ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4693/18 Номер провадження 22-ц/814/460/18Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Панченка О.О.

суддів: Пікуля В.П.; Одринської Т.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м.Кремеменчука від 28 вересня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

Заслухавши доповідь судді - доповідача,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Зазначала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.

У зв'язку з тим, що зазначених коштів не достатньо для належного утримання дитини, та вони майже вдвічі менші по відношенню до встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини, позивач просила змінити розмір аліментів збільшивши їх до 4000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 не заперечував проти стягнення аліментів, у збільшеному розмірі, але з урахуванням його складного матеріального становища, та що на його утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є інвалідом 3 групи та пенсіонером, прохав стягувати їх в розмірі 1000 грн, щомісячно.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Змінено розмір, та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти, в твердій грошовій сумі у розмірі 1944 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

ОСОБА_2 не погодившись з рішенням суду від 28 вересня 2018 року, подав апеляційну скаргу , в якій зазначив що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та невірно застосовані норми матеріального права. Просив суд скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 вересня 2018 та прийняти нове, в якому здійснити стягнення з нього аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4

20 листопада 2018 року було отримано відзив на апеляційну скаргу, в якій ОСОБА_3 стверджувала, що відповідач має значно вищий дохід чим зазначено в матеріалах справи та просила здійснити податкову перевірку бізнесу відповідача.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Як передбачено ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи слідує , що з 04 липня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 (а.с. 15, т.1).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року було змінено спосіб стягнення аліментів, на тверду грошову суму у розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2018 року до 24 червня 2028 року (а.с.14 т.1).

14 червня 2018 року до Автозаводського суду м. Кременчука надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позивач зазначала, що відповідач сплачує аліменти вдвічі менші по відношенню до встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та їхній розмір є недостатнім для забезпечення її належного матеріального утримання, прохала їх збільшити до 4000 грн, щомісячно.

Рішенням від 28 вересня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 частково задоволено. Збільшено розмір аліментів які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1944 грн, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 704, 80 грн.

Судом першої інстанції мотивовано рішення тим, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та згідно розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, 500 грн., щомісячно, не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини.

Визначаючи розмір аліментів суд виходив з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме того, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності не надано.

Доказів утримання непрацездатної матері відповідачем не було надано. Посилання відповідача на низький рівень доходу, не звільняє його від обов'язку утримувати дитину на належному рівні.

Позивач не надала суду належних і допустимих доказів щодо запропонованого нею розміру аліментів.

Відповідач не подав до суду належних і допустимих доказів про достатність запропонованого ним розміру аліментів.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому, колегія суддів погоджується з ними виходячи з наступного.

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України та роз'яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, у повній мірі давши аналіз вищенаведеним нормам, дійшов правильного висновку про збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, з 500 грн. щомісячно, до 1944 грн. щомісячно, тобто до розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років.

Беручи до уваги наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не містять нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Автозаводського районного суду м.Крменчука від 28 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції..

Головуючий суддя: О.О.Панченко

Судді: В.П. Пікуль

Т.В. Одринська