Провадження №2/359/2046/2018
Справа №359/4833/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 04 березня 2004 року по 30 березня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 06 листопада 2004 року у них народилася дочка ОСОБА_3 Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року з ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 липня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом з матірю та знаходиться на її утриманні. 17 травня 2017 року Верховною Радою України було прийнято ОСОБА_4 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50 відсотків. ОСОБА_4 набрав законної сили 08 липня 2017 року. У звязку з внесенням змін до СК України щодо мінімального розміру аліментів, розмір аліментів, які сплачує відповідач, не відповідає встановленому законодавством мінімуму та є вкрай недостатнім для утримання дитини оскільки таких коштів не вистачає в повній мірі для забезпечення потреб розвитку дочки. Коштів, які надає ОСОБА_2, у розмірі 500 гривень не вистачає на забезпечення найнеобхідніших потреб дочки у звязку з значним зростанням цін на продукти харчування, одяг, комунальні послуги. ОСОБА_2 працює в салоні мобільного звязку, має стабільний дохід та інших дітей на утриманні немає. Щомісячно на утримання дочки ОСОБА_1 потребує 4000 гривень, половину з яких має сплачувати ОСОБА_2 Вказані витрати складаються з наступного: одяг та взуття 1500 гривень, харчування 1300 гривень, предмети першої необхідності: шампунь, мило, зубна паста, пральний порошок 200 гривень, витрати на оздоровлення та відпочинок 250 гривень, витрати на розвиток та навчання: відвідування кінотеатрів, театрів, інших культурно-освітніх установ, придбання шкільного приладдя та інших предметів 250 гривень, оплата комунальних та житлових послуг 500 гривень. У звязку з цим аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно, на переконання позивача, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім цього, ОСОБА_1 понесла додаткові витрати на дитину, що викликані її хворобою, у дочки було виявлено дистальний прикус, ускладнений глибоким. Тому лікарем-ортодонтом було здійснено ортодонтичне втручання щодо лікування дистального глибокого прикусу вартість якого становить 9080 гривень. Тому ОСОБА_1 просить збільшити розмір аліментів, які стягують з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, визначивши розмір аліментів у розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на лікування дочки у розмірі 4545 гривень.

В ході підготовчого провадження ОСОБА_1 подала заяву про зменшення позовних вимог (а.с.33), якою просить зменшити розмір позовних вимог та вважати їх наступними: збільшити розмір аліментів, які стягують з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, визначивши розмір аліментів у розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_5 не зявилася. Натомість надала заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності, а також підтримала позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не зявився. Проте, надав до суду заяву, якою позовні вимоги, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, в частині збільшення розміру аліментів з 500 гривень до 2000 гривень, визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. У звязку з неможливістю зявитися до суду просив розглянути справу без його участі.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 04 березня 2004 року по 30 березня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відміткою про сімейний стан в паспорті громадянина України, виданого на імя позивача (а.с.5) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). 06 листопада 2004 року у них народилася дочка ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району від 12 травня 2018 року, на даний час неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с.10).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 липня 2012 року, до дня досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У звязку з значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Тоді як значене погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, згідно з положенням ч.1 ст.182 СК України, яке було чинним на час ухвалення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Водночас, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинність 08 липня 2017 року, ч.2 ст.182 СК України було викладено в новій редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.17 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Таким чином, доводи позивача щодо необхідності збільшення розміру аліментів саме у звязку з збільшенням мінімального розміру аліментів на дитину, визначеного СК України, є необґрунтованими.

Разом з цим, суд враховує положення ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», зокрема з 01 липня 2018 року розмір прожиткового мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 1944 гривні.

У звязку з цим, суд погоджується з доводами позивача, що у звязку з суттєвим збільшенням вартості життя, розмір аліментів, які на даний час сплачує відповідач у розмірі 500 гривень є занадто низьким та не може в повній мірі забезпечити належний рівень піклування про стан здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Дана обставина є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3

У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні питання щодо визначення нового розміру аліментів, суд враховує, що розмір аліментів, який просить визначити позивач, становить величину мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, у розумінні абз.3 ч.2 ст.182 СК України.

До того ж судом враховується, що за змістом заяви про визнання позову, ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі.

Проте, судом критично сприймається вказівка позивача на покращення матеріального становища ОСОБА_2 про що свідчить придбання ним у лютому 2018 року житлового будинку, вартість якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімум для працездатної особи.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що дійсно 28 лютого 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_2 придбав житловий будинок №100 по вул. Ватутіна в м. Бориспіль Київської області (а.с.12-13).

Водночас, матеріали цивільної справи не містять відомостей про вартість вказаного житлового будинку, що обєктивно позбавляє суд перевірити ту обставину, що витрати платника аліментів на придбання даного обєкта нерухомого майна перевищили десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Аналізуючи вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про допустимість зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дочки та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно.

При цьому, суд звертає увагу, що розмір аліментів не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку передбачено чинним законодавством лише у випадку визначення розміру аліментів у частині від заробітку платника аліментів. Тоді як спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, не передбачає вказаного обмеження мінімальною межею.

З розяснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У звязку з цим, розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у новому розмірі підлягає стягненню з ОСОБА_2 саме починаючи з дня набранням даним рішенням законної сили.

З огляду на це, судом не встановлено обставин, які б вказували на необхідність стягнення аліментів у новому розмірі, починаючи з 08 липня 2017 року, тобто з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року.

Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при предявленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений частково. Враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 352 гривні 40 копійок, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 352 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.180, ч.1 та ч.2 ст.182 ч.1 ст.192 СК України, ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»,ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягувалися з ОСОБА_2 на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Зобовязати Бориспільське Управління ДКСУ в Київській області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352 гривні 40 копійок, відповідно до квитанції №23234086-1 від 18 липня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2018 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський