ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року

м.Суми

Справа №589/2708/17

Номер провадження 22-ц/788/247/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року, в складі судді Курбанової А.Р., постановлене у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

21.07.2017 року звернувшись до суду із зазначеним позовом, ОСОБА_1 просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 777,00 грн. з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 30.01.1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від шлюбу мають спільну дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача, останній матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі. При визначенні суми аліментів, необхідних до стягнення просила врахувати, що відповідач має мінливий дохід, однак, у той же час, у власності має нежитлове приміщення, гараж та автомобіль Mersedes Benz Vito. Дитина є хворобливою, перебуває на диспансерному обліку, а тому потребує значних витрат на лікування. Аліментів відповідач нікому не сплачує, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на у триманні не має.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.12.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 777 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 21.07.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в цій частині у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити оскаржуване рішення у частині розміру аліментів, визначених судом до стягнення, змінивши їх розмір з 1 777,00 грн. до 900,00 грн., щомісячно, з подальшою індексацією.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років визначено у розмірі 1 777,00 грн., таким чином, мінімальний розмір аліментів для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 888,50 грн. (50%). А тому, вважає невірним стягнення з нього аліментів на користь позивача у розмірі, що вдвічі перевищує мінімальний розмір аліментів. Він тимчасово не працює і душевно переживає розрив з сімєю та усунення його від спілкування з дочкою, при цьому не заперечує сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 900,00 грн., що є більшим за прожитковий мінімум на дитину. Крім того, вказує, що та обставина, що дочка перебуває на диспансерному обліку у лікарів ортопеда та офтальмолога, не вказує на необхідність її щомісячного лікування, а факт додаткових витрат у звязку з наявністю такого обліку та лікування позивачем взагалі не підтверджено.

Позивач ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила, надіславши відзив, у якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області залишити без змін. Рішення суду вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Вказує, що шлюб з відповідачем розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23.10.2017 року. З 10.09.2015 року вони з дочкою спільно з відповідачем не проживають, дочка перебуває на повному її утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід, не має хронічних захворювань, є особою працездатного віку та не має нікого на утриманні. У той час як дитина має ряд тяжких захворювань, а батько в апеляційній скарзі зазначає, що дитина не хворіє і все це нічим не підтверджені припущення, у той час як дитина перебуває на диспансерному обліку з приводу дискінезії жовчовивідних шляхів, знаходиться під наглядом офтальмолога з приводу міопії обох очей, а також має вроджене кардіологічне захворювання у вигляді пролапсу метрального клапана. Посилання відповідача на те, що він перебуває у депресії, оскільки позбавлений спілкування з дочкою, є надуманими та неправдивими, оскільки спростовуються заявою самої ОСОБА_4 від 14.01.2018 року до комісії з питань захисту дітей Шосткинської міської ради, у якій вона вказує, що не бажає спілкуватись з батьком, боїться його, оскільки останній під час своїх візитів постійно влаштовує сварки, які негативно впливають на її фізичний та психологічний стан. Відповідач офіційно не працює, однак має у власності транспортний засіб Mersedes Benz Vito, нежитлове приміщення у м. Шостка, які він використовує у своїй діяльності в якості виробничої бази для виготовлення металевих конструкцій. Крім того, останній залишився проживати у їх спільній квартирі, у якій вони разом робили ремонт та придбавали меблі й техніку, а коли він її з дочкою прогнав з квартири, нічого, окрім особистих речей вони з собою не забирали. Майно у добровільному та судовому порядку не ділили, оскільки зі сторони апелянта були постійні погрози і вона має побоювання за життя дочки та матері, яка є людиною похилого віку. Вважає, що розмір аліментів, визначений до стягнення судом є цілком обґрунтованим, та таким, що хоч у деякій мірі задовольнить потреби шістнадцятирічної дитини.

Відповідач у судове засідання зявився і свою апеляційну скаргу підтримав, пояснив, що він припинив свою діяльність, як приватний підприємець.

Позивач та її представник проти апеляційної скарги заперечує, але погодилися з тим, що розмір аліментів завеликий та не заперечили проти зменшення розміру аліментів до 1500 грн.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів та визначаючи їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1 777,00 грн., суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що з 01 травня по 30 листопада 2017 року для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум встановлений у розмірі 1 777,00 гривень, і така сума, на думку суду, є доцільною та такою, що повною мірою задовольнить інтереси дитини, а також з можливості надання відповідачем такої допомоги, його працездатного віку, відсутності хронічних захворювань, інших утриманців та з урахуванням майнового стану сторін.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що сторони перебували у шлюбі з 30.01.1999 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області (а.с.5).

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23.10.2017 року шлюб розірвано (а.с.27).

Неповнолітня ОСОБА_4 проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Згідно довідки, виданої Управлінням освіти Шосткинської міської ради №497 від 25.10.2017 року, ОСОБА_1 працює у Комунальній організації Шосткинська загальноосвітня школа №7 за основною формою працевлаштування на посаді лаборанта. Її заробітна плата за період з 01.04.2017 року по 30.09.2017 року становить 16 482,72 грн., з них: квітень - 3 200,00 грн., травень - 3 119,16 грн., червень - 2 952,44 грн., липень - 2 782,65 грн., вересень - 1 420,00 грн. (а.с. 20). За період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року заробітна плата склала 12 860,72 грн. (а.с.26).

Згідно довідки Комунального лікувально-профілактичного закладу «Шосткинська дитяча лікарня» №614 від 20.07.2017 року ОСОБА_4 з жовтня 2014 року знаходиться на диспансерному обліку у педіатра з приводу дискінезії жовчовивідних шляхів; з 2016 року спостерігається офтальмологом з приводу міопії обох очей слабкого ступеня; перебуває під наглядом ортопеда з діагнозом: S подібний сколіоз І ступеня, продовжна плоскостопість; у січні 2017 року була обстежена та перебувала на лікуванні на денному стаціонарі у дитячій лікарні з діагнозом: астеновегетатитвний синдром, дискінезія жовчовивідних шляхів по гіпотонічному типу, диспластична кардіопатія (пролапс мітрального клапана І ступеня) (а.с.7).

Відповідач офіційно не працевлаштований і з 30.01.2017 р. припинив підприємницьку діяльність, проживає самостійно у власній квартирі.

Згідно Відомостей з реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення, будівля колишньої автоклави за адресою: м. Шостка, вул. 9-го січня, буд.4.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Обов'язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою, як моральний так і правовий обов'язок батьків.

Відповідно до ст.179 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17 травня 2017 року) аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Обставини, які враховуються судом при визначені розміру аліментів передбачені у ст.180 Сімейного кодексу України, серед яких є стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції правильно виходив з того, що дохід позивача не може забезпечити належні умови виховання дитини, а її батько є працездатної особою і за станом здоров'я повен приймати участь у матеріальному забезпеченні доньки.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення в т.ч. дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2017 року 1 689 гривень, з 01 травня 1 777 гривень.

Але покладаючи тільки на відповідача обов'язок сплачувати на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, поза увагою суду залишився той факт, що мати також повинна нести матеріальні витрати на утримання доньки. Наявність у дитини захворювання і у разі понесення витрат на її лікування, може бути підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо завеликого розміру аліментів, який присуджено з відповідача судом з підстав недотримання спільної участі батьків в матеріальному забезпеченні дитини визначеної ст. 180 СК України є обґрунтованими і дають підстави для зменшення розміру аліментів до 1000,00 грн.

Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, через порушення норм матеріального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає зміни з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову і зменшення розміру аліментів на утримання доньки до 1000,00 грн. щомісячно.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року змінити в частині розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 21 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 березня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_5