Провадження № 2/641/13/2018 Справа № 641/6060/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді- Колодяжної І.М.

за участю секретаря Ягодіній М.С.

справа №641/6060/14-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну умов договору комісії, встановлення обтяження житлової квартири іпотекою, зняття арешту з житлової квартири, накладеного в порядку здійснення конфіскації належного та стягнення суми в порядку застосування реституції,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом , з урахуванням його уточнень до відповідача, в якому просить:

1. Змінити укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 договір комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. шляхом зміни умов п.10.4. цього договору, виклавши умови цього пункту в наступній редакції, а саме:

«Передача у власність Комітента придбаної Комісіонером за кошти Комітента житлової квартири № 28 в будинку № 169-Б но проспекту Гагаріна у м.Харкові здійснюється Комісіонером шляхом укладення між і комісіонером ОСОБА_2 і комітентом ОСОБА_1 відповідного договору купівлі-продажу вказаної квартири за ціною продажу згідно умов п.3 договору купівлі-продажу від 12.10.2009р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим № 3913.

Такий договір купівлі-продажу має бути укладеним між Комісіонером і Комітентом протягом 10 днів з дня набрання чинності внесених змін до договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року.

Договір купівлі-продажу житлової квартири АДРЕСА_1, що має бути укладений між Комісіонером і Комітентом , обовязково має містити умову про те, що грошові кошти у сумі 200 000,00 гри. були отримані продавцем ОСОБА_2 від покупця ОСОБА_1 ще до підписання цього договору купівлі-продажу, а саме: 21 вересня 2009 року згідно ОСОБА_5 приймання-передачі грошових коштів на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року».

2. В порядку забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язання за зміненими умовами п.10.4 договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року - рішенням суду встановити обтяження іпотекою двохкімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 з наданням позивачці ОСОБА_1 права реєстрації за собою права власності на вказаний предмет іпотеки у разі порушення відповідачем ОСОБА_2 забезпеченого іпотекою основного зобовязання за зміненими умовами и.10.4 договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року.

3. Зняти арешт з двохкімнатної житлової квартири АДРЕСА_1, накладений постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2010р. по кримінальній справі № 61070004 в порядку забезпечення здійснення конфіскації належного ОСОБА_2 майна.

4. Визнати, що відповідачем ОСОБА_3 були набуті грошові кошти у сумі 295 607,50 грн. за рахунок позивачки ОСОБА_1 без достатньої правової підстави.

5. Відновити порушене право позивачки ОСОБА_1, в порядку застосування реституції для відновлення становища, яке існувала до порушення права - стягнути з відповідача ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер 5, мешкає за адресою: м,Харків, вулЛенінаАДРЕСА_2) на користь позивачки ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_3) грошову суму у розмірі 295 607,50 грн.

6. Судові витрати покласти на відповідачів та стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/35, кв.12) і ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер 5, мешкає за адресою: м.Харків, вулЛенінаАДРЕСА_2) у рівних частинах на користь позивачки ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_4) грошову суму у розмірі 3 321,48 грн. в якості компенсації понесених нею судових витрат.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що влітку 2009 року позивачка отримавши від своїх батьків грошову суму у розмірі 200 000,00 грн. на придбання житлової квартири - здійснювала пошук такої квартири на ринку нерухомості у м.Харкові в межах наявної у неї суми грошових коштів та в межах бажаного для неї Комінтернівського району м. Харкова. 17 липня 2009 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, який позивачці ОСОБА_1 при знайомстві рекомендувався посередником при здійсненні громадянами правочинів купівлі-продажу житлового нерухомого майна та фінансовим посередником ОСОБА_2 укладено в простій письмовій формі договір комісії на придбання квартири. Згідно умов вказаного договору комісії - Комісіонер ОСОБА_2 зобовязувався самостійно здійснити необхідні заходи, спрямовані на пошук квартири, за дорученням, за рахунок отриманих від Комітента ОСОБА_1 коштів у сумі 200 000,00 грн. та в інтересах Комітента придбати квартиру шляхом укладення з продавцем договору купівлі-продажу від свого імені та в подальшому, згідно п.10.1 і п.10.4 вказаного договору комісії - передати придбану житлову квартиру у власність комітента ОСОБА_1, отримавши при цьому за комісійні послуги від Комітента комісійну винагороду у сумі 2500,00 грн. У виконання вказаного договору комісії від 17.07.2009р. - житлова квартира, що відповідала вимогам Комітента ОСОБА_1, в серпні 2009 року комісіонером ОСОБА_2 знайдена, а саме: двохкімнатна житлова квартира № 28, житловою площею 28,6 м.кв., загальною площею 44,0 м.кв., на пятому поверсі пятиповерхового панельного будинку № 169-Б по проспекту Гагаріна у м.Харкові. В підтвердження факту здійсненого пошуку житлової квартири Комісіонером ОСОБА_6 надано Комітенту Звіт від 31.08.2009р. про хід виконання доручення комітента за договором комісії на придбання квартири від 17.07.2009р., за яким Комітенту ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 в тому числі пропонувалось забезпечити його відповідно до умов п.п.2.2.1 Договору грошовими коштами у сумі 200 000,00 грн. для придбання вказаної квартири. 21 вересня 2009 року позивачкою ОСОБА_1 за ОСОБА_5 приймання-передачі грошових коштів від 21.09.2009р., складеного на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. передані відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 200 000,00 грн., що були необхідні для укладення ним договору купівлі-продажу вказаної житлової квартири .12 жовтня 2009 року між комісіонером за договором комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. ОСОБА_2, який в даному випадку діяв як Покупець, та продавцем квартири ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу двохкімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 за ціною у сумі 200 000,00 грн., який 12.10.2009р. посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 за реєстровим № 3913 .28.10.2009р. вказаний договір купівлі-продажу за зверненням відповідача ОСОБА_2 був зареєстрований в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», у відповідності з чим право власності на вказану житлову квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Таким чином, починаючи з 28.10.2009р. позивач ОСОБА_1 очікувала від відповідача ОСОБА_2 дій щодо передачі придбаної ним за її кошти двохкімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 у її власність шляхом оформлення між ними відповідного договору купівлі-продажу цієї квартири на умовах договору купівлі- продажу від 12.10.1009р. Проте, з боку відповідача ОСОБА_2 були висловлені заперечення щодо можливості переоформлення відразу у власність ОСОБА_1 придбаної ним житлової квартири.Свою відмову у переоформленні права власності на вказану квартиру відповідач ОСОБА_2 вмотивовував тим, що йому не вдалось придбати цю квартиру за домовленою ціною у сумі 200 000,00 грн., яка була меншою від ринкової ціни цієї квартири на суму у розмірі еквівалент 10 000 дол. США, оскільки в останній момент продавцем квартири ОСОБА_7 до нього було висунуто вимогу про здійснення поза межами договору купівлі- продажу доплати за квартиру у сумі 80 500,00 грн. ОСОБА_2 до позивачки ОСОБА_5 було висунуто вимогу щодо необхідності першочергового відшкодування нею на його користь суми здійсненої ним за власний кошт доплати у розмірі еквівалент 10 000 дол. США, після чого ним вже безперешкодно буде укладено з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу цієї квартирі за колишньою ціною у сумі 200 000,00 грн. Так, відповідачем ОСОБА_2 були висунуті до позивачки ОСОБА_1 вимоги щодо погашення нею на його користь грошової суми у розмірі еквівалент 500 дол. США щомісячно до часу погашення суми у розмірі 10 000 дол. США, та додатково сплачувати прі цьому і орендну плату за проживання в квартирі у сумі 250 дол. США щомісячно, оскільки вказана квартира є поки що його власністю. Позивач ОСОБА_1 змушена була погодитись з висунутими до неї вимогами, після чого відповідачем ОСОБА_2 було складено і надано ОСОБА_1 проміжний ОСОБА_5 від 25 грудня 2009р. про затвердження звіту комісіонера, приймання-передачі комітентом отриманого в результаті виконання доручення та приймання-передачі комісіонерові коштів на виконанні умов Договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. .За вказаним проміжним ОСОБА_5 від 25.12.2009р. відповідачем ОСОБА_2 було передано позивачу ОСОБА_1 копію договору купівлі-продажу придбаної житлової квартири, копію технічного паспорту на цю квартиру та було погоджено заселення житлової квартири позивачкою ОСОБА_1 разом із членами своєї родини (батько, мати та брат), в підтвердження чого відповідачем ОСОБА_2 було передано ОСОБА_1 комплект ключів від вхідних дверей квартири. Станом на 01.02.2011р. грошова сума у розмірі еквівалент 10 000 дол. США була повністю погашена позивачкою ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2, при цьому додатково на користь відповідача ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1, її батька ОСОБА_9 та брата ОСОБА_10 було передано в тому числі і суму у розмірі еквівалент 4000 дол. США в якості здійснення сплати за оренду квартири, що саме частково підтверджується наявними у ОСОБА_1 відповідними розписками ОСОБА_2 В порядку підтвердження виконання досягнутих у листопаді-грудні 2009 року домовленостей щодо передачі у власність позивачки ОСОБА_1 придбаної житлової квартири - 01.02.2011р. відповідачем ОСОБА_2 було ініційовано підписання між ним та ОСОБА_1 в простій письмовій формі попереднього договору купівлі-продажу, згідно з яким Сторони зобовязувались у строк до 10 березня 2011 року укласти основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за раніше домовленою ціною у сумі 200 000,00 грн., що на той час за відповідним курсом долара США до української гривні (8,16) дорівнювало еквіваленту 24 500 дол. США.В підтвердження свого наміру і наявності особистої волі передати за договором купівлі-продажу у власність позивачки ОСОБА_11 придбану за її кошти квартиру - відповідачем ОСОБА_2 у лютому 2011 року було надано згоду і дозвіл на здійснення паспортної реєстрації ОСОБА_1 за адресою даної квартири, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 23.02.2011р. отримала паспортну реєстрацію за адресою: м.Харків. АДРЕСА_5. Але, в строк до 10 березня 2011р. основний договір купівлі-продажу вказаної квартири між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений не був за причини фактичної відсутності та можливо, певної зайнятості ОСОБА_2, оскільки він на той час переслідувався правоохоронними органами за двома відкритими у відношенні нього кримінальними провадженнями за ч.4 ст. 190 КК України (з наданих на той час позивачу ОСОБА_1 з боку його брата ОСОБА_3 пояснень). В подальшому, за пропозицією ОСОБА_2, 12 березня 2011р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений ще однин попередній договір, за яким Сторони зобовязувались у строк вже до 10 квітня 2011 року укласти основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за раніше домовленою ціною у сумі 200 000,00 грн., що у звязку із зміною курсу долара до української гривні (8,33) станом на 12.03.2011р, дорівнювало еквівалент 24 000 дол. США .ОСОБА_11, постійні візити ОСОБА_2 до правоохоронних органів почали викликати на той час у позивачки ОСОБА_1 чимале занепокоєння, оскільки п.10.4. договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. містив у собі умову про наявність у комісіонера ОСОБА_2 обовязку щодо передачі комітенту ОСОБА_1 придбаної квартири лише за ОСОБА_11 приймання-передачі та не містив у собі умов про наявність у комісіонера ОСОБА_2 обовязку щодо передачі ним цієї квартири у її власність шляхом укладення між ними відповідного договору купівлі-продажу.12 березня 2011 року, позивачем ОСОБА_1 в усній формі було висунуто до відповідача ОСОБА_2 вимогу щодо внесення змін до п.10.4. договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, якою належало б передбачити наявність у комісіонера ОСОБА_2 обовязку щодо передачі ним у власність комітента ОСОБА_11 придбаної житлової квартири АДРЕСА_1 шляхом укладення між ними відповідного договору купівлі-продажу цієї квартири за раніше домовленою ціною у сумі 200 000,00 грн. з відображенням у договорі купівлі-продажу факту отримання продавцем ОСОБА_2 коштів за продаж квартири ще 21 вересня 2009 року у відповідності з ОСОБА_11 приймання-передачі грошових коштів на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. На здійснену 12.03.2011р. позивачем ОСОБА_1 пропозицію щодо внесення змін до договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. відповідач ОСОБА_2 не мав заперечень, на підставі чого Сторони досягли згоди укласти додаткову угоду до вказаного договору комісії найближчим часом. 12.03.2011р. між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 за пропозицією ОСОБА_2 було досягнуто в тому числі також і згоди щодо укладення між ними нотаріально посвідченого договору іпотеки, яким передачею з боку ОСОБА_2 придбаної ним за кошти ОСОБА_1 житлової квартири АДРЕСА_1 в іпотеку належало б забезпечити виконання з боку ОСОБА_2 обовязку передати цю квартиру у власність ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу за раніше домовленою ціною у сумі 200 000,00 грн.Додатково, за досягнутою на той час між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 домовленістю - такий договір іпотеки мав містити у собі в тому числі також і застереження про можливість реєстрації іпотекодержателем ОСОБА_11 за собою права власності на предмет іпотеки (житлову квартиру АДРЕСА_1) у разі порушення з боку іпотекодавця ОСОБА_2 забезпеченого іпотекою основного зобовязання за договором комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. і додаткової угоди до нього щодо передачі комісіонером ОСОБА_2 цієї квартири у власність комітента ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу за раніше домовленою ціною у сумі 200 000,00 грн. Однак, у звязку з постійними викликами ОСОБА_2 до правоохоронних органів - основний договір купівлі-продажу вказаної квартири не був укладений також і в строк до 10 квітня 2011р.. 04.04.2011р. ОСОБА_2 правоохоронними органами був взятий під варту та поміщений у слідчий ізолятор № 27. Таким чином, з моменту взяття під варту відповідача ОСОБА_2 і поміщення його правоохоронними органами в СІЗО № 27 , внаслідок чого ОСОБА_2 було втрачено можливість вільного виконання своїх цивільних прав та обовязків - обставини виконання відповідачем ОСОБА_2 договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009Р. істотно змінились, чого ніяк не могла передбачити позивач ОСОБА_1 при укладенні вказаного договору комісії, інакше вона б наполягла на укладенні даного договору зовсім на інших умовах або не укладала б зовсім цього чи іншого договору з ОСОБА_2 Крім того, позивачці ОСОБА_1 стало також відомо, що постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області ще аж від 24.11.2010р. по кримінальній справі № 61070004 накладений арешт на все належне ОСОБА_2 майно, цінні вклади та цінності. Станом на час укладення відповідачем ОСОБА_2 позивачкою ОСОБА_1 Попередніх договорів від 01.02.2011р. і від 12.03.2011р. щодо передачі у власність позивачки придбаної за її кошти у сумі 200 000,00 грн. житлової квартири АДРЕСА_1 24.11.2010р., згідно вказаної постанови слідчого з 24.11.2010р. вже знаходилась під арештом в порядку забезпечення слідством конфіскації належного ОСОБА_2 майна, про що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не могли не знати. Але при цьому, скориставшись ускладненням ситуації, за якою особисті контакти у спілкуванні між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 у звязку з арештом останнього з квітня 2011 року фактично припинились - продовжуючи умисно приховувати від позивачки ОСОБА_1 інформацію про те, що придбана за її кошти житлова квартира з 24.11.2010р. знаходиться під арештом з загрозою її конфіскації, а також інформації про те, що відповідач ОСОБА_12 вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.01.2012р. вже є засуджений, позбавлений волі строком на шість років і вже відбуває покарання - у квітні 2011р. відповідачем ОСОБА_3 до позивачки ОСОБА_1 були висунуті вимоги щодо покладення ним на майбутнього власника квартири ОСОБА_1 обовязку сплати з її боку та членів її родини на його користь орендної плати у сумі еквівалент 500 дол. США щомісячно до часу реєстрації за собою права власності на цю квартиру. При цьому, висунуті до ОСОБА_1 вимоги щодо виникнення у неї обовязку сплати орендних платежів відповідач ОСОБА_3 пояснював тим, що на підставі виданої на його імя з боку ОСОБА_2 нотаріально посвідченої довіреності від 25.12.2009р. він є управителем належного ОСОБА_2 нерухомого майна, в тому числі і управителем житлової квартири АДРЕСА_1. Водночас, для переконання ОСОБА_1 у наявності у нього повноцінних повноважень по управлінню нерухомим майном ОСОБА_2 - відповідачем ОСОБА_3 на руки ОСОБА_1 була надана копія довіреності.Таким чином, з квітня 2011 року відповідачем ОСОБА_3 на свою користь з позивачки ОСОБА_1 почали стягуватись обовязкові платежі за користування житловою квартирою у розмірі еквівалент 500 дол. США щомісячно. Здійснені з боку позивачки ОСОБА_1 на користь управителя ОСОБА_3 платежі за користування житловою квартирою № 28 в будинку № 169-Б по проспекту Гагаріна у м.Харкові відповідачем ОСОБА_3 по аналогії оформлювались складенням попередніх договорів. Згідно з такими попередніми договорами - протягом часу з квітня 2011р. по січень 2014р. ОСОБА_3 ніби-то зобовязувався продати ОСОБА_1 житлову квартиру АДРЕСА_1 кожний раз за суму, яка на 500 дол. США є меншою від попередньої, дійшовши таким чином станом на 10.01.2014р. до суми продажу вже у розмірі еквівалент 11 200 дол. США. Так, протягом квітня 2011р. по січень 2014р. - в означений спосіб відповідачем ОСОБА_3 з позивачки ОСОБА_1А, за складеними ним попередніми договорами від 28.04.2011р„ 01.06.2011р., 07.07.2011р„ 08.08.2011р„ 01.09.2011р„ 01.10.2011р., 01.11.2011р., 01.12.2011р„ 03.01.2012р., 03.02.2012р„ 01.03.2012р., 01.04.2012р., 01.05.2012р., 01.06.2012р., 01.07.2012р., 01.08.2012р., 01.09.2012р., 01.10.2012р., 01.11.2012р., 01.12.2012р., 31.12.2012р„ 01.04.2013р., 01.05.2013р., 01.06.2013р., 01.07.2013р. і ще одним від 01.07.2013р. в якості здійснення орендних платежів за користування житловою квартирою безпідставно було стягнуто грошову суму у розмірі еквівалент 12 500 дол. США, що в національній валюті на той час складає суму у розмірі 106 250,00 грн. Таким чином, умисно приховавши від позивачки ОСОБА_1 інформацію про те, що придбана за її кошти житлова квартира з 24.11.2010р. знаходиться під арештом з загрозою її конфіскації, а також інформації про те, що відповідач ОСОБА_2 вже є засуджений, позбавлений волі та вже відбуває покарання, діючи ніби-то від імені ОСОБА_2, однак діючи виключно в особистих корисливих інтересах з наміром особистої неправомірної наживи відповідачем ОСОБА_2 вищевказаними умисними особистими діями було спричинено позивачу майнову шкоду у розмірі 106 250 грн. При цьому позивач вважає , що порушення прав позивачки ОСОБА_1 відбулось саме з дня не укладення основного договору купівлі-продажу квартири на останню заплановану дату, а саме 11 квітня 2011року. Строк позовної давності, що надає позивачці ОСОБА_1 право на звернення з позовом до суду - позивач рахує з 12.04.2011р. та повністю сплине 12.04.2014р. Крім того, внаслідок безпідставного стягнення відповідачем ОСОБА_3 з позивачки ОСОБА_1 протягом квітня 2011р. по січень 2014р. орендних платежів за користування придбаною ОСОБА_2 за її кошти житловою квартирою № 28 в будинку № 169-Б по проспекту Гагаріна у м.Харкові, відбулось безпідставне збагачення відповідача ОСОБА_3 на суму безпідставно отриманого ним доходу у сумі 106 250,00 грн. (12 500 дол. США), чим саме відповідачем ОСОБА_3 позивачці ОСОБА_1 було спричинено майнову шкоду у вказаному розмірі, що порушило її майнові права .Протягом часу з жовтня 2009р. по цей час, позивачкою ОСОБА_1 на користь відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в тому числі і за ОСОБА_12 приймання-передачі від 21.09.2009р., були передані грошові кошти за її підрахунком загалом у сумі 37 600 дол. США. Укладений між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 Договір комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. є невиконаним Сторонами станом і на цей час, внаслідок чого вказаний договір є чинним та може підлягати зміні або розірванню як за погодженням сторін, так і в примусовому порядку за наявності відповідних підстав за рішенням суду. При цьому, на факт чинності станом і на цей час договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. за підстав його неповного виконання Сторонами - безпосередньо вказує факт укладення між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 попередніх договорів від 01.02.2011р. і від 12.03.2011р., які могли бути укладеними виключно лише за умов чинності і неповного виконання Сторонами вказаного договору комісії. Попри досягнення ще у 2011 році між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 згоди щодо зміни умов п.10.4 договору комісії від 17.07.2009р. та досягнення згоди щодо укладення в порядку забезпечення їх виконання договору іпотеки - даний договір комісії не міг бути змінений як станом на березень 2011 року, так не може бути змінений станом і на цей час за погодженням сторін шляхом виявлення їх відповідної волі, а договір іпотеки не може бути укладений в нотаріальному порядку, оскільки постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2010р. по кримінальній справі № 61070004 за вчинення Відповідачем ОСОБА_2 злочину проти власності громадян за ст.190 КК України (шахрайство) накладений арешт на все належне ОСОБА_2 майно, цінні вклади та цінності, в тому числі і на придбану Відповідачем ОСОБА_2 за кошти Позивачки ОСОБА_1 житлову квартиру М 28 в будинку № 169-Б по проспекту Гагаріна у м.Харкові. Накладення постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській, області від 24.11.2010р. по кримінальній справі № 61070004 арешту на житлову квартиру АДРЕСА_1 та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна повністю унеможливило виконання змінених можливою додатковою угодою умов п.10.4 договору комісії від 17.07.2009р. щодо обовязку Комісіонера ОСОБА_2 передати у власність Комітента ОСОБА_1 житлову квартиру № 28 шляхом укладення відповідного договору купівлі-продажу квартири, що перетворювало таку додаткову угоду просто в нікчемний правочин, оскільки досягти сторонами настання правових наслідків укладення цієї угоди в позасудовому порядку є неможливо.Крім того, за умов наявності накладеного арешту на житлову квартиру АДРЕСА_1 для сторін є також неможливо і укладення в нотаріальному порядку договору іпотеки, що мав би бути укладеним з метою забезпечення виконання сторонами змінених умов п.10.4 договору комісії від 17.07.2009р. Таким чином, без зняття накладеного постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2010р. по кримінальній справі № 61070004 арешту на житлову квартиру АДРЕСА_1 є неможливим укласти між позивачкою ОСОБА_1 та Відповідачем ОСОБА_2 ні основний договір купівлі- продажу квартири, ні договір іпотеки, у звязку з чим укладення між ними в позасудовому порядку додаткової угоди про зміну умов п.10.4 договору комісії від 17.07.2009р., яким би передбачався обовязок Комісіонера ОСОБА_2 передати Комітенту ОСОБА_1 у власність житлову квартиру АДРЕСА_1 шляхом укладення відповідного договору купівлі-продажу - повністю втратило сенс. Однак, вирішити самостійно питання щодо зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 та вирішити інші виниклі проблемні питання з метою захисту своїх прав у позасудовий спосіб - Позивачка ОСОБА_1 змоги не має. Одночасна наявність передбачених нормою ч.4 ст.652 ЦК України чотирьох умов підтверджується наступним, а саме: 1). В момент укладення договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009 р. обидві Сторони (особливо Комітент ОСОБА_1А.) не могли передбачити, що в 2011 році Комісіонер ОСОБА_2 може потрапити під кримінальне переслідування за вчиненням ним злочинів проти власності громадян за ст.190 КК України (шахрайство), внаслідок чого постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2010р. по кримінальній справі № 61070004 на придбану в порядку виконання договору комісії на імя Комісіонера ОСОБА_2 житлову квартиру АДРЕСА_1 з метою конфіскації на користь держави може бути накладено арешт з внесенням відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що унеможливить передачу Комісіонером придбаного за кошти Комітента нерухомого майна у власність Комітента ОСОБА_1, а отже Сторони виходили з того, що такі зміни обставин не настануть. 2) . В даному випадку, зміна вищевикладених істотних обставин була зумовлена причинами, які ні Позивачка ОСОБА_1, ні Відповідач ОСОБА_2 не могли усунути після їх виникнення при всій своїй турботливості та обачності, які від них могли вимагатись, оскільки вони (особливо Позивачка ОСОБА_1А.) ніяк не могли вплинути на можливість звільнення відповідача ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення за ст.190 КК України та вплинути на можливість зняття з квартири АДРЕСА_1 арешту, накладеного постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2010р. по кримінальній справі № 61070004 в порядку конфіскації належного ОСОБА_2 майна.3).Виконання договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. в частині передбачених п.10.4 цього договору умов щодо передачі комісіонером ОСОБА_2 житлової квартири АДРЕСА_1 комітенту ОСОБА_1 за ОСОБА_12 приймання-передачі лише в користування - позбавило б позивачку ОСОБА_1 отримати цю житлову квартиру у свою власність, з метою саме чого нею 29.09.2009р. і були передані комісіонеру ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 200 000,00 грн. та на що саме вона розраховувала при укладенні договору.4.)ОСОБА_13 суті договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни вищевказаних обставин несе саме позивачка ОСОБА_1Крім того, розірвання у судовому порядку між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. потягне для позивачки ОСОБА_1 шкоду щонайменше у сумі 600 000 грн., яка фактично є перевищенням ринкової вартості вказаної житлової квартири, яка є рівною близько 800 000 грн., над сумою можливого відшкодування відповідачем ОСОБА_2 за рішенням суду переданих йому грошових коштів на придбання квартири у сумі 200 000,00 грн. Спричинена розірванням договору комісії позивачці ОСОБА_1 шкода значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом, які на думку позивачки , можуть бути не більшими 10 000 грн. Отже вважає, що в наявності маються всі передбачені законом підстави можливості задоволення судом позовних вимог .

До суду представником відповідача ОСОБА_2 надано письмові заперечення , в яких останній зазначив, що сторона відповідача ОСОБА_2 заперечує проти задоволення абсолютно всіх вимог, заявлених позивачем позові та вважає, що даний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню оскільки , відповідач ОСОБА_2 Договір комісії від 17 липня 2009 року він ніколи не укладав та не підписував, а підпис від його імені в графі «КОМІСІОНЕР» вчинений сторонньою, невідомою йому особою.Те саме стосується документів, а саме: Звіту Комісіонера від 31 серпня 2009 року про хід виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року, ОСОБА_12 приймання- передачі грошових коштів від 21 вересня 2009 року на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року, Звіту Комісіонера від 11 листопада 2009 року про виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року та ОСОБА_12 від 25 грудня 2009 року про затвердження Звіту Комісіонера, прийняття-передачі комітентом отриманого в результаті виконання доручення та приймання-передачі комісіонерові коштів на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року. Ці документи ОСОБА_2 ніколи не складав, не підписував і жодного відношення до них не має. ОСОБА_2 переконаний і наполягає на тому, що всі підписи на зазначених вище письмових документах в графі «КОМІСІОНЕР» підробила саме позивач ОСОБА_11, сподіваючись, що він не зможе належним чином захистити свої права, оскільки станом на момент подання цього позову ОСОБА_2 перебував під вартою в Харківському слідчому ізоляторі. Звіт Комісіонера від 11 листопада 2009 року про виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року, на який позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, був підроблений в той час як ОСОБА_2 перебував у Великій Британії. Тобто на час так званого «підписання» Звіту Комісіонера від 11 листопада 2009 року про виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року, ОСОБА_2 взагалі перебував за межами України, що відповідно повністю виключає можливість вчинення ним такої дії 11 листопада 2009 року власноручно. Дійсно, 12 жовтня 2009 року гр. ОСОБА_7 продала, а покупець ОСОБА_2 придбав за угодженою між сторонами сумою у розмірі 200 000 грн. у неї квартиру АДРЕСА_6, про що того ж дня між сторонами було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3913.Вказану квартиру ОСОБА_2 купував виключно для себе, для власних потреб та за власні кошти, і саме на власне імя мав намір ті законне право оформляти право власності на неї. П. 5 вказаного договору передбачено, що право власності на вищевказану квартиру виникає у покупця ОСОБА_2 з моменту державної реєстрації. На виконання вимог вказаного пункту, 28 жовтня 2009 року ОСОБА_2 зареєстрував в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» своє право власності на спірну квартиру, що підтверджується відповідним витягом цього підприємства, який наявний в матеріалах даної цивільної справи. В цей же час, в жодному правовстановлюючому документі на спірну квартиру, зокрема в тексті вказаного договору купівлі-продажу квартири, немає жодної згадки про те, що вказаний правочин та сама по собі купівля нерухомості нібито здійснювались ОСОБА_2, як нібито комісіонером, нібито на виконання вимог договору комісії.Більш того, вказаних обставин взагалі не могло бути зазначено у договорі купівлі-продажу квартири, оскільки, як вже зазначалося вище, ОСОБА_2 купував вказану вище квартиру для себе за власні кошти і для власних потреб, а не на нібито виконання підробленого договору комісії. Таким чином, враховуючи зміст договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_2 у встановленому законом порядку набув право власності на спірну квартиру і законних та обґрунтованих підстав вважати, що на вказане майно має право ще будь- хто, обєктивно не немає та не може бути. Доводи позивача про те, що спірне нерухоме майно було придбано ОСОБА_6 нібито на виконання договору комісії та нібито для ОСОБА_1 є голослівними, надуманими, непідтвердженими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в тексті договору купівлі-продажу квартири немає згадки про те, що майно придбано нібито для комітента і нібито за його кошти. Після придбання та оформлення на власне імя право власності на спірну квартиру, ОСОБА_2 вирішив надавати її в довгострокову оренду із отриманням для себе грошової компенсації.Позивач ОСОБА_1 і опинилась у спірній квартирі та на протязі досить тривалого часу досі в ній проживає. І саме за своє винаймання спірної квартири в оренду позивач ОСОБА_1 сплачувала ОСОБА_2 грошові кошти, отримуючи в свою чергу відповідні письмові розписки. При цьому, в даних розписках чітко вказано, що грошові кошти сплачує ОСОБА_2, або його уповноваженим представникам, виключно як за орендну плату спірної квартири. Позивач не довела та не може довести перед судом ту обставину, що вона нібито виплачувала ОСОБА_2 якісь кошти або за придбання нею спірної квартири, або як доплату за придбання спірної квартири. Між сторонами лише йшлася мова про оренду спірної квартири із правом ОСОБА_1 в майбутньому викупити її у власника ОСОБА_2 за актуальною ринковою ціною, про що між сторонами і укладались відповідні попередні договорі до договору купівлі продажу. При цьому, у жодному із вказаних попередніх договорах і мови не йдеться про те, що між сторонами нібито існували комісійні правовідносини і вказану квартиру нібито було придбано для комітента ОСОБА_1 нібито комісіонером ОСОБА_2Сам договір комісії, укладений в простій письмовій формі 17 липня 2009 року між ОСОБА_14 та нібито ОСОБА_2, за яким ОСОБА_2 нібито зобовязався за дорученням, за рахунок та в інтересах ОСОБА_1 придбати квартиру шляхом укладення договору купівлі продажу від свого імені та вартістю не більше ніж 200 000 грн. є нікчемним згідно вимог діючого законодавства .По суті, договір комісії щодо придбання нерухомого майна є попереднім договором до відповідного договору купівлі-продажу, оскільки за його умовами одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату придбати нерухоме майно від свого імені, але за рахунок комітента.Основний договір, попереднім договором до якого, на власне переконання позивача ОСОБА_1, є договір комісії, є договір купівлі-продажу квартири, укладений між продавцем ОСОБА_7 та покупцем ОСОБА_2, посвідчений 12 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3913 . Договір комісії є попереднім договором до договору купівлі-продажу квартири, тобто договір комісії, також мав бути посвідчений нотаріально відповідно до вимог чинного законодавства. У свою чергу, позивач ОСОБА_1 усвідомлюючи, що підробити підпис ОСОБА_2 на відповідному нотаріально посвідченому договорі комісії буде занадто складно, вирішила власноруч скласти та, скоріш за все, самостійно підписати вказаний договір як від власного імені, так і від імені нібито ОСОБА_2, і вже на підставі цього підробленого договору комісії, у сукупності із іншими підробленими документами, висувати, зокрема, до ОСОБА_2 свої необгрунтовані та невмотивовані вимоги щодо відчуження на її користь спірної квартири. Представник відповідача вважає, що всі заявлені наразі позивачем позовні вимоги грунтуються на нікчемному договорі комісії, то вони в жодному випадку не підлягають задоволенню, вимога позивача ОСОБА_1 про скасування арешту нерухомого майно взагалі не підлягає як розгляду, так і задоволенню в рамках цивільного судочинства. Стосовно позовних вимог ОСОБА_1А про встановлення обтяження іпотекою представник відповідача зазначив, що ці позовні вимоги задоволенню не підлягають , оскільки в той час, іпотечних правовідносин між сторонами не склалось. Отже, вимоги про обтяження спірного нерухомого майна іпотекою є необгрунтованими, непідтвердженими та безпідставними. Крім того, відповідач ОСОБА_2 просить суд до позовних вимог ОСОБА_1 про зміну умов договору комісії, встановлення обтяження житлової квартири іпотекою, зняття арешту з житлової квартири, накладеного в порядку здійснення конфіскації належного майна та стягнення суми в порядку реституції застосувати наслідки пропуску позивачем без поважних причин трирічного строку позовної давності, у звязку з чим у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

25 червня 2014 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою суду від 01 серпня 2014 року заява представника позивача про забезпечення позову задоволена частково. Заборонено укладати угоди щодо відчуження майна , а саме: квартири №28 по пр.. Гагаріна, 169-Б в м. Харкові , що належить відповідачу ОСОБА_2 .В іншій частині заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

08 серпня 2014 року ухвалою суду заява представника позивача про забезпечення позову задоволена частково . До вирішення спору по суті накладено арешт на квартиру №28 по пр.. Гагаріна, 169-Б в м. Харкові , що належить відповідачу ОСОБА_2 .В іншій частині заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 22 вересня 2014 року заява представника позивача про витребування доказів задоволена.

15 жовтня 2014 року ухвалою суду по справі призначена судово- почеркознавча експертиза.

06 листопада 2014 року ухвалою суду відновлено провадження у справі.

25 листопада 2014 року ухвалою суду направлено судове доручення.

19 грудня 2014 року ухвалою суду по справі призначена судово- почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Харківському ХНДІСЕ ім. засл. проф. м. М.С. Бокаріуса.

14 квітня 2015 року справу разом з висновком судово- почеркознавчої експертизи повернуто до суду.

15 квітня 2015 року ухвалою суду відновлено провадження у справі.

14 травня 2015 року ухвалою суду по справі призначена повторна комісійна судово- почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Київському НДІСЕ .

16 листопада 2015 року справа разом з висновком повторної комісійної судово- почеркознавчої експертизи повернуто до суду.

16 листопада 2015 року ухвалою суду відновлено провадження у справі.

21 січня 2016 року ухвалою суду по справі призначена повторна комісійна судово-почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Одеському НДІСЕ та направлено судове доручення про забезпечення доказів.

28 грудня 2016 року до суду надійшло клопотання Одеського НДІСЕ про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи.

11 січня 2017 року справу витребувано з Одеського НДІСЕ для розгляду клопотання експертів.

06 лютого 2017 року ухвалою суду провадження у справі відновлено .

Ухвалою суду від 01 березня 2017 року клопотання експертів Одеського НДІСЕ задоволено, уточнені питання , які поставлені на вирішення повторної комісійної судово- почеркознавчої експертизи . Витребувані докази у позивача та справу направлено до Одеського НДІСЕ для проведення повторної комісійної судово- почеркознавчої експертизи.

31 березня 2017 року до суду надійшло повідомлення з Одеського НДІСЕ про неможливість надання висновку .

10 квітня 2017 року справу повернуто до суду.

11 квітня 2017 року справу направлено до Одеського НДІСЕ для виконання ухвали суду від 01 березня 2017 року .

15 серпня 2017 року справу разом з повідомленням про неможливість надання висновку повернуто до суду.

11 вересня 2017 року ухвалою суду відновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 08 листопада 2017 року представнику відповідача ОСОБА_2 -ОСОБА_15 в задоволенні заяви про відвід судді відмовлено.

08 листопада 2017 року ухвалою суду заява представника позивача про витребування доказів задоволена .

16 листопада 2017 року ухвалою суду по справі призначена повторна комісійна судово-почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Одеському НДІСЕ та направлено судове доручення про забезпечення доказів.

11 вересня 2018 року справу разом з повідомленням про неможливість надання висновку повернуто до суду.

11 вересня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_13 позов підтримав, просив задовольнити, в подальшому в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_15 в судовому проти позовних вимог заперечував , в подальшому в судові засідання не з,являвся.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з,явився.

Суд, з,ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності , прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 17 липня 2009 року між ОСОБА_1 (згідно договору іменується КОМІТЕНТ) та ОСОБА_2 (згідно договору іменується КОМІСІОНЕР») укладено договір комісії на придбання квартири . Відповідно до умов договору Комісіонер ОСОБА_2 зобовязувався самостійно здійснити необхідні заходи, спрямовані на пошук квартири, за дорученням, за рахунок отриманих від Комітента ОСОБА_1 коштів у сумі 200 000,00 грн. та в інтересах Комітента придбати квартиру шляхом укладення з продавцем договору купівлі-продажу від свого імені та в подальшому. Згідно п.10.1 договору квартира , що буде придбана Комісіонером і інтересах за рахунок Комітента за цим договором , є власністю комітента. Згідно п. 10.4 договору Передача Комісіонером Комітенту майна, прав , документів за договором купівлі- продажу квартири, а також надлишку отриманих Комісіонером коштів оформляється складанням акту прийому передачі.

31 серпня 2009 року ОСОБА_2 складено звіт про хід виконання доручення комітента за договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року , в якому ОСОБА_2 зазначено , що відповідно до підп. 2.1.1. договору , ним здійснено комплекс заходів , за результатами яких ним виявлено квартиру, яка відповідає всім висунутим ОСОБА_1 п. 1.3 договору вимогам , виставленої власником на продаж двохкімнатної житлової квартири № 28, житловою площею 28,6 м.кв., загальною площею 44,0 м.кв., на пятому поверсі пятиповерхового панельного будинку № 169-Б по проспекту Гагаріна у м.Харкові. Комітенту ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 в тому числі пропонувалось забезпечити його відповідно до умов п.п.2.2.1 Договору грошовими коштами у сумі 200 000,00 грн. для придбання вказаної квартири.

Як вбачається з ОСОБА_15 приймання-передачі грошових коштів від 21.09.2009р., складеного на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р , 21 вересня 2009 року позивачкою ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 передані грошові кошти у сумі 200 000,00 грн. на придбання квартири АДРЕСА_7 Б в м. Харкові.

12 жовтня 2009 року між ОСОБА_2 та продавцем квартири ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу двохкімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 за ціною у сумі 200 000,00 грн., який 12.10.2009р. був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 за реєстровим № 3913.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24281889 від 28.10.2009р. КП «ХМ «БТІ» квартира АДРЕСА_8 Б в м. Харкові на підставі договору купівлі- продажу від 12.10.2009 року зареєстрована за ОСОБА_2 за р. №2850575.

11 листопада 2009 року ОСОБА_2 складено звіт про хід виконання доручення комітента за договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року , в якому ОСОБА_2 зазначено , що за результатами виконання доручення ОСОБА_1 за договором комісії , відшкодуванню ОСОБА_2 підлягає сума у загальному розмірі 7500 грн.

25 грудня 2009 року ОСОБА_16 та ОСОБА_2 складено акт про затвердження звіту комісіонера, приймання передачі комітентом отриманого в результаті виконання доручення та приймання передачі комісіонером коштів на виконання умов договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009 року. Відповідно п. 3 акту відповідачем ОСОБА_2 передано позивачу ОСОБА_1 оригінал договору купівлі-продажу придбаної житлової квартири,витяг з державного реєстру правочинів , витяг про реєстрацію права власності на квартиру , технічний паспорт .

З копії розписки від 21.04.2010 року вбачається , що ОСОБА_2 від ОСОБА_1 отримав оплату за проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 Б в м. Харкові . Проживання сплачено до 13 травня 2010 року.

Також в матеріалах справи міститься розписки недатовані про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 оплату за проживання за період до 13 серпня 2010 року , до 19 січня 2011 року.

З розписки від 13.11.2009 року вбачається, що ОСОБА_17 отримала для ОСОБА_2 від ОСОБА_18 500 дол. США в рахунок займу.

01.02.2011р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено попередній договір, згідно з яким Сторони зобовязувались у строк до 10 березня 2011 року укласти договір купівлі-продажу (основний договір) квартири АДРЕСА_1 , на умовах встановлених цим попереднім договором та за ціну , що еквівалентна 24500 дол. США , на час укладання та підписання основного договору.

Також, 12.03.2011, 28.04.2011,01.06.2011, 07.07.2011, 08.08.2011, 01.09.2011, 01.10.2011, 01.11.2011, 01.12.2011, 03.01.2012, 03.02.2012, 01.03.2012, 01.04.2012, 01.05.2012, 01.06.2012, 01.07.2012, 01.08.2012, 01.09.2012, 01.10.2012,01.11.2012,30.12.2012, 01.04.2013,01.05.2013, 01.06.2013, та 01.07.2013 між ОСОБА_3 ,який діяв в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено попередні договори згідно яких Сторони зобовязувались у строк (згідно останнього попереднього договору від 01.07.2013) до 10 січня 2014 року укласти договір купівлі-продажу (основний договір) квартири АДРЕСА_9 , на умовах встановлених цим попереднім договором та за ціну , що еквівалентна 11200 дол. США , на час укладання та підписання основного договору.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03.10.2014 року , за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_10 Б в м. Харкові. Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ від 29.08.2014 року накладено арешт на майно боржника та заборона на його відчуження серії та номер 44551381. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції від 05.09.2014 року накладено арешт на майно боржника та заборона на його відчуження серії та номер 15614948.

Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна від 03.10.2014 , на квартиру АДРЕСА_11 б в м. Харкові , відомості в державному реєстрі іпотек відсутні . На квартиру АДРЕСА_12 Б в м. Харкові накладено арешт :постановою СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2010 року, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.08.2014 .

30 січня 2012 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна . Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 9 квітня 2013 року вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2012 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 19 жовтня 2015 року вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2012 року , ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 06 лютого 2014 року , щодо ОСОБА_2 скасовано , кримінальну справу щодо нього направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2014 року по справі №641/6060/14-ц призначена судова почеркознавча експертиза , на вирішення якої поставлені питання :

- чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» на першій, другій, третій та четвертій сторінці Договора комісії від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

- чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» у Звіті від 31 серпня 2009 року про хід виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

- чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» в ОСОБА_15 приймання- передачі грошових коштів від 21 вересня 2009 року на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

- чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» у Звіті Комісіонера від 11 листопада 2009 року про виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

- чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» в ОСОБА_15 від 25 грудня 2009 року про затвердження Звіту Комісіонера, прийняття-передачі комітентом отриманого в результаті виконання доручення та приймання-передачі комісіонерові коштів на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

Проведення експертизи доручено експертам ХНДІСЕ ім. Бокаріуса.

Як вбачається з висновку судово- почеркознавчої експертизи від 01.04.2015 року №393 : підписи від імені ОСОБА_2 в :

Договорі комісії від 17 липня 2009 року на першій, другій, третій та четвертій сторінці, в графі «КОМІСІОНЕР»;

Звіті від 31 серпня 2009 року про хід виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року, в графі «КОМІСІОНЕР»;

Акті приймання- передачі грошових коштів від 21 вересня 2009 року на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року , в графі «КОМІСІОНЕР»;

Звіті Комісіонера від 11 листопада 2009 року про виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року , в графі «КОМІСІОНЕР»;

Акті від 25 грудня 2009 року про затвердження Звіту Комісіонера, прийняття-передачі комітентом отриманого в результаті виконання доручення та приймання-передачі комісіонерові коштів на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року, в графі «КОМІСІОНЕР» - виконані ОСОБА_2.

Як вбачається з копії довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця 321 від 10.10.2017 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 Б кв. 28.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року по справі №641/6060/14-ц призначена повторна комісійна судово-почеркознавча експертиза , на вирішення якої поставлені питання :

-чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» на першій, другій, третій та четвертій сторінці Договора комісії від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

-чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» у Звіті від 31 серпня 2009 року про хід виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

-чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» в ОСОБА_15 приймання- передачі грошових коштів від 21 вересня 2009 року на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

-чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» у Звіті Комісіонера від 11 листопада 2009 року про виконання доручення комітента за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

-чи був вчинений підпис (короткий та повний) в графі «КОМІСІОНЕР» в ОСОБА_15 від 25 грудня 2009 року про затвердження Звіту Комісіонера, прийняття-передачі комітентом отриманого в результаті виконання доручення та приймання-передачі комісіонерові коштів на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року ОСОБА_2?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Згідно висновку додаткової комісійної судово- почеркознавчої експертизи Київського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №10387/10388/15-32/12479/12480/15-32 від 10.11.2015 року:

Підписи від імені ОСОБА_2:

-в графах «КОМІСІОНЕР», на сторінках 1-4 у Договорі комісії від 17 липня 2009 року;

-в графі «З повагою , КОМІСІОНЕР, ____(ОСОБА_2В.)» у Звіті про хід виконання доручення комітента від 31.08.2009 року за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року;

-в графі «КОМІСІОНЕР» у рядку (ОСОБА_19В.)» в ОСОБА_19 приймання-передачі грошових коштів від 21 вересня 2009 року на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року;

-- в графі «З повагою , КОМІСІОНЕР, ____(ОСОБА_2В.)» в Звіті Комісіонера про виконання доручення комітента від 11.11.2009 за Договором комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року ;

-- в графі «КОМІСІОНЕР» у рядку _ (ОСОБА_20В.)» в ОСОБА_19 про затвердження Звіту Комісіонера, прийняття-передачі комітентом отриманого в результаті виконання доручення та приймання-передачі комісіонерові коштів від 25.12.2009 на виконання умов Договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року , виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів та виконані самим ОСОБА_2.

Представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_15 до суду подано заяву про визнання факту підроблення письмових документів ,в якій він просить: визнати факт підроблення почерку та підпису нібито від імені ОСОБА_20 на абсолютно всіх письмових документах ,якими позивач ОСОБА_1 обгрунтовує заявлені наразі позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи , державних чи інших органів , інших осіб , постановляє окрему ухвалу, незалежно від того , чи є вони учасниками судового процесу.

Суд ,вивчивши подану заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_15 прийшов до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає , оскільки підписання ОСОБА_20 на письмових документах ,якими позивач ОСОБА_1 обгрунтовує заявлені позовні вимоги, підтверджується проведеними по справі судовими почеркознавчими експертизами.

Частина 1 ст.76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмовими , речовими і електронними доказами ; висновками експертів ; показаннями свідків. (ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦК України). Частина 4 цієї ж статті передбачає, що суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Частина 2 ст.78 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України .

Згідно ч. 3, 4 ст. 208 ЦК України , у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу та інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Стаття 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_15 , щодо недодержання сторонами вимог щодо нотаріального посвідчення попередніх договорів та невизнання факту підписання договору комісії від 17.07.2009 р., , звіту комісіонера від 11.11.2009 року , суд не приймає до уваги, оскільки договір комісії та попередні договори нотаріального посвідчення не потребують , але при бажанні сторони можуть засвідчити договір у нотаріуса. Факт підписання договору комісії та звіту ОСОБА_2 підтверджуються висновками судово -почеркознавчої експертизи та додаткової комісійної судово- почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.638 цього ж Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковий для виконання сторонами.

Статтею 1011 ЦК України передбачено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

В силу вимог ч.3 ст.1012 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Частина 1 ст.1016 ЦК України передбачає, що комітент зобов'язаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обов'язку перед третьою особою.

Відповідно до ст. 1022 ЦК України, після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином , одночасна наявність передбачених ч. 4 ст. 652 ЦК України умов , на які посилається позивач та її представник ,як на умови , що такі зміни обставин не настануть , а саме на те , що :в момент укладення договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009 р. обидві Сторони (особливо Комітент ОСОБА_1А.) не могли передбачити, що в 2011 році Комісіонер ОСОБА_2 може потрапити під кримінальне переслідування за вчиненням ним злочинів проти власності громадян за ст.190 КК України (шахрайство), внаслідок чого постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2010р. по кримінальній справі № 61070004 на придбану в порядку виконання договору комісії на імя Комісіонера ОСОБА_2 житлову квартиру АДРЕСА_1 з метою конфіскації на користь держави може бути накладено арешт з внесенням відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що унеможливить передачу Комісіонером придбаного за кошти Комітента нерухомого майна у власність Комітента ОСОБА_1, а отже Сторони виходили з того, що такі зміни обставин не настануть. В даному випадку, зміна вищевикладених істотних обставин була зумовлена причинами, які ні Позивачка ОСОБА_1, ні Відповідач ОСОБА_2 не могли усунути після їх виникнення при всій своїй турботливості та обачності, які від них могли вимагатись, оскільки вони (особливо Позивачка ОСОБА_1А.) ніяк не могли вплинути на можливість звільнення відповідача ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення за ст.190 КК України та вплинути на можливість зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , накладеного постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2010р. по кримінальній справі № 61070004 в порядку конфіскації належного ОСОБА_2 майна. Виконання договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. в частині передбачених п.10.4 цього договору умов щодо передачі комісіонером ОСОБА_2 житлової квартири АДРЕСА_1 комітенту ОСОБА_1 за ОСОБА_15 приймання-передачі лише в користування - позбавило б позивачку ОСОБА_1 отримати цю житлову квартиру у свою власність, з метою саме чого нею 29.09.2009р. і були передані комісіонеру ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 200 000,00 грн. та на що саме вона розраховувала при укладенні договору. Із суті договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009р. або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни вищевказаних обставин несе саме позивачка ОСОБА_1

Ст. 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Однак, в матеріалах справи відсутня письмове звернення позивача ОСОБА_1 до відповідачів про зміну укладеного укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 договору комісії на придбання квартири від 17.07.2009 р. шляхом зміни умов п.10.4. цього договору .

Згідно ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Зважаючи на зміст ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , щодо в порядку забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язання за зміненими умовами п.10.4 договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року - рішенням суду встановити обтяження іпотекою двохкімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 з наданням позивачці ОСОБА_1 права реєстрації за собою права власності на вказаний предмет іпотеки у разі порушення відповідачем ОСОБА_2 забезпеченого іпотекою основного зобовязання за зміненими умовами п.10.4 договору комісії на придбання квартири від 17 липня 2009 року, задоволенню не підлягають , оскільки ця вимога позивача заявлена у разі порушення відповідачем за зміненими умовами договору комісії, тобто за порушення ,яке може виникнути в майбутньому. Крім того , як вбачається з матеріалів справи іпотечний договір між сторонами не укладався та іпотечні правовідносини між ними не виникали.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Враховуючи вищенаведені норми кримінально -процесуального кодексу України , суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з квартири АДРЕСА_8 Б в м. Харкові , накладеною постановою слідчого СУ ГУМВСУ в Харківській області задоволенню не підлягають , в зв.язку з тим, що арешт на квартиру накладений в рамках кримінального провадження ,а не цивільного , і може бути знятий лише в рамках кримінального провадження, в порядку ст. 174 КПК України.

Реституція в цивільному законодавстві передбачає не лише права, а й обов'язки для кожної із сторін недійсного договору. Праву однієї сторони завжди відповідає обов'язок цієї сторони повернути другій стороні все одержане за недійсним правочином.

Отже, повернення стороні договору коштів, які вона сплатила за оспорюваним правочином, іншою стороною можливе лише у випадку визнання такого правочину недійсним. Відшкодування шкоди проводиться з винної сторони, і у разі пред'явлення такої вимоги.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про застосування реституції для відновлення становища, що існувала до порушення права ОСОБА_16 задоволенню не підлягає, оскільки позивачем до суду не заявлено вимог про визнання правочину недійсним ,тому підстави для застосування реституції відсутні.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_15 у відзиві посилається на пропущення строку позовної давності для пред,явлення ОСОБА_1 своїх позовних вимог .

Ст. 256 ЦК України визначає поняття позовної давності. Це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Іншими словами, це строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати захисту чи примусового здійснення свого права через суд.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч. 1 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2014 року ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну умов договору комісії, встановлення обтяження житлової квартири іпотекою, зняття арешту з житлової квартири, накладеного в порядку здійснення конфіскації належного майна ОСОБА_2 та стягнення суми в порядку застосування реституції, але ухвалою суду позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

Посилання позивача на те, що порушення її прав відбулося саме з дня не укладання основного договору купівлі-продажу квартири на останню заплановану дату , а саме 11 квітня 2011 року , на її думку розпочався строк позовної даності , що надає позивачу ОСОБА_1 право на звернення з позовом до суду почав спливати 12.04.2011 року та повністю сплине 12.04.2014 року , суд не приймає до уваги, оскільки позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права з дня звернення до відповідача з цією вимогою .

Крім того ,як вбачається з позовної заяви позивач в усній формі звернулася до відповідача ОСОБА_2 про зміну умов договору комісії 12 березня 2011 року , тому строк позовної давності сплив 12 березня 2014 року , а позовна заява позивачем подана до суду 11 червня 2014 року, тому суд вважає, що позов пред'явлено після спливу строку позовної давності .

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_16 слід відмовити.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну умов договору комісії, встановлення обтяження житлової квартири іпотекою, зняття арешту з житлової квартири, накладеного в порядку здійснення конфіскації належного та стягнення суми в порядку застосування реституції відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, адреса: м. Харків, пр. Гагаріна, 169 Б кв. 28.

Відповідачі - ОСОБА_2 , 15.08.1976 р.н, ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_13 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН 5, адреса: АДРЕСА_14.

Повний текст судового рішення складено 06 грудня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_21