Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2473/17
Провадження №: 2/332/61/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Запорізька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -
ВСТАНОВИВ:
13.09.2017р. до Заводського районного суду м.Запоріжжя звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Запорізька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.
Ухвалою суду від 23.10.2017р. відкрито провадження по справі та справа призначена до судового розгляду (т.1 а.с.18).
01.11.2017р. від Запорізької міської ради надішли до суду поштою письмові пояснення, в яких зазначено, що визначення порядку користування земельною ділянкою не входить в компетенцію Запорізької міської ради, тому просять розглянути справу без них та вирішити спір на власний розсуд (т.1 а.с.26-27).
24.01.2018р. до суду через канцелярію надійшла заява від представника обох відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4, в якій зазначено, що він позов визнає та просить справу розглядати у його відсутність (т.1 а.с.76), повноваження адвоката містяться в т.1 на а.с.37, 71.
Ухвалою суду від 15.06.2018р. по справі призначена судова земельно-технічна експертиза (т.1 а.с.128).
Справа неодноразово відкладалась за клопотаннями позивача та відповідачів з метою спроби мирного врегулювання спору.
19.11.18р. до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Запорізька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, в якій уточнені позовні вимоги із врахуванням висновків проведеної експертизи (т.1 а.с.210-214). Просить в позові визначити порядок користування спірною земельною ділянкою та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату експертизи в сумі 3500 грн.
05.12.2018р. поштою до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5, в яких зазначено, що між сторонами відсутній спір, позивач невірно обрав спосіб захисту, спірна земельна ділянка не приватизована, а тому не може бути обєктом цивільних правовідносин, позивачем н надано жодного доказу, що відповідачі відмовляли в погодженні акту і що взагалі хтось із фахівців приходив для здійснення кадастрової зйомки, тому просить в позові відмовити (т.2 а.с.7-13).
В судовому засіданні 04.12.18р. представник позивача адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у вищезазначеному позові, просила позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5, в судовому засіданні 04.12.18р. позов не визнала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у вищезазначених письмових поясненнях, просила в позові відмовити.
Інші учасники процесу не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про свою позицію по справі висловлювались у вищезазначених письмових заявах.
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.04.2009 року, ОСОБА_1 належить 1/2 частина житлового будинку № 128 по вул. Гончара в м. Запоріжжя, який розташований на земельній ділянці площею 1326 кв.м., що не оспорюється сторонами та підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 03.04.2009р. (а.с.7-8).
На цій ділянці розташовані: житловий будинок літ. А - житлової площі 31,7 кв.м, загальна 48,4 кв.м, літні кухні літ. В,Г; сараї літ. г, Б, вбиральня літ. Д, навіс літ. Н, гараж літ. П, замощення І,II; водопроводи циф. 6,7; паркани циф. 8, 12, 14; хвіртки циф. 9; ворота циф. 10; ями зливні циф. 11,13.Земельна ділянка за вказаною адресою не приватизована, що також сторонами не оспорюється.
Згідно довідки ОП «ЗМБТІ» площа земельної ділянки № 128 по вул..Гончара у м.Запоріжжі складає 1326 ев.м., рішенням Виконкому Запорізької міської ради від 08.09.1988р. № 318 за житловим будинком № 128 по вул..Гончара у м.Запоріжжі закріплена площа землекористування в розмірі 600 кв.м., а надлишки в розмірі 703 кв.м. залишені у тимчасове користування співвласників (т.1 а.с.12).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Спірний будинок розділений на дві окремі частини з різними входами. Також між співвласниками спірного будинку склався фактичний порядок користування земельною ділянкою. Такий порядок існував й під час отримання права власності в порядку спадкування ОСОБА_1, не оспорюється сторонами та зафіксований в технічному паспорті будинку (т.1 а.с.9-11).
Після спадкування позивачем її частини будинку, порядок користування подвірям та земельною ділянкою між позивачем та іншими співвласниками будинку залишився без змін.
На теперішній час позивачка та відповідачі не можуть знайти порозуміння щодо користування спільним майном. На ґрунті неприязних стосунків між сторонами по справі, відповідачі відмовляються спільно вирішити питання щодо оформлення технічної документації на земельну ділянку відповідно до своєї частини власності. Окрім усних звернень, позивачкою був направлений лист про надання відповідачами згоди на оформлення кадастрового номеру земельної ділянки із вчиненням відповідних дій, який відповідачі отримали 01.08.2016 року (т.1 а.с.13-14). Однак до сьогодні будь якої відповіді не надано.
Відповідно до вимог ч. 1 та 4 ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Тому позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом.
Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (з подальшими змінами і доповненнями) роз'яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.
Відповідно до висновку експерта № 76 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи судовим експертом ОСОБА_7 від 31.10.2018 року запропонований І варіант порядку користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Гончара, буд. 128 між співвласниками житлового будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_2, за фактично встановленим порядком користування. А саме земельна ділянка S1 площею 660 кв.м, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, земельна ділянка S2 площею 646 кв.м знаходиться в користуванні ОСОБА_1. Отже, зазначеним висновком експертизи пропонується:
Наразі відповідачі в позасудовому порядку відмовляються визначити порядок користування спірною земельною ділянкою, що підтверджується також відмовою в допуску експерта для проведення призначеною судом експертизи, чим порушили також ухвалу суду від 15.06.2018 року про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи, якою суд зобовязав сторони надати експертам доступ до обєкта дослідження при проведенні експертизи та правовстановлюючі і землевпорядні документи на спірну земельну ділянку. За таких обставин позивач позбавлена можливості здійснити приватизацію земельної ділянки, тому вимушена звернутися до суду з питання встановлення порядку користування земельною ділянкою за рішенням суду.
Перешкоджання з боку відповідачів також підтверджено відповідними зверненнями експерта про його не допуск з боку відповідачів (т.1 а.с.150, 156, 157), та актом про не допуск експерта до обєкта дослідження з боку відповідача ОСОБА_2, який підписано без заперечень власноручно вказаним відповідачем на підтвердження цього факту (т.2 а.с.152).
Отже, враховуючи викладені обставини та доводи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визначення порядку користування спірною земельною ділянкою засновані на законі та підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Позивачем при подачі позову сплачений судовий збір в сумі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (т.1 а.с.1). Судом повністю задоволено позовні вимоги по суті спору, тому суд згідно ст.141 ЦПК України вважає за необхідне в рівних частках, а саме по 320 грн., стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору на користь позивача. Що стосується прохання позивача стягнути витрати по сплаті за експертизу в сумі 3500 грн., суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня квитанція по оплаті позивачем витрат на експертизу, тому в цій частині судові витрати відшкодуванню наразі не підлягають.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 320 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 320 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.
Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2018 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік