КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1178/18
Провадження № 2/488/1214/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання - Кулаві А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визначення частки в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся з позовної заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва до відповідача ОСОБА_3 про визначення частки померлої ОСОБА_5 у праві спільної власності на земельну ділянку АДРЕСА_3 в розмірі 1/2 частини та визнання за ним - ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частину у праві спільної часткової власності на земельну ділянку АДРЕСА_3.

В обґрунтування заявлених вимог пояснив те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати - ОСОБА_6. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Коваленко В.В. від 04 жовтня 2011 року, за реєстровим № 10002. Згідно зазначеного заповіту все належне матері майно на день смерті, окрім квартири, вона заповідала позивачеві. Позивач своєчасно в визначений законодавством шестимісячний строк звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, після чого була відкрита спадкова справа.

В грудні 2017 року позивач звернувся до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, яка належала матері та розташована на ділянці АДРЕСА_3, надавши нотаріусу державний акт про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 18.07.2006 року. Згідно зазначено державного акту земельна ділянка належить матері позивача ОСОБА_6 та рідному брату ОСОБА_3 на підставі спільної сумісної власності.

Проте, нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні відповідної нотаріальної дії, та запропоновано звернутися до суду. Нотаріус вмотивував свою відмову тим, що надані позивачем документи на спадкове майне, а саме державний акт про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 18.07.2006 року, було видано з порушенням чинного законодавства.

На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову.

Відповідач на дав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа повідомлена своєчасно та належним чином, свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача - ОСОБА_6. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Коваленко В.В. від 04 жовтня 2011 року, за реєстровим № 10002. Згідно зазначеного заповіту все належне матері майно на день смерті, окрім квартири, вона заповідала позивачеві. Позивач своєчасно в визначений законодавством шестимісячний строк звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, після чого була відкрита спадкова справа.

В грудні 2017 року позивач звернувся до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, яка належала матері та розташована на ділянці АДРЕСА_3, надавши нотаріусу державний акт про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 18.07.2006 року. Згідно зазначено державного акту земельна ділянка належить матері позивача ОСОБА_6 та рідному брату ОСОБА_3 на підставі спільної сумісної власності.

Проте, нотаріусом було відмовлено позиваччу у вчиненні відповідної нотаріальної дії, та запропоновано звернутися до суду. Нотаріус вмотивував свою відмову тим, що надані позивачем документи на спадкове майне, а саме державний акт про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 18.07.2006 року, було видано з порушенням чинного законодавства.

Також судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_5 та брат ОСОБА_3 успадкували спірну земельну ділянку після смерті батька позивача ОСОБА_8 в рівних частках, по 1/2 частині спадкового майна, яке складалося з земельної ділянки АДРЕСА_3, яка належала йому на підставі державного акту про право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 16.01.1998 року Миколаївською міською Радою народних депутатів Миколаївської області, про що, Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою кожному зі спадкоємців було видане свідоцтво про право на спадщину. Зазначені свідоцтва про право на спадщину і стали підставою для отримання матір'ю та братом позивача державного акту про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 18.07.2006 року.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Також ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1217 ЦПК України.

Згідно зі ст. 1233 ЦПК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1235 ЦПК України, спадкодавець може призначити спадкоємцями одну або декілька фізичних осіб, незалежно від наявності з цими особами сімейних, родинних зідносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визначення частки в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визначити частку померлої ОСОБА_5 у праві спільної власності на земельну ділянку АДРЕСА_3 в розмірі 1/2 частини.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частину у праві спільної часткової власності на земельну ділянку АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: 54031, АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: 54018, АДРЕСА_2.

Третя особа - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, адреса: 54034, м. Миколаїв, пр. Миру, 8.

Суддя Я. А. Чернявська