Постанова

Іменем України

06 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 285/2053/16-ц

провадження № 61-10009 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

боржник приватне акціонерне товариство «Ярунська сільгосптехніка»,
стягувач ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у складі судді Помогаєва А. В. від 03 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Миніч Т. І., Талько О. Б., від 07 вересня 2016 року у справі про визнання мирової угоди у виконавчому провадженні ВП № 50428989, яка укладена між приватним акціонерним товариством «Ярунська сільгосптехніка» та ОСОБА_4.

Встановив:

У липні 2016 року Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - Новоград-Волинський МВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області) надіслав до суду мирову угоду укладену 05 липня 2016 року між приватним акціонерним товариством «Ярунська сільгосптехніка» (далі - ПрАТ «Ярунська сільгосптехніка») та ОСОБА_4 Зазначає, що у Новоград-Волинський МВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області знаходиться виконавчий лист № 296/13141/15-ц, який виданий 02 березня 2016 року Корольовським районним судом м. Житомир про стягнення з ПрАТ «Ярунська сільгосптехніка» на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 3 000,00 грн.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 року у визнанні мирової угоди відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що умови мирової угоди суперечать закону, порушують права та інтереси інших стягувачів, в інтересах яких державною виконавчою службою, на виконання судових рішень, накладено арешт.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 07 вересня 2016 року ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції та постановити нову ухвалу якою визнати та затвердити мирову угоду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи дійшли односторонніх та передчасних висновків про відмову у затвердженні мирової угоди, оскільки судами порушено норми матеріального права, неправильно застосовано норми процесуального права та не досліджено належним чином обставини справи.

У запереченнях на касаційну скаргу поданих у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ просить касаційну скаргу Новоград-Волинський МВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20 лютого 2018 року вказану справу передано на розгляд Верховного Суду.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, доводи касаційної скарги не підтверджують неправильного застосування судами при розгляді справи норм матеріального права, порушення норм процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до статті 31 ЦПК України(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов'язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов'язків для сторін.

Згідно до статті 175 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Відтак, предмет мирової угоди обмежується предметом спору у конкретній цивільній справі.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суд має право перевірити і не визнати мирову угоду, якщо вона суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Судами установлено, що відносно боржника у Новоград-Волинському МВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебуває на виконанні зведене виконавче провадження № ЄДРВП 32171367 про стягнення боргів з ПрАТ «Ярунська сільгосптехніка» на загальну суму 1 058716,08 грн. До складу провадження входять виконавчі документи про стягнення заборгованості по заробітній платі на користь фізичних осіб, стягнення коштів на користь держави та на користь фізичних і юридичних осіб з різних підстав.

Постановою державного виконавця від 07 березня 2016 року ВП №50428989 відкрито провадження з виконання виконавчого листа від 14 січня 2016 року № 2 виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ПрАТ «Ярунська сільгосптехніка» на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 3 000,00 грн.

За умовами мирової угоди сторони досягли згоди, що боржник передає стягувачу в рахунок погашення заборгованості наступне майно: 1) верстат слюсарний, вартістю 2 102,00 грн; 2) стенд для гнуття дужок відра, вартістю 356,00 грн; 3) ділильна головка фрезерного станка, вартістю 427,00 грн.

Вмежах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем 24 лютого 2016 року накладено арешт на майно боржника та проведеного його опис. Згідно висновку про вартість майна від 10червня 2016 року, загальна вартість описаного майна становить - 1 328 791,00грн.

02серпня 2016 рокуматеріали щодо реалізації майна направлені до Житомирської філії ДП «Сетам».

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у визнанні мирової угоди, оскільки майно, яке є предметом мирової угоди у вказаній справі обтяжено відповідним арештом на користь 13 стягувачів, в тому числі і на користь стягувача ОСОБА_4 Отже, визнання мирової угоди порушить права осіб, в інтересах яких накладено арешт на майно боржника.

Крім того, визначені частиною шостою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для передачі арештованого та нереалізованого майна боржника стягувачу на теперішній час відсутні.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку відмову у визнанні мирової угоди, оскільки ними порушено норми матеріального права та неправильно застосовано норми процесуального права. Зазначає, що при вирішенні справи судами не враховано того, що вартість арештованого майна боржника значно перевищує загальну суму заборгованості товариства, тому на права інших стягувачів не впливає. Слід зазначити, що суди попередніх інстанцій надали належну правову оцінку вказаним доводам та обґрунтовано дійшли висновку про відмову у визнанні мирової угоди, оскількиумови мирової угоди суперечать закону, порушують права та інтереси інших стягувачів, в інтересах яких державною виконавчою службою, на виконання судових рішень, накладено арешт.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено положеннями статті 400 ЦПК України, яким судами надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Підстави для скасування судових рішень відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Враховуючи наведене, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судами попередніх інстанцій. Учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська