Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Брагіній І.В.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа ОСОБА_3,про усунення перешкод у користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі свідоцтва про право власності на житло,виданого Шевченківською райадміністрацією за № 14863 від 09.04.2004 р.та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ ,вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1,співвласником іншої ? частини цієї квартири є її донька ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2,з яким позивач проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу,був зареєстрований у квартирі за її згодою у 2005 р.задля офіційного працевлаштування,у січні 2017 р.їхні відносини припинились та фактично з цього часу відповідач у квартирі не проживає.

Посилаючись на те,що відповідач не є членом її сім*ї або близьким родичем, реєстрація проживання відповідача порушує її права та змушує нести додаткові витрати на утримання житла, позивач просить суд з підстав,передбачених ст.391,405ЦК України усунути перешкоди у користуванні власністю,визнати відповідача таким,що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Пояснила,що на час реєстрації відповідача у належній їй квартирі, ОСОБА_2був її співмешканцем ,проте з січня 2017 р.вони припинили відносини,відповідач з усіма речами виїхав з квартири та з цього часу у ній не з*являвся,речей його у помешканні позивача немає,оплати за це житло відповідач не вносив. З урахуванням його реєстрації позивачу нараховують щомісячно платежі за утримання житла,чим порушуються права власника.

Третя особа ОСОБА_3підтримала позов та пояснила,що у 2005 р.її мати ОСОБА_1прописала у належній їй на праві спільної часткової власності квартирі свого співмешканця ОСОБА_2,що було йому потрібно для працевлаштування,однак з січня 2017 р.він у квартирі не мешкає,після сварки з її матір*ю пішов з квартири з усіма речами,відносин вони не підтримують.

Відповідач в судове засідання не з*явився,викликався шляхом направлення повістки на зареєстровану адресу проживання,яка повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив.

Відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин,відзиву на позов не подав.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право власності на житло,виданого Шевченківською райадміністрацією за № 14863 від 09.04.2004 р.та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ ,ОСОБА_1та ОСОБА_3 є власниками по 1/2 частині кожен квартири АДРЕСА_1.

З наведеного суд встановив,що позивач набув право власності на спірне житло у встановлений законом спосіб та підтвердив ці обставини належними допустимими доказами,які під час розгляду справи нічим не спростовані.

З 15.03.2005 р.у спірній квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2,що підтверджено інформацією Департаменту реєстраційних послуг ЗМР.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4,ОСОБА_5показали,що вони тривалий час знайомі з позивачем ОСОБА_1та її сім*єю,у квартирі АДРЕСА_1,яка належить ОСОБА_1та її доньці,ОСОБА_2не проживає щонайменше з січня 2017 р.,за цей час у квартирі не з*являвся.

Частиною 2 ст.64 ЖК України передбачено,що до членів сім*ї наймача належать дружина,їх діти і батьки.Членами сім*ї наймача може бути визнано і інших осіб,якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином,суд встановив,що відповідач був зареєстрований у спірному будинку як член сім*ї власника,наразі сімейні стосунки між ним та ОСОБА_1відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України ,члени сім*ї власника житла,які разом з ним проживають у будинку(квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником.

Встановлені судом обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем під час її судового розгляду.

Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування спірною квартирою відповідачем ОСОБА_2відсутні,його реєстрація створює перешкоди позивачу ОСОБА_1та іншому співвласнику для користування та розпорядження власністю.

На підставі ст.64 ч.2,156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю,визнавши ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,таким,що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко