Справа № 466/8724/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

установив:

02.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом в якому просить визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користуватись квартирою №72 в будинку №6 по вулиці Грінченка, у м. Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що вона ОСОБА_1, є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом №57545 про право власності на квартиру, виданого 11.04.2000 року Виконкомом Львівської міської ради.

У даній квартирі зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 співвласник, ОСОБА_6 - внучка, ОСОБА_3 - співвласник, ОСОБА_4 - невістка, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки виданої ЛКП «Збоїща 408» за №5687 від 25.10.2018 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24.01.2018 року було розірвано шлюб між відповідачем та сином позивача ОСОБА_3.

Також зазначає, що відповідач на даний час прописана у м. Львові по вул. Грінченка, 6/72, хоча фактично перебуває за кордоном в Італії вже 16 років. Останній раз відповідач приїжджала 5 років тому у 2013 році. Також відомо, що ОСОБА_4 вийшла заміж за кордоном.

ОСОБА_4 в житловому приміщенні не проживає, добровільно знятися із реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить їй перешкоди у користуванні власністю, а саме: виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які надаються та нараховуються на неї, тому змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В судовому засіданні треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити даний позов.

Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засідання встановлено, що ОСОБА_1, є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом №57545 про право власності на квартиру, виданого 11.04.2000 року Виконкомом Львівської міської ради.

У даній квартирі зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 співвласник, ОСОБА_6 - внучка, ОСОБА_3 - співвласник, ОСОБА_4 - невістка, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки виданої ЛКП «Збоїща 408» за №5687 від 25.10.2018 року.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Як вбачається з акту, складеного комісією та затверджені директором ЛКП «Збоїща 408» ОСОБА_7 №1027 від 17.05.2018 та акту №1336 від 01.10.2018 року ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, там не проживає.

Шлюб між відповідачем та співвласником ОСОБА_3 розірвано Шевченківським районним судом м. Львова від 24.01.2018 року та в рішенні якого зазначено, що відповідач та ОСОБА_3 проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації за адресою м. Львів, вул. Грінченка, 6/72, фактично перебуває за кордоном в Італії вже 16 років. Останній раз відповідач приїжджала 5 років тому у 2013 році, а тому в силу формальної реєстрації відповідача у спірній квартирі, порушує право позивача на володіння та користування належним позивачеві майном, оплати за комунальні послуги не здійснює, участі в утриманні квартири не приймає.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України,-

ухвалив :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою №72 в будинку №6 по вул. Грінченка у м. Львові.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_8