Справа№340/92/16-ц
Провадження № 2/340/3/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

з участю секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_6, треті особи: Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області, Сектор державних реєстраторів Верховинської районної державної адміністрації, Відділ містобудування та архітектури Верховинської районної державної адміністрації, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення незаконно збудованої споруди; зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся із позовом до відповідачів, третіх осіб про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради від 11.11.2008 про надання ОСОБА_6 дозволу на розміщення обєкту торгівлі кіоску у с Черемошна, присілок Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області; визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради від 04.12.2009 про затвердження проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_6; визнання незаконним та скасування Договору оренди земельної ділянки від 04.12.2009, укладеного на 45 років між ОСОБА_5 сільською радою та ОСОБА_6; усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що перебуває у постійному користуванні ОСОБА_1 шляхом знесення незаконно збудованого ОСОБА_6 торгового кіоску, що знаходиться в с Черемошна, присілок Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно Державного акту на право постійного користування землею в його користуванні є земельна ділянка в с Черемошна Верховинського району, на якій він побудував торгівельний павільйон промислових та продовольчих товарів та аптеку, яка межує з автомобільною дорогою та автобусною зупинкою, інших межівників немає. Також при будівництві магазину, ним було погоджено перенесення автобусної зупинки на кілька метрів щоб не перекривати вхід до магазину. Однак по сусідству з переданою йому в користування земельною ділянкою, відповідачем ОСОБА_5 сільською радою передано ОСОБА_6 в оренду земельну ділянку та надано дозвіл на розміщення торгівельної точки, де збудовано торгову точку кіоск «Дана», який як ним було встановлено, побудований з порушенням Державних будівельних норм України, без погодження із Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області та його погодження, що порушує його права як суміжного землекористувача та яким фактично перекрито вхід до його магазину, що передбачений проектом забудови. Просить позов задовольнити.

Відзиву на позов, пояснень третіх осіб в порядку визначеному чинним ЦПК України у встановлений судом процесуальний строк до суду не надходило.

В той же час відповідач по справі ОСОБА_6, 04.04.2016 подала заперечення на позов, яким вважає позовні вимоги безпідставними та такими що задоволенню не підлягають, з тих підстав, що спірний торгівельний кіоск розміщений на земельній ділянці, яка надана їй в оренду на 45 років ОСОБА_5 сільською радою, яка надаючи таку в оренду, діяла в межах своїх повноважень у визначеному законом порядку. Вказала, що вся технічна документація щодо узгодження меж, місця розташування, дотримання санітарних норм, обмежень щодо користування земельною ділянкою узгоджена з усіма відповідними службами, зокрема Службою автомобільних доріг та позивачем по справі і знаходиться поза межами червоної лінії. Також, згідно генплану с Черемошна, кіоск знаходиться на відстані 11 м. 50 см. від належної позивачу будівлі, та ніяким чином не може чинити перешкод в користуванні належним йому магазином. При цьому зазначає про пропущення позивачем строків позовної давності, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, 01.09.2017 надала пояснення на позов, згідно з яким вважає, що у відповідності до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обрати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. При вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Ухвалою Верховинського районного суду від 19.02.2016 відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в попереднє судове засідання за правилами ЦПК України в редакції закону 2004 року.

Ухвалою суду від 05.10.2016 ухвалою суду замінено у цивільній справі третю особу відділ Держземагенства у Верховинському районі Івано-Франківської області його правонаступником відділом Держгеокадастру у Верховинського району ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківської області, реєстраційну службу Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області його правонаступником Сектором державних реєстраторів Верховинської районної державної адміністрації.

Ухвалою суду від 07.12.2016 призначено по справі інженерно-технічну експертизу, на час проведення якої зупинено провадження у справі.

На підставі ухвали суду від 03.07.2017 відновлено провадження у справі у звязку з не проведенням експертизи з підстав не оплати позивачем витрат за проведення експертизи.

Ухвалою суду від 28.07.2017 замінено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ Держгеокадастру у Верховинському районі на його правонаступника Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

У звязку з припиненням повноважень судді Атаманюка Р.І., ухвалою судді Бучинського А.Б. від 15.09.2017 прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено в судовий розгляд.

На підставі ухвали суду від 18.10.2017 матеріали справи повторно направлено на проведення по справі інженерно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 07.12.2016, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 01.03.2018 поновлено провадження в справі, розгляд справи продовжено за правилами ЦПК України у новій редакції за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

В підготовчому провадженні відповідачем подано до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про зобовязання демонтувати самовільно влаштовані відповідачем господарські будівлі та споруди, а саме бетонну площадку, навіс з лавками для сидіння, огорожу, які безпосередньо примикають до належного їй торгівельного павільйону, що в с Черемошна присілок Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області та в подальшому не чинити їй перешкод в користуванні та обслуговуванні належного їй нежитлового приміщення. Ухвалою суду від 26.04.2018 зустрічний позов прийнятий до розгляду в одному провадженні із первісним позовом.

Зустрічні позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням сільської ради від 29.08.2005 їй надано дозвіл на встановлення кіоску в с Черемошна, Верховинського району та 04.12.2009 затверджено проект відведення земельної ділянки під будівництво кіоску і надано земельну ділянку площею 0,002 га. в оренду на 45 років Пізніше 20.04.2015 ОСОБА_5 сільською радою надано дозвіл на реконструкцію належного їй кіоска на торгівельний павільйон, який нею збудовано з дотриманням усіх будівельних норм і правил з погодженням відповідних органів влади.

Зазначає, що відповідачем без відповідного погодження з нею та ОСОБА_5 сільською радою впритул до її торгового кіоску побудовано господарські будівлі та споруди, а саме бетонну площадку, навіс з лавками для сидіння, огорожу, які чинять їй перешкоди в користуванні торгівельним павільйоном та завдають шкоди у вигляді загнивання будівельної основи, через стічні води, що стікають з бетонного покриття та даху господарської будівлі. А тому, просить зустрічний позов задовольнити.

Відзиву на зустрічний позов відповідачем не подано.

Ухвалою суду від 31.07.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Підготовче засідання 31.07.2018 та судові засідання 24.09.2018 та 28.11.2018 проводилися в режимі відеоконференції з Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області та Чернівецьким окружним адміністративним судом на підставі ухвал суду від 21.06.2018, 31.08.2018 та 13.11.2018 відповідно, постановлених за клопотанням третьої особи Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області та судового експерта ОСОБА_7

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, позовні вимоги за первісним позовом підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Додатково пояснили, що в 1996 році ОСОБА_1 виділено земельну ділянку та в 2005 році надано земельну ділянку в постійне користування. В 2006 році відповідач попросив його надати дозвіл на розміщення кіоску на період допоки він побудує магазин, перед його ділянкою. В 2008 році він хотів благоустроїти територію біля свого магазину, будівництво якого закінчив, а тому попросив відповідача ОСОБА_6 забрати кіоск, який той побудував перед його магазином, однак останній відмовив, та вказав, що в нього наявний дозвіл від 2005 року, на будівництво кіоску. З приводу даних обставин ОСОБА_1 звернувся до Відділу містобудування та архітектури Верховинської РДА, де йому повідомили, що відповідач не може узаконити побудований ним кіоск, оскільки такий знаходиться в межах червоної лінії. Свій магазин він здав в експлуатацію в 2014 році, після чого знову попросив забрати кіоск, однак ніхто не відреагував. При цьому, відповідач в 2015 році розібрав старий кіоск та на його місці побудував новий, більший за розмірами, який змістив на його земельну ділянку та до центру автодороги. Вважають, що відповідачем побудований кіоск з порушенням закону, зокрема без обовязкової згоди ОСОБА_1, як суміжного землекористувача та Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області, оскільки такий знаходиться в межах червоної лінії в межах автомобільної дороги. Також зазначають, що кіоск відповідача перешкоджає ОСОБА_1 у вільному доступі та заїзді до належному йому магазину.

Щодо вимог за зустрічним позовом то зазначили про його необґрунтованість та недоведеність в силу відсутності будь-яких доказів щодо наведених у позові обставин. А тому просять первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити за його безпідставністю.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнав з підстав викладених у запереченні. Додатково вказав, що рішенням сільської ради від 29.08.2005 ОСОБА_6 надано дозвіл на встановлення кіоску в с Черемошна, Верховинського району та 04.12.2009 затверджено проект відведення земельної ділянки під будівництво кіоску і надано земельну ділянку площею 0,002 га в оренду на 45 років. Пізніше 20.04.2015 ОСОБА_5 сільською радою надано дозвіл на реконструкцію належного ОСОБА_6 кіоска на торгівельний павільйон, який нею збудовано з дотриманням усіх будівельних норм і правил з погодженням відповідних органів влади, а тому вважає позовні вимоги за первісним позовом безпідставними, а повязаними виключно з конкуренцією.

При цьому зазначає, що збудовані ОСОБА_1 господарські будівлі, а саме бетонна площадка, навіс з лавками для сидіння, огорожу, які безпосередньо примикають до належного ОСОБА_6 торгівельного павільйону та нищать деревяну основу торгівельного павільйону. Просить в задоволенні первісного позову відмовити за його безпідставністю та задовольнити зустрічний позов.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнала, вказала, що в 2003 році відповідачем ОСОБА_6 був поставлений кіоск на земельній ділянці, яка відноситься до земель запасу ОСОБА_5 сільської ради. В 2005 році надано дозвіл на встановлення кіоску шляхом його блокування до існуючої автозупинки. 04.12.2009 затверджено проект відведення земельної ділянки під будівництво кіоску і надано земельну ділянку площею 0,002 га. в оренду на 45 років. Зазначила, що на час коли сільською радою надано дозвіл ОСОБА_6 на побудову кіоску, магазин ОСОБА_1 побудований ще не був. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області щодо наявної в матеріалах справи викопіровки з генплану с Черемошна та ситуаційної схеми в судовому засіданні пояснив, що відбиток печатки «погоджено» відповідає відбитку печатки яка є у володінні Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області і підпис, який скріплений відтиском схожий на підпис колишнього начальника Служби ОСОБА_8, який на даний час в службі не працює. При цьому, зазначив, що у володіння Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області відсутні будь-які документи, які б свідчили про надання у власність чи будь-яку іншу форму користування придорожні смуги та погодження відповідачу на будівництво (реконструкцію) споруд в у смузі відчуження автомобільної дороги. В останнє судове засідання участь свого представника третя особа не забезпечила, подала клопотання про розгляд справи без її участі. По суті заявлених позовних вимог зазначає, що Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області не являється балансоутримувачем автодороги С090202 Устеріки-Пробійнівка, а тому рішення по даній справі не може вплинути на їх права та обовязки. На даний час, з 01.01.2018 балансоутримувачем автомобільних доріг загального користування місцевого значення є Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури обласної державної адміністрації. Крім цього, на час виникнення спірних правовідносин діяла філія «Верховинський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», яка являлася підрядною організацією щодо експлуатаційного утримання автомобільних доріг району.

Представники третіх осіб Сектору державних реєстраторів Верховинської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області у судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Попередньо представниками третіх осіб: Сектору державних реєстраторів Верховинської районної державної адміністрації ОСОБА_9, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_10 на адресу суду подано клопотання про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. А тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності цих третіх осіб.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, експерта, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд ухвалює рішення про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно з Державним актом на право постійного користування землею (а.с.4-6 том 1) виданого на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ОСОБА_7 народних депутатів від 23.11.2001 №22, надано в постійне користування 0,0572 га землі в межах з планом землекористування для будівництва магазину. Згідно з планом зовнішніх меж якої земельна ділянка з точки А до точки Б межує з землями запасу сільської ради, а з точки Б до точки А знаходиться дорога.

07.04.2014 позивачем виготовлено технічний паспорт на громадський будинок (а.с.8-15 том 1) та 25.12.2014 оформлено право власності на обєкт нерухомого майна будівлю, торгівельний павільйон промислових та продовольчих товарів та аптека (а.с.7 том 1), який знаходиться за адресою с Черемошна присілок Центр, буд. 122, Верховинського району Івано-Франківської області.

Також встановлено, що на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради від 29.08.2005, надано дозвіл ОСОБА_6 на проектно-пошукові роботи під будівництво кіоска в с Черемошна та встановлення кіоска (блокування до існуючої автобусної зупинки) в с Черемошна (а.с.80 том 2).

Рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 27.09.2007 (а.с.18 том 1) погоджено ОСОБА_6 місце розташування торгової точки/кіоску на земельній ділянці загальною площею 0,01 га за рахунок земель запасу по вул. Центр та надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування торгової точки/кіоску за рахунок земель запасу.

Рішенням №36 від 11.11.2008 ОСОБА_5 сільської ради, задоволено заяву ОСОБА_6 та надано дозвіл на розміщення обєкту торгівлі кіоску у с Черемошна-центро (а.с.17 том 1) та 04.12.2009 рішенням ОСОБА_5 сільської ради (а.с.19 том 1) затверджено проект відведення земельної ділянки ОСОБА_6 жительці с Черемошна для обслуговування будівництва кіоску (блокування до існуючої автозупинки) площею 0,002 га і надано в оренду земельну ділянку площею 0,0020 га (двадцять квадратних метрів) для будівництва та обслуговування кіоска в с Черемошна пр. Центро на 45 років, про що також 04.12.2009 укладено Договір оренди земельної ділянки (а.с.22-25 том 1).

Згідно ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами і юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений ст. 123 ЗК України (в редакції статті на час виникнення спірних правовідносин), зокрема надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, що приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч.1,3 ст. 124 ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (ч.5 ст.126 ЗК України).

Згідно ст. 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Усунення будь-яких порушень прав особи на землю може бути застосовано судом у разі встановлення, що таке порушення мало місце, в чому саме полягає таке порушення та якими доказами це підтверджується.

Дійсно, як вбачається з представленого відповідачем ОСОБА_6 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення кіоску (блокування до існуючої автозупинки) громадянки ОСОБА_6 на території Верховинського району с Черемошна, такий виготовлений за погодженням зокрема з управлінням Держкомзему у Верховинському районі Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області (а.с.109 том 1), Служби автомобільних доріг у Верховинському районі (а.с.29-30 том 1), та позивачем по справі ОСОБА_1, що підтверджується ситуаційною схемою та актом встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування (а.с.113-114 том 1).

При цьому, з наданої третьою особою Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області інформації від 28.11.2018 вбачається, що відбиток печатки «погоджено» на викопіровці з генплану с Черемошна та ситуаційній схемі відповідає відбитку печатки, яка є у володінні Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області і підпис, який скріплений відтиском схожий на підпис колишнього начальника Служби ОСОБА_8, який на даний час в службі не працює. При цьому, зазначає, що у володіння Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області відсутні будь-які документи, які б свідчили про надання у власність чи будь-яку іншу форму користування придорожні смуги та погодження на будівництво (реконструкцію) споруд в у смузі відчуження автомобільної дороги.

Також згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи №54 (а.с.31-46 том 2), торговий кіоск, що збудований ОСОБА_6 в с Черемошна прис Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області відноситься до типу тимчасової споруди і такий не відповідає вимогам Наказу №244 від 21.10.2011 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-будівельного господарства України «Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» ст.50 Закону України «Про землеустрій», ст.ст.123,124, 186-1 ЗК України, п.п.1,3;2,1 ДБН В.2.3.5-2001 «Споруди транспорту. Вулиці та дороги населених пунктів».

Земельна ділянка, яка знаходиться в оренді ОСОБА_6 за адресою с Черемошна прис Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області з цільовим призначенням для будівництва кіоску з кадастровим номером :02:001:0046, площа 0,0020 га, зблокована з фундаментом колишньої автозупинки. На генеральному плані с Черемошна виготовленому в 2008 році в техніко-економічних показниках запланована площа торгового кіоска 12,15 м.кв. Фактичне розміщення фундаменту автозупинки в с Черемошна-Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області відповідає генплану с Черемошна, а будівництво торгового кіоску ОСОБА_6 площею 0,0020 га не відповідає площі забудови під торговий кіоск, який блокується до фундаменту автозупинки у відповідності до техніко-економічних показників наведених в генплані складеного в 2008 році, що становила 0,0012 га.

При цьому як вбачається із ситуаційного плану долученого до висновку експертизи (а.с.46 том.2) торговий кіоск збудований ОСОБА_6 знаходиться за червоною лінією забудови на ділянці автодороги С090202 с Устеріки-Пробійнівка район с Черемошна присілок Центр.

Таким чином, з наведеного вбачається, що торговий кіоск ОСОБА_6 збудовано з деякими порушеннями норм права та його фактична площа забудови не відповідає площі забудови під торговий кіоск згідно техніко-економічних показників наведених в генплані с Черемошна складеного в 2008 році.

В той же час суд враховує, що відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_1 вважає рішення ОСОБА_5 сільської ради від 11.11.2008 та 04.12.2009 та Договір оренди земельної ділянки незаконними з тих підстав, що вони винесені на підставі проекту землеустрою, при виготовленні якого він не погоджував межі земельної ділянки і така знаходиться в межах червоної лінії автодороги. При цьому вважає, що порушуються його права як суміжного землекористувача, а незаконно збудована, будівля на даній земельній ділянці, а саме торговий кіоск перекриває фасад його магазину, перешкоджає вільному доступу та наносить шкоду його майну покриттю площадки.

Однак, як вбачається із ситуаційного плану долученого до висновку експертизи (а.с.46 том.2), торговий кіоск ОСОБА_6 та виділена в оренду відповідачу земельна ділянка під ним, до земельної ділянки ОСОБА_1 та збудованого на ній торгового павільйону промислових та продовольчих товарів і аптеки не прилягає, з ними не межує.

Крім цього із досліджених оригіналів проектної документації за 2007 рік вбачається, що на час погодження такої примикання до земельної ділянки ОСОБА_1 торгового кіску відповідача не передбачалося, як і накладання на земельну ділянку ОСОБА_1

Дані обставини підтвердила в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_7, яка підтримала винесений нею висновок експерта № 54 та показала суду, що тимчасова споруда, а саме торговий кіоск ОСОБА_6 побудований спереду фасаду торгового павільйону ОСОБА_1 на земельній ділянці, що надана їй в оренду рішенням ОСОБА_5 сільської ради та яка не прилягає та не накладається на земельну ділянку, що знаходиться в користуванні позивача ОСОБА_1 Зазначила, що між даними земельними ділянками наявна невелика відстань. Відстань між спорудою кіоску відповідача та межею земельної ділянки ОСОБА_1 складає близько 1 м. Також, нею підтверджено свій висновок про те, що торговий кіоск відповідача жодним чином не перешкоджає доступу до торгового павільйону позивача, оскільки до нього наявний заїзд та підхід.

Про наявність вільного доступу до нежитлової будівлі, що належить на праві власності ОСОБА_1, зокрема про здійснення входу в магазин з головного фасаду будівлі та вхід у аптеку з бокового фасаду, та відсутності завдання шкоди нерухомому майну відсутністю автозупинки, яка була розташована до існуючого фундаменту, наведено також судовим експертом ОСОБА_7 у своєму висновку №54.

Крім цього, судом встановлено, що на даний час кіоск реконструйовано на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради №20 від 20.04.2015 (а.с.26 том 1), а тому встановити чи відповідало його розташування та розміри відповідно до затвердженої проектної документації у 2008 році є неможливим.

За таких обставин, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що збудований відповідачем торговий кіоск разом із виділеною під нього земельною ділянкою у 2009 році жодним чином не накладаються та не межують із земельною ділянкою позивача ОСОБА_1, а також не створюють перешкод у доступі до приміщень позивача, розташованих на його земельній ділянці, розташовані повністю поза червоною лінією з деяким відступленням від межі земельної ділянки позивача, і затвердженою проектною документацією у 2008 році та проектною документацією у 2009 році щодо землі також не передбачалося будь-яке примикання кіоску, орендованої землі до земельної ділянки ОСОБА_1, а тому слід прийти до обґрунтованого переконання про те, що законні права, свободи чи інтереси позивача ОСОБА_1 внаслідок прийняття ОСОБА_5 сільською радою оскаржуваних рішень та укладення з відповідачем договору оренди земельної ділянки порушені не були, і вказані обставини позивачем перед судом не доведено належними та допустимими доказами.

При цьому, суд вважає, що сам факт встановлення судом певних порушень законодавства при прийнятті зазначених рішень та укладення договору оренди землі, за відсутності, внаслідок цього, порушеного права особи, яка звернулася до суду, не може бути підставою для задоволення позову цієї особи про визнання незаконними цих рішень, договору. В той же час слід зазначити, що усунення допущених порушень законодавства при затвердженні проектної документації можна досягти шляхом приведення її у відповідність з вимогами чинного законодавства або визнання недійсними відповідних рішень, договорів за зверненням відповідних зацікавлених в цьому органів місцевого самоврядування або держави в особі уповноважених органів, в тому числі, у випадку відсутності належного погодження місця розташування кіоску поза межами червоних ліній, в межах дороги тощо.

Одночасно судом не приймається до уваги посилання позивача про те, що він не підписував акт встановлення та узгодження меж, оскільки погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Видається, що погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним.

Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Не надання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації.

Даний висновок суду кореспондується з правовим висновком зробленим Верховним Судом України в постанові по справі №681/1039/15-ц.

Таким чином, оскільки судом не встановлено порушень законних прав, свобод чи інтересів позивача внаслідок прийняття ОСОБА_5 сільською ради рішень від 11.11.2008, від 04.12.2009, укладення договору оренди земельної ділянки від 04.12.2009, а торговий кіоск жодним чином не перешкоджає ОСОБА_1 у доступі до його споруд та земельної ділянки, а тому у задоволенні первісного позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Одночасно суд не приймає до уваги заперечення відповідача про застосування судом спливу позовної давності, оскільки правила про позовну давність, відповідно до ст. 267 ЦК України, мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права. У випадках не доведення існування такого права або коли воно ніким не порушене, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Крім цього, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про зобовязання демонтувати самовільно влаштовані відповідачем господарські будівлі та споруди, а саме бетонну площадку, навіс з лавками для сидіння, огорожу не підлягає до задоволення та у такому слід відмовити за безпідставністю, оскільки встановлено, що земельні ділянки, на яких розміщені тимчасова споруда позивача та торгівельний павільйон відповідача не є суміжними, в той же час жодних належних та допустимих доказів про те, що такі збудовані відповідачем поза межами його земельної ділянки, або заподіюють шкоду майну позивача суду не представлено. Крім цього не може бути задоволена вимога за зустрічним позовом про зобовязання відповідача у майбутньому не чинити перешкод у користуванні майном, оскільки завданням суду є захист уже порушеного права, свобод чи інтересів особи.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_6, треті особи: Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області, Сектор державних реєстраторів Верховинської районної державної адміністрації, Відділ містобудування та архітектури Верховинської районної державної адміністрації, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради від 11.11.2008 про надання ОСОБА_6 дозволу на розміщення обєкту торгівлі кіоску у с Черемошна, присілок Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області; визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради від 04.12.2009 про затвердження проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_6; визнання незаконним та скасування Договору оренди земельної ділянки від 04.12.2009, укладеного на 45 років між ОСОБА_5 сільською радою та ОСОБА_6; усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що перебуває у постійному користуванні ОСОБА_1 шляхом знесення незаконно збудованого ОСОБА_6 торгового кіоску, що знаходиться в с Черемошна, присілок Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області, відмовити за безпідставністю позовних вимог.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про зобовязання демонтувати самовільно влаштовані відповідачем господарські будівлі та споруди, а саме бетонну площадку, навіс з лавками для сидіння, огорожу, які безпосередньо примикають до належного їй торгівельного павільйону, що в с Черемошна присілок Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області та в подальшому не чинити їй перешкод в користуванні та обслуговуванні належного їй нежитлового приміщення, відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_5 сільська рада, ридична адреса: с Яблуниця, Верховинський район, Івано-Франківська область; .

ОСОБА_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_2.

Треті особи: Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області, юридична адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Петрушевича,1; .

Сектор державних реєстраторів Верховинської районної державної адміністрації, юридична адреса: смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, вул. Франка,20; .

Відділ містобудування та архітектури Верховинської районної державної адміністрації, юридична адреса: смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, вул.Франка,3; .

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, юридична адреса: м. Івано-Франківськ, вул.Франка,4.

Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, юридична адреса: м. Івано-Франківськ, вул.Сахарова, 34; .

Повний текст судового рішення складено 06 грудня 2018 року.

Суддя: Бучинський А.Б.