Справа № 296/9063/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права власності на кооперативну квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за такою право власності на 1/2 частини квартири № 90 в будинку № 3 по проїзду Кондратюка в м. Житомирі, що є спільною сумісною власністю подружжя та на іншу 1/2 частини вказаної квартири за набувальною давністю. При цьому посилається на те, що спірну квартиру було придбано з колишнім чоловіком за їх, з позивачем, спільні кошти під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Після смерті колишнього чоловіка, який до розірвання шлюбу став проживав окремо від позивача, а поспіль і взагалі став проживати в Росії, ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину, а позивач більше 20 років відкрито користується всією спірною квартирою.

Представник позивача подав в судове засідання заяву про розгляд справи без участі сторони позивача і цією ж заявою підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладеному у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, у задоволенні позову просив відмовити (а.с.23-24).

Згідно ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю України (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Під час перебування в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали, шляхом вступу ОСОБА_3 до членів кооперативу ЖБК «Космос», кооперативну квартиру № 90 в будинку № 3 по проїзду Кондратюка у м. Житомирі, пай за яку сплачено в повному обсязі, а тому вказана квартира є їх спільною сумісною власністю і позивач набула право власності на ? частину вказаного майна.

Із довідки ОСББ «Космос», яке є правонаступником ЖБК «Космос», № 187 від 29.07.2017 року слідує, що перший внесок паю було здійснено в 1980 році, а останній в 1992 році.

Відповідно до відомостей паспорту ОСОБА_2 зареєстрована у вказаній квартирі з 29.06.1978р. по теперішній час, а відповідно до відомостей довідки ОСББ «Космос» № 996 від 01.08.2017 року ОСОБА_3 був зареєстрований у вказаній квартирі з 29.08.1978 року по 15.11.1995 року.

Між подружжям не виникало суперечностей щодо володіння та користування позивачем вказаною квартирою, за яку така самостійно сплачувала пай, та по якій самостійно сплачує, з дати відкриття, тобто більше десяти років, особові рахинки по наданню житлово-комунальних послуг.

Згідно ст.15 Закону України «Про власність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру набуває право власності на квартиру.

Відповідно до ч.3 ст. 384 Цивільного кодексу України «У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником».

Відтак, кооперативна квартира набуває статусу власності лише за умови внесення паю в ЖБК. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.

ОСОБА_3 помер 22.10.1997 року в м. Домодідово, Московської області (Росія), і спадкова справа до його майна не заводилася.

Таким чином, за життя колишнього чоловіка, бувше подружжя не встигло оформити право власності на вказану квартиру, що змушує позивача звернутися до суду за захистом свого майнового права.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, а рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.п. 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом, тобто з 01 січня 2001 року.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Після укладення 17.11.1998 року наступного шлюбу позивачу було змінено прізвище на «Іліадіс» ОСОБА_4.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 набула право власності на 1/2 частину квартири № 90 в будинку № 3 по проїзду Кондратюка в м. Житомирі, яка є спільною сумісною власністю подружжя, а також з 22.10.1997 року безперервно і добросовісно володіє на протязі більше десяти років іншою 1/2 частиною вказаної квартири, що дає підстави зробити висновок про те, що вона набула право власності на це майно на підставі набувальної давності, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та задовольняє його.

Керуючись стст. 2, 4, 5, 6, 206, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 17 Закону України «Про власність», ст.ст. 384, 321, 328, 16, 344, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт громадянина України ВН № 389631, виданий Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області 03.07.2007 року, право власності на нерухоме майно, а саме:

- на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як об"єкт спільного сумісного майна подружжя;

- на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Р. А. Галасюк