаний факт. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що позивачем пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає причину пропуску строку поважною з наступних підстав. Позивачу не було відомо про існування земельної ділянки, оскільки вони з сестрою не втручалися у фінансове становище родичів, сестра проживала в одному дворі з тіткою та дядьком, а він по сусідству, доглядали за ними та лежачою матірю, вели господарство. Після смерті дядька його сестра, яка проживала з ним фактично прийняла спадщину. Після смерті тітки позивач та його сестра фактично прийняли спадщину, розподілили між собою речі, користувались городом та присадибною ділянкою. Пізніше, після смерті тітки вони передивилися документи, однак ні державного акту, ні інших документів, підтверджуючих право власності не було. Окрім того, в тому ж році захворіла дружина позивача на онкологічне захворювання, лікування якої тривало декілька років. Навесні 2018 року позивач в будинку, померлої тітки, знайшов документи, які підтверджували право власності на земельні ділянки. На підставі викладеного просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 6,76 га та ОСОБА_5, площею 6,01 га, розташованих в с. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області.

Позивач та його представник ОСОБА_6, яка діє на підставі договору, наддали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.12.1949 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ЯР №130879. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Касапова».

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 (теперішнє прізвище - ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_2.

15.06.2005 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №040172, виданого 15.06.2005 року виконкомом Старо-Кримської селищної ради міста Маріуполя Донецької області.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №139842 вбачається, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження Першотравневої райдержадміністрації від 20.12.2004 року №551, є власником земельної ділянки площею 6,76 га на території Бердянської селищної ради Першотравневого району Донецької області.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №139846 вбачається, що ОСОБА_5 на підставі розпорядження Першотравневої райдержадміністрації від 20.12.2004 року №551, є власником земельної ділянки площею 6,01 га на території Бердянської селищної ради Першотравневого району Донецької області.

13.11.2012 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №657472, виданого 14.11.2012 року виконкомом Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області.

25.05.2013 року померла ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №707085, виданого 28.05.2013 року виконкомом Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 серпня 2018 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлою 14 листопада 2012 року і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, померлого 15 червня 2005 року.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1657 дружина позивача ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 12.10.2013 року по 20.10.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в міській лікарні №5.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне утворення ОСОБА_10 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 21.07.2014 року по 05.08.2014 року в міському міжрайонному онкологічному диспансері м. Маріуполя Донецької області.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1337 від 14.08.2014 року ОСОБА_10 з 06.08.2014 року по 14.08.2014 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя», хворіє з січня 2014 року, 18.02.2014 року оперативне втручання з приводу захворювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

У відповідності із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Ч.1 ст.1269 ЦК України передбачає, що, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При цьому до спірних відносин підлягає застосування положення частини першої статті 1269 ЦК України, яка передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У п.24 Постанови Пленуму №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи із наданих доказів, а саме виписки із карти медичного хворого, позивач, дійсно мав хвору дружину ОСОБА_10, яка знаходилась на стаціонарному лікуванні з приводу тяжкого онкологічного захворювання,отримувала лікування, внаслідок чого не мав можливості подати відповідну заяву у встановлений законом термін.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд визнає поважною причину пропуску строку для прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті тітки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном один місяць.

Керуючись ст. 1262, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. ст. 12, 76-78, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, с. Старий Крим, вул. Весела (стара назва - Кірова), буд.94, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13 листопада 2012 року на земельну ділянку площею 6,76 га, розташованої в с. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області та ОСОБА_5, померлого 15 червня 2005 року на земельну ділянку площею 6,01 га, розташованої в с. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області, терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. В. Литвиненко