РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2018 року м. Житомир

Богунский районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі - Сидорець К.Г.,

за участю представника позивача Кузнецової Г.В.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Богунского районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом Житомирського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся Житомирський міський центр зайнятості з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що ОСОБА_2 звертався до Житомирського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та за відсутності підходящої роботи йому 15.05.2013 р. було надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю. ОСОБА_2 перебував на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітний з 15.05.2013 р. по 07.04.2014 р. З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду було проведено розслідування страхового випадку та складено акт № 181 від 07.04.2014 р. яким встановлено, що відповідно даних Єдиного державного реєстру ОСОБА_2 був зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 11.12.199 р. по 19.06.2014 р. Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинені підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за вих. № 24-14/858 від 19.06.2014 р., внесено запис № 5033521 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ідн. номер НОМЕР_1. ОСОБА_2 не повідомив центр зайнятості про те, що він є зайнятою особою перебував на обліку як безробітний, отримував допомогу по безробіттю. Відповідно до ст.1,2 в (редакції Закону «Про зайнятість населення», що діяв до 01.01.2013 р.) та ст. Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. № 5067-УІ, що набрав чинності 01.01.2013 р. ОСОБА_2 належав до категорії зайнятого населення і не мав права на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.

З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду було проведено розслідування страхового випадку та складено акт № 181 від 07.04.2014 р. яким встановлено, що відповідно даних Єдиного державного реєстру ОСОБА_2 був зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 11.12.199 р. по 19.06.2014 р. Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за вих. № 24-14/858 від 19.06.2014 р., внесено запис № 5033521 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ідн. номер НОМЕР_1. ОСОБА_2 не повідомив центр зайнятості про те, що він є зайнятою особою перебував на обліку як безробітний, отримував допомогу по безробіттю. Відповідно до ст.1,2 в (редакції Закону «Про зайнятість населення», що діяв до 01.01.2013 р.) та ст. Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. № 5067-VІ, що набрав чинності 01.01.2013 р. ОСОБА_2 належав до категорії зайнятого населення і не мав права на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.

За період з 15.05.2013 р. по 07.04.2014 р. ОСОБА_2 отримав допомогу по безробіттю в сумі 6 921,35 грн. З нарахованої допомоги по безробіттю утримано 277,97 грн., стягнуто пенсії, згідно списків УПФУ м. Житомир 1 730,00 грн. Станом на день подання заяви до суду, сума боргу становить 4 913,37 грн. У липні 2014 р. Житомирський міський центр зайнятості звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 6 643,35 грн. безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.08.2014 р. у задоволенні позову відмовлено. Житомирським міським центром зайнятості подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2015 р. рішення першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь Житомирського міської центру зайнятості кошти, отримані як допомога по безробіттю у сумі 6 643,35 грн. ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про необхідність повернення коштів. В добровільному порядку гр. ОСОБА_2 кошти не повернув. З урахуванням викладеного Житомирський міський центр зайнятості просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Житомирського міського центру зайнятості кошти, отримані як допомога по безробіттю в сумі 4 913,37 грн.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог обгрунтовуючи їх вказаними у позові доказами.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та суду пояснив, що 11.12.1994 р. згідно заяви йому було видано виконкомом Житомирської міської ради свідоцтво про право зайняття підприємницькою діяльністю - роздрібна торгівля з лотків на ринках іншими товарами після чого він був взятий на облік в Житомирській ОДПІ як фізична особа - суб'єкт господарської діяльності. За життєвих обставин підприємницькою діяльністю він не став займатись і відповідних декларацій в податкову інспекцію не подавав. З цього приводу він звернувся до посадової особи інспектора податкової інспекції, який контролював даний вид діяльності зазначеної категорії осіб. В присутності інспектора податкової служби Данильчука А. ним, ОСОБА_2 була подана відповідна заява та додано відповідний перелік документів про припинення діяльності як підприємця.

15.05.2013 р. він звернувся до Житомирського міського центру зайнятості як безробітний. Надаючи дані про свій статус як безробітного, він був впевнений, що не перебуває, як це з'ясувалось пізніше, на обліку як суб'єкт підприємницької діяльності в органах реєстраційної служби. Більше того, він надав за вимогою центру зайнятості всі необхідні документи, включаючи довідку про стан здоров'я, за якою він був обмежено - працездатний. Після звернення до податкової інспекції м. Житомира йому стало відомо про наявність рішення Житомирського господарського суду від 07.07.2003 р., згідно якого його свідоцтво про реєстрацію як суб'єкта підприємницької діяльності скасовано. Дане судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось. Про те, що було ухвалено дане рішення до мого звернення в податкову інспекцію я не знав, участі в судовому провадженні не приймав так як адреса його проживання була вказана невірно, а саме при відкритті підприємницької діяльності він вказав адресу місця проживання: АДРЕСА_1 Ця обставина виключала отримання ним необхідних по справі документів (рішення суду, повісток тощо).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено. 15.05.2013 р. ОСОБА_2 було надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю. ОСОБА_2 перебував на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітний з 15.05.2013 р. по 07.04.2014 р. (а. с. 8-11).

З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду було проведено розслідування страхового випадку та складено

Згідно акту № 181 від 07.04.2014 р. розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що відповідно даних Єдиного державного реєстру ОСОБА_2 був зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 11.12.1994 р. по 19.06.2014 р. Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за вих. № 24-14/858 від 19.06.2014 р., внесено запис № 5033521 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ідн. номер НОМЕР_1. Таким чином, ОСОБА_2 не повідомив центр зайнятості про те, що він є зайнятою особою перебував на обліку як безробітний, отримував допомогу по безробіттю. Відповідно до ст.1,2 в (редакції Закону «Про зайнятість населення», що діяв до 01.01.2013 р.) та ст. Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. № 5067-УІ, що набрав чинності 01.01.2013 р. ОСОБА_2 належав до категорії зайнятого населення і не мав права на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю. (а. с. 5).

За період з 15.05.2013 р. по 07.04.2014 р. ОСОБА_2 отримав допомогу по безробіттю в сумі 6 921,35 грн. (а. с. 9)

З нарахованої допомоги по безробіттю утримано 277,97 грн., стягнуто пенсії, згідно списків УПФУ м. Житомир 1 730,00 грн. Станом на день подання заяви до суду, сума боргу становить 4 913,37 грн.

У липні 2014 р. Житомирський міський центр зайнятості звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 6 643,35 грн. безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.08.2014 р. у задоволенні позову відмовлено. Житомирським міським центром зайнятості подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2015 р. рішення першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь Житомирського міської центру зайнятості кошти, отримані як допомога по безробіттю у сумі 6 643,35 грн. ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про необхідність повернення коштів. В добровільному порядку гр. ОСОБА_2 кошти не повернув. (а. с. 17-24).

Відповідно до підпункту «б» пункту 3 статті 1 Закону України від 1 березня 1991 р. № 803-XII «Про зайнятість населення» (чинного у період виникнення спірних правовідносин) визначено, що в Україні до зайнятого населення належать, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

Безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи (ст. 2 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Статтею 22 цього Закон визначено, що умови виплати допомоги по безробіттю, пов'язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного.

Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. У разі, коли кошти не повернено в установлений строк, питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку відповідно до законодавства.

Посилання відповідача на рішення Житомирського господарського суду від 12.06.2003 р., якою припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в якому, зазначено, що після набрання постановою законної сили направити її копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності, та на думку відповідача саме посадові особи органів державних служб не виконали рішення суду своєчасно, тому що в указаному рішенні було помилково вказана інша адреса його місця мешкання, а саме, при відкритті підприємницької діяльності він вказував адресу проживання: АДРЕСА_1 Суд вказаний довід сторони до уваги не приймає виходячи з наступного.

Частини перша і третя ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі: прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності; смерті фізичної особи - підприємця; постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи померлою або визнання безвісно відсутньою; постановлення судового рішення про визнання фізичної особи, яка є підприємцем, недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності; постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ст. 49 вказаного Закону суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису.

Державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису.

Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов'язано з банкрутством фізичної особи - підприємця, здійснюється за процедурами, встановленими частинами дев'ятою - вісімнадцятою статті 47 цього Закону.

Аналізуючи наведені положення закону, вбачаєтьсяє, що внесення державним реєстратором відомостей про судове рішення про припинення підприємницької діяльності не є фактом припинення фізичної особи-підприємця. Запис до Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 внесено лише 19.06.2014 р., оскільки відповідач, на переконання суду, не міг не знати про рішення суду про припинення його діяльності як ФОП ОСОБА_2, тобто власне не виконано вимоги ч.9-18 ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в період з 11.12.1994 р. по 19.06.2014 р. ОСОБА_2 належав до категорії зайнятих осіб, виплати по безробіттю отримувала безпідставно, а тому позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76-81, 141, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Житомирського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житомирського міського центру зайнятості кошти, отримані як допомога по безробіттю в сумі 4 913,37 грн. на р/р 37 179 300 900 002, ВДК в м. Житомирі, код 13561251, МФО 811039.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 03.08.2018 року.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка