Справа №522/3459/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді: Дорош В. В.

при секретарі Гула О.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що між Приватним акціонерним товариством страховою компанією «Галицька» та ОСОБА_2 13 червня 2014 року укладено договір №АІ/2173067 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

До страхової компанії «Галицька» 17 серпня 2015 року від ОСОБА_3 надійшла заява про виплату страхового відшкодування по вищезазначеному договору. В заяві зазначалося про те, що з забезпеченим транспортним засобом «ВАЗ 2102», держномер 173820К, під керуванням гр. ОСОБА_1 (надалі по тексту Відповідач), сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «ВАЗ 2102», держномер 173820К, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Lexus 220D», держномер В- ВS9624, що належить ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до Довідки № 9427756 від 25.10.2014 року виданої ВДАІ м. Одеси УДАІ

24 серпня 2014року приблизно о 03 год. 00 хв. по вул. Преображенській у м. Одесі гр. Відповідач керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2102», держномер 173820К, порушив вимоги п.п. 2.5, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого було пошкоджено автомобіль марки «Lexus 220D», держномер В-ВS9624, яким керував гр. ОСОБА_3 Крім цього Відповідач порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, а саме: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно Постанови Приморського районного суду м. Одеси справа №3/522/5628/14 від

20 листопада 2014 року гр. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стало причиною пошкодження транспортного засобу. Ця постанова не оскаржена, не скасована, і вступила в законну дію.

Частиною 4 ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Взявши до уваги Висновок № 2502 експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ від 24.11.2014 року складеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_5, страховою компанією «Галицька» 13.07.2016 р. проведено розрахунок на виплату страхового відшкодування відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за збиток, нанесений пошкодженому транспортному засобу. Згідно вище зазначеного Висновку № 2502 експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ від 24.11.2014 року та на підставі ст. ст. 22,1187 Цивільного кодексу України та ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - подія була визнана страховою, страховиком було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 17 049,53 (сімнадцять тисяч сорок девять) гривень 53 коп. згідно платіжного доручення №887 від 13.07.2016 року. Правовідносини між сторонами склалися з приводу відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною подією у відповідності з договором страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпунктом «а» п.38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Поняття джерела підвищеної небезпеки на рівні закону закріплено у ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, повязану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи.

Також статтею 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У звязку з зазначеним представник позивача звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося до суду з відповідною відміткою поштового відділення, що відповідає вимогам ст.ст.128, 130 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець АДРЕСА_1(а.с.3,42).

Також в матеріалах справи міститься копія статуту ПрАТ СК «Галицька»(а.с.5), копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи стосовно позивача(а.с.6).

До позовної заяви додано копію полісу обовязкового страхування транспортного засобу потерпілого від ДТП(а.с.7).

Потерпілим від ДТП направлено повідомлення позивачу про страховий випадок(а.с.8).

Працівником поліції складено довідку про механічні пошкодження автомобіля потерпілого від ДТП(а.с.9).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2014 року відповідача на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок за ст.124 КУпАП(а.с.12), а також постановою цього ж суду від 23 листопада 2014 року накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування т.з. на строк 24 місяці(а.с.13).

Також додано довідку про ДТП №9427756 від 25 жовтня 2014 року(а.с.14).

У відповідності до висновку №2502 вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику застрахованого автомобіля, саном на 24 серпня 2014 року становить 18442 гривні 36 копійок (а.с.15-18).

До позовної заяви додано копії ремонтної калькуляції(а.с.19-20), а також протокол огляду транспортного засобу(а.с.21-22).

В матеріалах справи наявна копія електронної картки про інформацію щодо застрахованого автомобіля(а.с.23).

Складено відповідний страховий акт (а.с.25) та розрахунок на виплату страхового відшкодування(а.с.26).

ОСОБА_3 до позивача подано заяву про страхове відшкодування(а.с.26-а), у відповідь на яке надано повідомлення про прийняте рішення(а.с.27), та видано платіжне доручення(а.с.28).

Підпунктом «а» п.38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач в добровільному порядку ухиляється від відшкодування завданої шкоди, а позивач в свою чергу має право звернутися до суду за захистом своїх прав, які порушені бездіяльністю відповідача, яка полягає у фактичній відмові від відшкодування завданої шкоди.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 12, 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України серії КМ №520719, виданий 11 січня 2008 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, р/р.0225 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 336677, ), матеріальну шкоду у розмірі 17049 гривень 53 копійки (сімнадцять тисяч сорок девять гривень 53 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України серії КМ №520719, виданий 11 січня 2008 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, р/р.0225 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 336677, ), судовий збір в розмірі 1762 гривні 00 копійок, який було внесено позивачем при подачі позовної заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_6

Рішення суду набуло законної сили „___ ____________ 20__ року.