Справа №:2604/3004/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани Вікторівни за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

до суду з поданням звернувся приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4. Свої вимоги мотивував тим, що в провадженні головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани Вікторівни перебуває виконавче провадження ВП № 34912335 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/3004/2012, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 25 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 559 500,57 грн. та витрати, пов'язані з розглядом справи в третейському суді у розмірі 25 500,00 грн., а всього 3 585 000,57 грн. Однак боржник ухиляється від виконання рішення суду. У зв'язку з чим просить встановити громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлана Вікторівна в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

В провадженні головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани Вікторівни перебуває виконавче провадження ВП № 34912335 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/3004/2012, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 25 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 559 500,57 грн. та витрати, пов'язані з розглядом справи в третейському суді у розмірі 25 500,00 грн., а всього 3 585 000,57 грн. (а.с. 97-158).

В поданні підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон зазначено ухилення від виконання зобов'язань за виконавчим провадженням № 34912335.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 441 ЦПК за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

10 серпня 2018 року при прийнятті подання до свого провадження судом постановлено ухвалу, якою визнано явку головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани Вікторівни обов'язковою, а також для належного вивчення доказів витребувано у у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани Вікторівни матеріали виконавчого провадження № 34912335 для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідченні копії даних матеріалів, для долучення останніх до матеріалів справи.

Однак головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлана Вікторівна в судове засідання не з'явилася, а також не надала суду витребувані матеріали виконавчого провадження.

Оскільки без дослідження матеріалів виконавчого провадження суд не мав можливості повного з'ясування обставин справи, а також з'ясувати необхідну інформацію про стан виконання рішення боржником, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.ст. 260, 261, 353, 441 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани Вікторівни за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва або до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н. Є. Арапіна