Справа № 740/2904/17
Провадження № 2/740/172/18
РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

представника ОСОБА_1-адвоката ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3-адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов"язання, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення 18178045 грн. 20 коп заборгованості за договором позики від 25 червня 2015 року, 845653 грн. трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов"язання по даному договору. Позов обґрунтований тим, що між сторонами 25 червня 2015 року укладений договір позики, предметом якого є 700000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на час його укладення становить 14824614 грн., остаточний розрахунок-не пізніше 25 грудня 2015 року. На виконання договору позивачем передано відповідачу 14824614 грн., що підтверджується заявою відповідача від 03 серпня 2015 року. Позика у встановлений строк не повернута. Станом на час звернення до суду гривневий еквівалент позики становить 18178045 грн. 20 коп., три проценти річних-845653 грн.. Просить позов задовольнити.

Згідно зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 заявлені вимоги про розірвання укладеного між сторонами договору позики від 25 червня 2015 року. Зустрічний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 жодних грошових коштів від ОСОБА_1 у позику не отримував, боргової розписки чи іншого розрахункового (боргового) документа не писав. Про отримання грошових коштів прямо не зазначено в договорі позики від 25 червня 2015 року. Тільки наявність окремої розписки чи іншого розрахункового (боргового) документа може підтверджувати передачу грошей за договором позики. Просить зустрічний позов задовольнити.

У відзиві на зустрічну позовну заяву представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 зазначає про безпідставність зустрічного позову з огляду на укладення між сторонами договору позики від 25 червня 2015 року та заяви від 03 серпня 2015 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 підтримав первісний позов, зустрічний позов не визнав, пояснивши, що договір позики укладений між сторонами, як фізичними особами, оригінал договору та заява ОСОБА_3 від 03 серпня 2015 року знаходяться у ОСОБА_1, станом на час розгляду справи позика не повернута.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зустрічний позов підтримав, первісний позов не визнав, пояснивши, що договір позики підписаний ОСОБА_3, грошові кошти по даному договору ОСОБА_3 не отримував, що є підставою для розірвання договору. Договір позики укладений між сторонами, як фізичними особами. Нотаріально посвідчена заява від 03 серпня 2015 року до 31 серпня 2016 року перебувала у ОСОБА_3 у документах Арата-Агро, дана заява була неправомірно вилучена ОСОБА_1. Вказана заява, яка адресована невизначеному колу осіб, не є борговим документом.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

За ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до копії договору позики №б/н від 25 червня 2015 року, оригінал якого наданий адвокатом ОСОБА_2 і досліджений в судовому засіданні, ОСОБА_1 надає ОСОБА_3 позику у сумі 700000 доларів США, що еквівалентно 14824614 грн., остаточний розрахунок по поверненню позики-не пізніше 25 грудня 2015 року. Сторонами погоджено умови передання позики одразу після підписання договору (п.2.1.); підтвердженням отримання позики позичальником є його заява або розписка, видана позикодавцю і засвідчена нотаріально (п.2.3.). Даний договір укладений між сторонами, як фізичними особами. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Згідно копії нотаріально посвідченої заяви від 03 серпня 2015 року, оригінал якої наданий адвокатом ОСОБА_2 і досліджений в судовому засіданні, ОСОБА_3 підтверджує той факт, що 25 червня 2015 року від ОСОБА_1 були отримані грошові кошти у розмірі 14824614 грн., що станом на 25 червня 2015 року еквівалентно 700000 доларам США, у відповідності до договору позики, що був укладений між ним та ОСОБА_1 25 червня 2015 року.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів чи інший документ є документами, які видаються боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці чи іншому документі, які він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Письмова форма договору позики від 25 червня 2015 року та нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3 від 03 серпня 2015 року є доказами не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Також судом враховуються положення ст.202 ЦК України, відповідно до якої правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Докази на підтвердження повернення позики станом на час розгляду справи відсутні, представником позивача за первісним позовом адвокатом ОСОБА_2 в судовому засіданні надані оригінали договору позики від 25 червня 2015 року та нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 03 серпня 2015 року, що свідчить про невиконання умов договору позики.

Оскільки зобов"язання щодо даного договору позики не виконані, що не спростовано, то відповідно до вимог зазначених норм матеріального права позивач за первісним позовом має право на її повернення та стягнення процентів за користування коштами в порядку ст.625 ЦК України, при цьому нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов"язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора.

Також в судовому засіданні встановлено, що сторонами згідно умов договору позики від 25 червня 2015 року погоджена сума позики в долларах США із зазначенням гривневого еквіваленту.

Відповідачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів того, що грошові кошти від позивача за первісним позовом він не отримував. З цього приводу судом не приймаються копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 про спростування інформації згідно заяви від 03 серпня 2015 року та копія постанови Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 30 березня 2017 року про закриття кримінального провадження, відомості у якій стосуються порядку здійснення господарської діяльності ТОВ «Аратта Агро».

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для задоволення первісного позову та відмови у зустрічному позові.

Статтею 264 ЦПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

На користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню 18178045 грн. 20 коп заборгованості за договором позики.

Три проценти річних за період з 26 грудня 2015 року по 14 липня 2017 року становлять 845653 грн., що підтверджується розрахунком позивача за первісним позовом станом на 14 липня 2017 року. Даний розрахунок у встановленому порядку відповідачем за первісним позовом не спростований.

Згідно ст.141 ЦПК України витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем за первісним позовом при подачі позову сплачено 8000 грн. судового збору, що в порядку ст.141 ЦПК України є підставою для стягнення вказаної суми судового збору на його користь із відповідача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 83, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов"язання,-задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків-, на користь ОСОБА_1, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків-, 18178045 грн. 20 коп заборгованості за договором позики, 845653 грн. трьох процентів річних, а всього стягнути 19023698 (дев»ятнадцять мільйонів двадцять три тисячі шістсот дев»яносто вісім) грн..

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8000 (вісім тисяч) грн. судового збору з кожного.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору позики,-відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 10 грудня 2018 року