Провадження по справі № 2/522/934/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді: Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Фуцур Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс « Порто-Франківський» - « про визнання дій та бездіяльності незаконними»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, який у подальшому був уточнений,по якому просить суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача КП ЖКС «Порто-Франківський» щодо:

- відмови в проведенні комісійного обстеження квартири під № 14, будинку № 14 по вул. Кінній в м. Одесі з метою визначення кількості фактичних мешканців визначеної квартири та підстав їх проживання в ній;

-ненаданні позивачу відповіді на заяву від 09.08.2017 року за вхідним №К-1045;

Визнати неправомірною діяльність відповідача КП ЖКС «Порто-Франківський» щодо:

- складання 05.09.2016 року протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП стосовно ОСОБА_1, про нібито «складирование личных вещей в коридоре общего пользования»;

-складання 05.09.2016 року припису ОСОБА_1 «убрать личных вещей»;

Визнати, що висновок про те, що «И владельцы, и наниматели могут поселить к себе жителів на безвозмездной основе. Согласия других сторон не требуется. Такое правило распостраняется и на гостей»- зазначений щодо спільного часткового майна, який міститься в листі відповідача КП ЖКС « Порто-Франківський» від 28.08.2017 року за вихідним № К-1045 є неправомірною та недостовірною інформацією;

Зобовязати відповідача КП ЖКС « Порто-Франківський» здійснити комісійне обстеження квартири під № 14 будинку № 14 по вул. Кінній в м. Одесі з метою визначення кількості фактичних мешканців вищезазначеної квартири та підстав їх проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з відповідача судові витрати.

Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на той факт, що позивач, яка є власником квартири АДРЕСА_1, звернулась до КП « ЖКС « Порто-Франківський» з заявою про проведення комісійного обстеження квартири АДРЕСА_2 з метою визначення кількості фактичних мешканців визначеної квартири та підстав їх проживання в ній, у чому їй було відмовлено. Наведені вище обставини стали підставою для зверення до суду із даним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2018 року провадження у справі в частині визнання неправомірною діяльність відповідача КП ЖКС «Порто-Франківський» щодо:

- складання 05.09.2016 року протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП стосовно ОСОБА_2, про нібито «складирование личных вещей в коридоре общего пользования»;

-складання 05.09.2016 року припису ОСОБА_2 «убрать личных вещей», - закрито.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Надав відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що статутом КП « ЖКС « Порто-Франківський» та чинним законодавством не передбачено проведення комісійного обстеження квартир, які перебувають у приватній власності осіб.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов не підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на садах змагальності сторін.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач по справі, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.12.2008 року є співвласником квартири АДРЕСА_3.

Частка у приватній власності ОСОБА_1 у відповідності до свідоцтва про право власності на житло складає 85/1000 квартири АДРЕСА_3.

09.08.2017 року позивач звернулась до відповідача, КП « ЖКС « Порто-Франківський» з заявою про проведення комісійного обстеження квартири АДРЕСА_2 з метою визначення кількості фактичних мешканців вищезазначеної квартири та підстав їх проживання в квартирі від № 14, будинку № 14 по вул. Кінній в м. Одесі.

22.08.2017 року відповідачем на адресу позивача направлено лист за вихідним № К-1045 в якому зазначено, що приміщення житлової комунальної квартири АДРЕСА_1 являється приватною власністю, проведення її перевірки протирічить вимогам ст. 30 Конституції України.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

З огляду на те, що позивач є власником 85/1000 частини квартири АДРЕСА_3 дана квартира знаходиться у спільній частковій власності.

85/1000 частин квартири АДРЕСА_4, належній позивачу , яка являє собою кімнату у квартирі спільного заселення приватизована нею згідно Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до абз. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Отже, приватизовані відповідно до абз. 1 ст. 2 цього Закону кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, є самостійними об'єктами права власності, а не часткою у спільній власності всіх наймачів, які мешкають у такій квартирі чи будинку.

Таким чином, решта 915/1000 частин квартири АДРЕСА_4, де позивач просить провести комісійне обстеження належать на праві власності третім особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено в ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Чинним законодавством передбачено, що особи, які являються власниками жилих приміщень в комунальній квартирі мають право проживати в них самостійно чи здавати в оренду. При цьому згоди сусідів на вселення третіх осіб по договору оренди не вимагається.

Як власники, так і наймачі мають право поселити до себе жильців на безоплатній основі. Згоди других сторін не вимагається. Таке правило розповсюджується також на гостей. В Правилах користування жилими приміщеннями відсутні обмеження по кількості гостей та часу їх перебування. Вони можуть користуватись місцями загального користування комунальної квартири на рівні з власниками чи наймачами.

Представник позивача в обґрунтування заявлених вимог посилався на п.4, ч.3 ст. 8 Закону України « Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 4, ч. 3 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку має право отримувати інформацію від споживачів про зміну власника житла ( іншого обєкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Суд критично ставиться до вищезазначених посилань представника позивача, оскільки даною нормою встановлено право управителя багатоквартирного будинку на отримання такої інформації, а не обовязок проведення комісійного обстеження квартири з метою визначення кількості фактичних мешканців визначеної квартири та підстав їх проживання в ній.

Тобто працівники КП ЖКС «Порто-Франківський» діяли у відповідності до норм чинного законодавства, надавши відповідь на звернення позивача, не проведення комісійного обстеження квартири під № 14, будинку № 14 по вул. Кінній в м. Одесі з метою визначення кількості фактичних мешканців визначеної квартири та підстав їх проживання в ній ґрунтується на не допущенні проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду, що репрезентується ст. 30 Конституції України.

З наведеного вище, суд вважає позов не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає необґрунтованими заявлені позовні вимоги, а посилання позивача на порушення її прав такими, що не знайшли свого підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного та керуючись: ст. 30 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 16, 316, 317 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс « Порто-Франківський» - « про визнання дій та бездіяльності незаконними»,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 10.08.2018 року.

Суддя: Р.Д. Абухін

30.07.18