КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/2723/18 Головуючий у І інстанції - Тиханський О.Б.
апеляційне провадження №22-ц/824/3036/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Ігнатченко Н.В.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Дмитруня Юрія Олександровича на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року

у справі за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

встановив:

У вересні 2018 року керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року позов керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Дмитрунь Ю.О. подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 вересня 2018 року позов було залишено без руху.

На обґрунтування ухвали судом визначено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Зазначає, що прокурором повідомлено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, із зазначенням місцезнаходження їх оригіналів.

Також, ухвалою суду визначено, що оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додавались, копії письмових доказів, які додані для відповідача надані без належного їх засвідчення, а саме, на копіях документів, відсутні підписи та дати такого посвідчення.

На вказане твердження суду прокурором надані пояснення, що питання щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів не є предметом розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Оцінка доказів судом вирішується за результатами розгляду справи по суті, у нарадчій кімнаті при прийнятті рішення.

Отже, підстава подання доказів не у повній мірі, або неналежне їх засвідчення не перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Зі змісту ухвали суду неможливо встановити, які саме документи суд вважає такими, що засвідчені не у відповідності до вимог чинного законодавства та у якій кількості.

Суд першої інстанції, без врахування вищенаведених зауважень, ухвалою від 26 вересня 2018 року повернув позовну заяву позивачу.

Вважає, що ухвала суду про повернення позовної заяви позивачу прийнята з порушенням вимог процесуального права, оскільки суд застосував норми процесуального права, які не підлягають застосуванню, у зв'язку з чим ухвала є незаконною та необґрунтованою.

На виконання вимог ухвали про залишення позову без руху прокурором усунуто недоліки, оскільки судом не зазначено спосіб усунення недоліків позовної заяви в частині подання, додатково, належним чином завірених копій документів, без зазначення яких саме та у якій кількості.

Просив скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області неподаною і як наслідок її повернення позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не були виконані вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 13 вересня 2018 року, а саме не подано належним чином оформленої позовної заяви, належним чином засвідченні копії документів (письмових доказів) для направлення відповідачам, а тому відкриття провадження у справі є неможливим.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з наступних підстав.

По справі встановлено, що 12 вересня 2018 року керівником Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області подано до Обухівського районного суду Київської області позовну заяву в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 вересня 2018 року позов залишено без руху, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст.ст.95,177 ЦПК України, а саме оригінали письмових доказів, які знаходяться у позивача, позивачем до позовної заяви не додавались, копії письмових доказів, які додані до позовної заяви для направлення відповідачам надані без належного їх засвідчення , а саме на копіях документів, відсутні дати такого посвідчення та підпис.

20 вересня 2018 року керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, подав заяву, в якій виклав свої висновки та доводи щодо того, що вказані в ухвалі недоліки поданої позовної заяви не можуть бути недоліками в розумінні ст.ст.175,177 ЦПК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року позовну заяву керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області визнано неподаною та повернуто позивачу.

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції передчасним.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Вимоги до позовної заяви викладені в статті 175 ЦПК України.

Зокрема, вказаною нормою передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області складена з урахуванням положень ст.175 ЦПК України, оскільки містить всі, визначені вказаною статтею, обов'язкові реквізити. Заявлені позовні вимоги викладені в чіткій, ясній і зрозумілій формі.

Відповідно до п.п.5,6,7 ст.95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; може роз'яснювати учасникам справи. Які обставини входять до предмета доказування. Які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з'ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; з'ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат.

Варто звернути увагу суду на те, що ст.229 ЦПК України передбачає, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Крім цього, відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року &q?у ;Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції&q?зг; зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Окрім іншого, апеляційний суд також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, встановлене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання позовної заяви керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області неподаною та повернення її позивачу.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Дмитруня ЮріяОлександровича задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

Н.В. Ігнатченко