Справа № 128/2494/18
УХВАЛА

20 листопада 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі Кузьменко А.О.,

за участю: позивача- Прокопович О.М., відповідача- Прокоповича І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка є особою з інвалідністю І групи, -

УСТАНОВИВ:

11.09.2018 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка є особою з інвалідністю І групи, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі до суду позову.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.09.2018 відкрито провадження у даній (а.с.20).

20.11.2018 в судовому засіданні судом установлено та позивачем підтверджено , що вона є особою з інвалідністю першої групи загального захворювання та має вади зору; прибула до суду у супроводі матері, оскільки взагалі не бачить . Позивач суду зазначила, що хоча вона не бачить, але в судовому засіданні вона буде представляти свої інтереси сама, без представника і бажає що суд розглянув справи у даному засіданні.

В матеріалах справи міститься копія довідки акта огляду МСЕК від 28.03.2014 з якої убачається, що позивач є особою з інвалідністю першої групи загального захворювання безстроково та потребує постійної сторонньої допомоги ( а.с 5).

Виходчи з наведеного вище, суд не зважаючи на доводи позивача, переконнаний в необхідності призначення по даній справі позивачу представника з числа адвокатів

Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, виходячи з такого.

Відповідно до положень, викладених в п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, зокрема п.2 ч.1 цього Закону, який передбачає здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

Вказаним законом передбачений певний порядок призначення адвоката у цивільній справі ( ст. 18 цього Закону), а саме шляхом звернення самої особи із відповідною заявою.

Але, відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частини перша статті 129 Конституції України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до положень, викладених в ч.9 ст.11 ЦПК України, визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року ; «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року).

Отже, ефективність судового захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод і законних інтересів напряму залежить від наявної моделі цивільного судочинства, яка, серед іншого, повинна відповідати вимогам справедливого судового розгляду, установленого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод , оскільки, ратифікувавши останню, Україна тим самим взяла на себе зобовязання гарантувати дотримання прав, закріплених у ній.

Справедливий судовий розгляд, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, з-поміж іншого, включає в себе змагальність і рівноправність сторін, а також право доступу до суду.

В основу моделі цивільного судочинства, яка забезпечує доступність правосуддя, має закладатися не лише змагальність, а й рівноправність сторін у процесі, оскільки, поперше, ці принципи хоча й визначаються як самостійні та автономні в системі принципів засади з власним змістом але, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, вони є спорідненими явищами більш широкого поняття «справедливий судовий розгляд». Останнє якраз і передбачає, що «доказування у справі під час змагальної процедури можна вважати належним, якщо сторонам була надана рівна можливість подати власні докази та ознайомитися із доказами, поданими іншою стороною (приміром, через представника); надати усне пояснення у справі, брати участь у обговоренні обставин, які досліджуються судом, і висловити свою оцінку досліджуваних доказів» . В свою чергу, змагання як засада судового розгляду можливе тільки між рівними особами (сторонами), тобто жодна зі сторін не повинна мати вагомих процесуальних переваг над своїм опонентом, у звязку з чим принцип рівноправності є обовязковою передумовою саме змагальності.

Отже, вимога «рівності сторін» в аспекті «справедливого балансу» між сторонами, на думку ЄСПЛ, розповсюджується як на цивільне, так і на кримінальне судочинство. Як приклад порушенням принципу процесуального рівноправя визнається ситуація, за якої одну зі сторін поставили в явно нерівні умови порівняно з іншою, у звязку з відмовою надати судового представника, що потягло позбавлення її можливості ефективно представити цивільну справу .

Тому, під час розгляду та вирішення цивільних справ потрібно гарантувати «рівність балансу між інтересами сторін», у протилежному разі суд ухвалюватиме незаконне рішення.

Виходячи з вище викладеного суд вважає, що у даному випадку дана ухвала суду є підставою для призначення Місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги позивачу ОСОБА_1, як особі з інвалідністю 1 групи та яка має вади зору ,- адвоката для здійснення представництва її інтересів в Вінницькому районному суді при розгляді даної справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»,суд-

УХВАЛИВ:

Доручити Вінницькому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області призначити представника із числа адвокатів центру для здійснення представництва інтересів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Вінницькому районному суді Вінницької області при розгляді цивільної справи за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка є особою з інвалідністю І групи.

Обов'язок по забезпеченню участі представника покласти на директора Вінницького центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області.

Оплату послуг авдоката покласти за рахунок держави.

Об'явити перерву в судовому засіданні.

Копію ухвали направити до Вінницького центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області ( вул. Порика ,29 м. Вінниця, 21021, Україна ), для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду виготовлена 23.11.2018.

Суддя: