Справа № 297/2162/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Батьовської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання права власності на частку житлового будинку у порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Батьовської селищної ради, про визнання права власності на частку житлового будинку у порядку спадкування за законом, а саме просила: визнати за нею право власності на 1/2 частку одноквартирного (садибного) житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 130,0 кв. м., у тому числі 67,7 кв. м. житлової, 48,1 кв. м. допоміжної площі, та 14,2 кв. м. площі літніх приміщень.

Позов мотивований тим, що після смерті матері позивачки, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина на її майно, в склад якої входив житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки № 93 від 13.05.2018 року, виданої Батьовською селищною радою. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишила, а тому право на спадщину в першу чергу за законом мають діти спадкодавця. Отож, після смерті матері 31.05.2018 року позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_3.

На момент смерті ОСОБА_3 з померлою в будинку, який розташований за вищевказаною адресою, проживав її син зі своєю родиною - ОСОБА_2.

Отже, як вважає позивачка, відповідно до закону право на спадкове майно за померлою матір'ю має вона та її брат ОСОБА_2 в рівних частинах, тобто по 1/2 частині будинку.

Далі, позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак остання відмовила у цьому, оскільки був відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця на спадкове майно.

Ухвалою про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті від 22.10.2018 року в порядку ч. 1 ст. 53 ЦПК України судом залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (а.с. 27-28).

07 листопада 2018 року третя особа ОСОБА_2 через канцелярію суду подав письмові пояснення щодо позову. В своїх поясненнях ОСОБА_2 просив позов задовольнити частково, а саме визнати за позивачкою право власності на 1/4 частину спадкового будинку, мотивуючи тим, що на підставі договору обміну від 14.04.1971 року посвідченого виконавчим комітетом Вузлівської сільської ради, спірний будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_2, перейшов у власність ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - його та позивачки батьку. В подальшому, у 1973 році, на підставі свідоцтва НОМЕР_2, виданого виконкомом Берегівської районної ради трудящих 27.03.1973 року , ОСОБА_5 набув право на забудову садиби в АДРЕСА_2. На підставі рішення виконкому Берегівської районної ради від 12.09.1990 року № 205, дозволу районного архітектора б/н та будівельного паспорту, ОСОБА_2 отримав дозвіл на реконструкцію будинку по АДРЕСА_1. Планом забудови земельної ділянки, що є невід'ємною частиною свідоцтва НОМЕР_2 та технічної документації по відводу ділянки під забудову від 1973 року, підтверджується, що будинок в АДРЕСА_2, та спірний будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, є одним і тим самим будинком.

Так, з будинкової книги вбачається, що на момент смерті батька позивачки і третьої особи - ОСОБА_6 з ним разом за адресою АДРЕСА_1, проживали: його дружина - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_2, третя особа у справі. При цьому, ОСОБА_2 зазначив, що позивачка ОСОБА_1 з 1984 року у вказаному будинку не проживала та із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 до нотаріуса не зверталась, а це означає, що дружина померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та він - син померлого ОСОБА_6, прийняли за ним спадщину, до складу якої входить спірний будинок. Таким чином після смерті ОСОБА_6 спріний будинок перейшов у власність до ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_3 у рівних частинах по 1/2 кожному. За таких обставин, позивачка ОСОБА_1 може претендувати лише на 1/4 частину спірного будинку, у зв'язку з чим третя особа ОСОБА_2 просить задовольнити позов частково (а.с. 29-46).

13 листопада 2018 року позивачка ОСОБА_1 подала пояснення на вказані третьою особою пояснення по справі. В своїх поясненнях позивачка стверджує, що будинок АДРЕСА_2 не відповідає будинку під № 165, це є зовсім різні будинки, та будинок під № 138 не має жодного відношення до спадкового будинку на частку якого вона претендує. Відповідно до даних погосподарської книги села, а саме довідки-виписки Батівської селищної ради № 93 від 13.05.2018 року належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, отже вона, ОСОБА_1, має право на 1/2 частину спірного будинку (а.с. 52-53).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала заяву згідно якої просила справу розглянути без її участі (а.с. 24).

Представник відповідача виконавчого комітету Батьовської селищної ради в судове засідання також не з'явився.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 58).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою Берегівського районного суду від 05.10.2018 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 22).

Так, ухвалою Берегівського районного суду від 22.10.2018 року було закрито підготовче засідання, а справу призначено до розгляду по суті. Крім цього, даною ухвалою було задоволено клопотання відповідача про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (а.с. 25, 27-28).

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що спірний будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1, Берегівського району, на підставі договору обміну від 14.04.1971 року посвідченого виконавчим комітетом Вузлівської сільської ради, належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - батьку та матері позивачки ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 (31, 18).

Частиною 1 статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 заповіту на випадок своєї смерті не залишив, позивачка ОСОБА_1 на час смерті батька разом з ним не проживала та у встановлені законом строки не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини чи про її відмову, а отже у відповідності до ст.ст. 1258, 1261 Цивільного кодексу України спадщину прийняли ОСОБА_3 - дружина померлого та ОСОБА_2 - його син, які проживали разом з померлим за однією адресою. Вказане підтверджується довідкою Батівської селищної ради від 29.05.2018 року за № 321, та записами будинкової книги про прописку громадян в будинку № 165, де зазначено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 проживали за вказаною адресою. Позивачка ОСОБА_1 з 1984 року була виписана із вказаного будинку, що означає про те, що вона не проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 41-45).

Оскільки спірне майно було спільною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3, тобто 1/2 частини вказаного будинку належала у 2010 році померлому ОСОБА_6.

Згідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 право на спадщину за законом отримали ОСОБА_3 в частці 3/4 спірного будинку та ОСОБА_2 в частці 1/4 спірного будинку.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3, на випадок своєї смерті остання заповіту не залишила, тому у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України у встановлені законом строки позивачка, ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а третя особа , ОСОБА_2 проживав із спадкодавцем (а.с. 11).

Отже, спадковим майном є 3/4 частки спірного будинку, які належали на момент смерті ОСОБА_3. Тому, згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині між спадкоємцями мають бути рівними, а тому із зазначеної частки позивачці належить 3/8 частки (3/4 : 2 = 3/8).

За таких обставин позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково та визнати за нею право власності на 3/8 частки вказаного будинку.

Посилання позивачки у своїх поясненнях про те, що надані третьою стороною ОСОБА_2 докази про належність будинку за АДРЕСА_2, померлому ОСОБА_6, та те що вказаний будинок є одним і тим же будинком, який розташований за адресою АДРЕСА_1, не підтверджені, спростовуються наданими довідками Батьовської селищної ради від 30.11.2018 року, згідно яких зазначено, що «с. Вузлове» було перейменоване постановою Президії Верховної ради України № 137/95-ПВ від 02.03.1995 року в «смт. Батьово», а рішенням Вузлівської селищної ради народних депутатів Берегівського району Закарпатької області від 29.01.1993 року вулицю «Леніна» перейменовано на вулицю «Кошута Лайоша» (а.с.59-60).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 265, 267, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 392, 1258, 1261, 1267, 1268 ЦК України,

р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до виконавчого комітету Батьовської селищної ради, розташованого за адресою смт. Батьово, вул. Кошута, 128, Берегівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, мешканець АДРЕСА_1, Берегівського району, Закарпатської області, про визнання права власності на частку житлового будинку у порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини одноквартирного (садибного) житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 130,0 кв. м., у тому числі 67,7 кв. м. житлової, 48,1 кв. м. допоміжної площі, та 14,2 кв. м. площі літніх приміщень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Суддя Гал Л. Л.