Справа № 349/1031/17
Провадження № 22-ц/4808/321/18
Головуючий у 1 інстанції Лошак О.О.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Томин О.О.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника апелянта,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Рогатинського районного суду від 22 серпня 2017 року під головуванням судді Лошак О.О.,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги були мотивовані тим, що їх шлюб існує лише формально, оскільки протягом року вони не підтримують подружніх стосунків, спільних дітей не мають, проживають окремо, домашнього спільного господарства не ведуть. Також позивач зазначала, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з сторін, а будь-яке спілкування породжує моральний дискомфорт, що негативно впливає на її стан здоров'я. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_2 просила розірвати укладений між ними 05 вересня 2014 року шлюб, актовий запис №77, в судовому порядку.

Заочним рішенням Рогатинського районного суду від 22 серпня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. Постановлено розірвати шлюб зареєстрований 05 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Бурштинської міської ради, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2., актовий запис №77. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище ОСОБА_2. Цим же рішенням постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 грн судових витрат.

Частково не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, ОСОБА_3 вважає передчасним висновок суду, про те, що сторони понад рік спільно не проживали, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували даний факт позивач не надала. Натомість, зазначає апелянт, сторони до подання позовної заяви ОСОБА_2 проживали разом та вели спільний побут. Також відповідач зазначив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, позов ОСОБА_2 підтримує, однак вважає недоведеною обставину непроживання спільно сторін понад рік. Посилаючись на вищенаведене, ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції в частині обставин непроживання спільно на протязі року перед розірванням шлюбу сторін змінити, а в решті рішення залишити без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 на адресу апеляційного суду не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу з вищезазначених мотивів підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоч судове повідомлення їй було направлено завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у її відсутності.

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

За статтею 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2014 року між сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Галицького району, актовий запис №77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Відповідно до вимог ст. 112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя (в редакції, що діяла на час розгляду спору).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та постановляючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції дійшов висновків, що сторони припинили подружні стосунки, понад рік спільно не проживають, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Тому подальше спільне проживання та збереження сім'ї сторін неможливе, оскільки суперечитиме інтересам позивача.

Апелянт, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, зазначив, що з позивачкою проживали спільно до останнього, вели спільний побут, тому висновок суду про те, що сторони понад рік спільно не проживають, є неправильним.

З такими доводами погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

У позовній заяві про розірвання шлюбу (а.с.2 абз.4) ОСОБА_2 зазначає, що протягом року вони не підтримують подружніх стосунків.

Однак, суд першої інстанції на такі доводи уваги не звернув. Розглянувши справу без участі сторін, в оскаржуваному судовому рішенні зазначив, що сторони понад рік спільно не проживають, тобто навів мотиви, які позивачка не зазначала як підставу для розірвання шлюбу.

Апеляційний суд, з огляду на вищенаведене, вважає, що доводи апелянта у цій частині є обгрунтованими і підлягають до задоволення. В мотивувальній частині оскаржуване рішення слід змінити, виключивши посилання суду на те, що сторони понад рік спільно не проживали.

Оскільки рішення в частині висновку, зробленого судом про необхідність розірвання щлюбу сторонами не оскаржується, воно постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому на переконання апеляційного суду його слід залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рогатинського районного суду від 22 серпня 2017 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на те, що сторони понад рік спільно не проживають.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 06 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

О.О. Томин