Справа № 445/2089/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Бакаїм М. В.

з участю секретаря Стеців Н.Р.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи Гневко А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третьої особи- служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських та встановлення опіки,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачка є її рідною донькою у якої ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_3. Батько невідомий та записаний з слів доньки . Відповідачка зовсім не піклуються про доньку, не цікавиться станом її здоров"я, веде антисоціальний спосіб життя: пропадає з дому на кілька днів, проводить час з невідомими дітьми. Крім цього відповідачка страждає хронічним психічним захворюванням та неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні у Львівській обласній клінічній лікарні. ЇЇ стан здоров"я та поведінка несуть небезпеку для малолітньої ОСОБА_3. Усі обов"язки по утриманню та вихованню онучки ОСОБА_3 лежать на ній, тому вона змушена звернутися до суду про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною.

Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов просила задоволити.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_1.в судовому засіданні вимоги позову підтримав та дав пояснення аналогічні за змістом позовної заяви, вимоги позову просив задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала та пояснила, що вона не заперечує, щоб її позбавили батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3, тому, що не має можливості надавати належне виховання та забезпечення доньці. З бабцею доньці буде краще. Вона дійсно неодноразово залишала доньку без нагляду.

Третя особа, представник служби у справах дітей Золочівської РДА Львівської Гневко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, а також вивчивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені.

З свідоцтва про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Якторові Золочівського району Львівської області народилася ОСОБА_3, батьками якої зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Відповідачка ОСОБА_2 являється донькою позивачки ОСОБА_4, вказане підтверджується серії НОМЕР_1.

Відповідно до довідки Словітської сільської ради Золочівського району № 296 від 07.11.2018 р., що позивачка зареєстрована в АДРЕСА_1 разом із із донькою ОСОБА_2 та онучкою ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_2 хворіє хронічним психічним захворюванням, визнана інвалідом 2 групи. Вказане підтверджується висновком ЛКК консультативної поліклініки комунального закладу "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня " від 09.01.2016 року, Довідкою МСЕК № 1 серії 12 ААА № 821623.

Судом встановлено, що відповідачка одруженою не була. Зі слів відповідачки батько невідомий.

Відповідно до висновку комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 31.08.2018 року відповідно до якого, визнано доцільним та в інтересах дитини позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,2014 року народження.

Відтак, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 не спроможна забезпечити своїй дитині - належного піклування, турботи та виховання та судом встановлено факт свідомого ухилення від виконання своїх обов'язків, оскільки вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її утриманням, не забезпечує необхідного харчування, залишає дитину без нагляду, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, умов проживання, побуту, не взмозі створити дитині належний рівень проживання, побуту, фізичного та духовного розвитку.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Так, відповідно до ст.51-52 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки батьків…, які відповідають за неї за законом…

Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини).

Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ст.164 СК України).

Ст. 180 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 30.03.2007 року (з наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, 2014 р.н., уродженки с. Якторів Золочівського району Львівської області.

Крім того, у відповідності до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

Згідно із ч. ч. 1-4 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Згідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Таким чином, враховуючи вказані норми та висновок комісії у справах дітей, суд вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав тавстановити опіку над малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 і призначити її опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі ст.150, 164, 165, 167 СК України та керуючись ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 271, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку с.Ясенівка Золочівського району Львівської області, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_6.

Встановити опіку над ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_6 і призначити її опікуном ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. В. Бакаїм