АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5146/18 Справа № 180/936/18 Головуючий у 1 й інстанції - Нанічкіна Н. М. Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року ОСОБА_3, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

22 червня 2018 року, після відкриття провадження у справі, ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову шляхом опису, накладення арешту та оголошення заборони користування та відчуження і передачі на відповідальне зберігання автомобіля: CHEVROLET AVEO SF 69Y, 2007 р.в., VIN-НОМЕР_2; р.н. НОМЕР_1.

Заяву обґрунтовано тим, що вищевказане майно юридично належить відповідачу на праві власності, що дозволяє йому безперешкодно відчужити його у будь-який момент з метою ухилення від майнової відповідальності при поділі майна, що є спільною сумісною власністю, це може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Обидва комплекти ключів та свідоцтво про реєстрацію автомобіля знаходяться у відповідача. Звертає увагу суду на те, що майна у відповідача немає, і в разі задоволення її позову та відчуження відповідачем автомобіля, вона не зможе реально стягнути з відповідача компенсацію за належну їй частку автомобіля, право власності на який за нею буде припинено.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року накладено арешт на автомобіль CHEVROLET AVEO SF 69Y, 2007 р.в., VIN-НОМЕР_2; р.н.НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2, шляхом його опису, оголошення заборони користування та відчуження, та передачею на відповідальне зберігання ОСОБА_3

Ухвала суду мотивована тим, що між сторонами дійсно виник спір майнового характеру, і відповідач, як власник майна, яке є предметом спору у даній цивільній справі має можливість безперешкодно відчужити його у будь-який момент, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив ухвалу суду в частині обраного виду забезпечення позову у вигляді арешту змінити на заборону вчинення дій щодо відчуження чи у будь-який спосіб передачу у чуже володіння автомобіля CHEVROLET AVEO SF 69Y, 2007 р.в., VIN-НОМЕР_2; р.н.НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в своїй заяві та доданих до неї документів заявник не навів правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом накладення арешту.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити чатково, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір майнового характеру, і відповідач, як власник майна, яке є предметом спору у даній цивільній справі має можливість безперешкодно відчужити його у будь-який момент, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме спірного автомобіля.

А в своїй заяві про забезпечення позову просила накласти арешт на спірний автомобіль, шляхом його опису, оголошення заборони користування та відчуження з передачею його на відповідальне зберігання позивачці

Проте, накладення саме таких заходів забезпечення позову, може взагалі обмежити права відповідача на користуванні цим авто, у зв'язку з чим такі підстави для забезпечення позову є необгрунтованими.

Разом з цим враховуючи, що між сторонами фактично є спір щодо поділу рухомого майна, а за змістом ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що достатньою підставою для забезпечення позову є заборона відчуження спірного автомобіля, та саме такі заходи забезпечення позову будуть співмірними із позовними вимогами та достатніми, а також не порушать прав сторін чи інших осіб.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року про забезпечення позову - скасувати.

Заяву ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо відчуження автомобіля CHEVROLET AVEO SF 69Y, 2007 р.в., VIN-НОМЕР_2; р.н.НОМЕР_1, у будь-який спосіб.

В задоволенні решти заяви про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Ж.І. Максюта

М.Ю. Петешенкова