Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 5, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання та реєстрації малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання її малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю, мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але ще до народження дитини сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Однак, при зверненні до Управлінння адміністративних послуг БМР з метою реєстрації місця проживання малолітньої дитини, позивачу було відмовлено в зв'язку з тим, що відсутня згода батька, відповідача по справі. В зв'язку з тим, що в добровільному порядку вирішити дане питання відповідач відмовляється, оскільки бажає зареєструвати доньку за своїм місцем проживання, позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю; зобов'язати Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради зареєструвати без згоди батька малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву та просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтирала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належно, 06.11.2018 р. подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Представник відповідача - Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради свого представника до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, жодних клопотань чи заперечень суду не подали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.01.2018 року. Під час шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Наведене підтверджується матеріалами справи.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи наданої управлінням адміністративних послуг БМР, позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 11.05.2018 року по теперішній час.

Матеріали справи містять Акт про фактично проживаючих осіб, складений працівниками КП ЖЕК № 6 від 28.08.2018 року, в присутності позивача та сусідів, які проживають в квартирі під № 85, 155 буд. АДРЕСА_1, за підписом юриста КП БМР ЖЕК № 6 з якого вбачається, що в буд.АДРЕСА_1 фактично проживає 2 осіб, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрована, але фактично проживає з липня 2018 року по теперішній час.

Встановлено, що позивач звернулася до Управлінння адміністративних послуг БМР з метою реєстрації місця проживання малолітньої дитини, але отримала відмову в зв'язку з відсутністю згоди одного з батьків, згідно постанови КМУ від 02.03.2016 р.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя подружжя Сатир не склалося, ще до народження дитини сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, позивач звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Зареєструвати місце проживання малолітньої доньки позивач не має змоги, оскільки відповідач в добровільному порядку вирішити дане питання відмовляється та бажає зареєструвати доньку за своїм місцем проживання. Позивач вважає, що батько дитини порушує її права та право позивача, як матері з якою проживає дитина.

При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно положень ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

За ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У ч. 1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно ст.141 цього Кодексу мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. В ч. 2 цієї ж статті вказано, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я, матеріальне забезпечення батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою саме забезпечення інтересів дитини, враховуючи вік малолітньої, фактичну відсутність спору щодо місця проживання, та наявність спору щодо реєстрації місця проживання малолітньої дитини, суд вважає за можливе визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю, зареєструвавши малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька, за адресою АДРЕСА_1, тобто за місцем фактичного проживання дитини з матір'ю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.29 ЦК України, ст. 7,141,150,157 160,161СК України, ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_4.

Зобов'язати Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради зареєструвати без згоди батька малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері, за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН не відомий) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 740 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

СуддяО. Я. Ярмола