Справа № 755/9824/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек (Мовлянова) М.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 755/9824/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Десята Київська державна нотаріальна контора в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміни черговості одержання права на спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім'єю понад п'ять років з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після його смерті та визнати її такою, що має право на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5. помер ОСОБА_5, з яким ОСОБА_1 проживала однією сім'єю як чоловік і дружина в цивільному шлюбі понад п'ять років без реєстрації шлюбу .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно.

Спадкоємцем першої черги є відповідач, як донька померлого ОСОБА_3

09.06.2017р. позивач звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом.

Позивач зазначила, що вона разом з ОСОБА_5 з 2009 року проживала постійно разом, вели спільне господарство, купували продукти харчування, ліки, сплачували комунальні послуги, робили ремонт.

ОСОБА_5 не працював, жив на зарплату позивача, пенсію та кошти від оренди квартири, зловживав алкогольними напоями. Позивач піклувалась про нього, надавала матеріальну допомогу, здійснювала догляд під час лікування.

Після смерті ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 були забрані документи про смерть, правоустановчі документи на майно, змінені замки в квартирі, у зв'язку з чим позивач не має можливості проживати за вказаною адресою її реєстрації.

Метою встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрацію шлюбу позивач зазначила намір прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1264 ЦК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2017р. відкрито провадження у справі (т.1, а.с. 20).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2017р. задоволено частково клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів ( т.1, а.с. 186-187)

29.11.2017 р. від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 до суду надано письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, надуманими та бездоказовими (т. 1, а.с. 236).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.11.2017р. задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів (т.1, а.с. 240-241).

26.12.2017 р. від представника Головного територіального управління юстиції на адресу суду надійшли письмові, в яких просить розгляд даної справи залишили на розсуд суду, просили розглянути справу за відсутності представника, враховуючи обставини справи ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства (т. 2, а.с. 12-14).

В судовому засіданні позивач позові вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Додатково пояснила, що вона з січня 2009 року проживала з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2, де вона по даний час там зареєстрована. Вона утримувала ОСОБА_5, все купувала. У 2010 році купила холодильник, газову плиту, люстру, зробила ремонт в коридорі та на кухні, за її заявою у 2016 році поставили лічильники. У 2009 році, у 2012 році вона забирала ОСОБА_5 з лікарні, також зі своїх коштів, які відкладала на санаторій, оплачувала операцію коли ОСОБА_5 знаходився в лікарні з 29.07.2014 року, сплачувала за гараж. З ОСОБА_5 відмічали свята та ювілеї, їздили в Жовті води. ОСОБА_5 дуже зловживав спиртним, тому вона просила у родичів згоди на його лікування. Після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р., вони в травні 2011 року переїхали жити на АДРЕСА_3, квартиру на АДРЕСА_6 ОСОБА_5 здавав в оренду. Вона сплачувала свої гроші на оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_5. Зазначила, що вона з ОСОБА_5 жила однією сім'єю, як чоловік та дружина, мали спільний бюджет, спільне господарство, готувала їсти. З 2009 року ОСОБА_5 не працював, за виключенням 2-2,5 місяців; вона отримувала пенсію як інвалід 2 групи, офіційно працювала з 2006 року до серпня 2011 року, в подальшому працювала неофіційно барменом та на базарі. Отримувану пенсію вона заощаджувала і не витрачала, в сімейний бюджет кошти йшли із заробітної плати. ОСОБА_7 знаходився дома та пив спиртне, пропивав отримані за оренду квартиру гроші, тому вона інколи закривала ОСОБА_7 в квартирі, так як він по 2-3 тижні і більше був в запої. Коли вона хотіла піти, то ОСОБА_7 просив не залишати його. ОСОБА_5 неодноразово пропонував їй одружитися, проте вона не хотіла укладати шлюб.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що ОСОБА_3 ОСОБА_7 є її батько, після розлучення з матір'ю батько дуже пив, мав багато жінок, потім зв'язався з позивачем, яка також зловживала спиртним та споювала її батька. Коли вона приходила до батька, то викидала всі пляшки з горілкою. Позивач блокувала всі її зв'язки з батьком, з орендарів позивач брала гроші, після смерті бабусі забрала все золото. Додатково зазначила, що позивач не чула, як її батько помирав, бо сама була п'яна. За життя батько їй казав, що хоче виписати ОСОБА_1 та вигнати з квартири. Позивач з ОСОБА_5. однією сім'єю не жили, мешкали в окремих кімнатах, позивач проживала на правах орендаря. З батьком вона спілкувалась рідко, так як додзвонитися не могла, бачились десь раз у 1-6 місяців, на день народження батька двері їй не відкрили. Батько ніколи не хотів розписатись з ОСОБА_1. Позивач курила, пила спиртне, в квартирі все було брудне, за батьком не доглядала, взимку батько ходив у холодній куртці.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на недоведеність та безпідставність позову.

Представник третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори направив до суду копію спадкової справи №320/2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_5 та лист, в якому просив розглядати справу за відсутності представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства України (т. 1, а.с. 191, 192).

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_2, відповідача, представника відповідача ОСОБА_4, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1, а.с. 10, 196 зворот).

З довідки про причину смерті ОСОБА_5 від 17.03.2017 р. вбачається, що причиною смерті стала механічна асфіксія в результаті перекриття дихальних шляхів стороннім тілом (т.1, а.с. 197).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_5, отже являється спадкоємицею першої черги (т. 1, а.с. 197 зворот).

З копії спадкової справи № 320/2017 (02-14) щодо майна померлого ОСОБА_5 (а.с.195-215) встановлено, що 24.03.2017 року до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_3 (т.1, а.с. 196) та 09.06.2017 року ОСОБА_1 (т. 1, а.с.203).

Нотаріусом відповідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (заповіти/спадкові договори) (т.1, а.с. 199 зв.-200 зв.) не встановлено складеного ОСОБА_5 за життя заповіту.

Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори від 09.06.2017р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 р. ОСОБА_5 (т.1 , а.с. 209) у зв'язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили щодо встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Звертаючись до суду з позовною вимогою про встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 понад п'ять років до часу відкриття спадщини позивач посилається на те, що встановлення факту необхідно для отримання спадщини, оскільки визнання такого факту призводить до визнання позивача спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України.

На підтвердження даної вимоги вказує, що з 2009 року вона та ОСОБА_5 проживали разом як сім'я, були пов'язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки.

Згідно інформації Реєстру територіальної громади м. Києва ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою місця проживання: АДРЕСА_7 та знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю 24.03.2017 р. (т. 1, а.с. 60)

Відповідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 12.06.2017 р. вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 31.01.2013 року є АДРЕСА_4 (т.1 а.с. 13), власником якої був ОСОБА_5

Допитана в судовому засіданні свідок з боку позивача ОСОБА_9 засвідчила, що з 1988 року вона працювала бухгалтером в ГБК, знає сім'ю ОСОБА_5. З позивачем вона познайомилась у 2008 році, багато разів зустрічала ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в магазинах, на базарі, в парку, на зупинці, вони завжди були разом та разом робили покупки, часто ОСОБА_5 зустрічав з роботи ОСОБА_9. ОСОБА_10 доглядала за ОСОБА_10, він був доглянутий. Позивач купувала продукти, холодильник, телевізор, СВЧ, жила ОСОБА_9 з ОСОБА_10 разом однією сім'єю, гроші у них були спільні. Позивач доглядала за ОСОБА_10 коли той у 2014 році зламав ногу, коли декілька разів лежав у лікарні, то купувала ліки. Разів шість-вісім вона була у них в гостях спочатку у 2008-2009 р.р. на АДРЕСА_8, останній час була на АДРЕСА_9. Плату за користування гаражем протягом 2008-2014 р.р. вносили ОСОБА_10 та ОСОБА_9 разом. Позивач сварила ОСОБА_10, щоб той не пив спиртне. ОСОБА_11 з ОСОБА_10 у цивільному шлюбі, відносини між ними були добрими, ОСОБА_10 говорив, що ОСОБА_11 хороша хазяйка та жінка, йому подобається, вдячний позивачу, що вона до нього так відноситься. Позивач проживала на АДРЕСА_10 до та після смерті ОСОБА_7, коли її не стали туди впускати, то перейшла жити на АДРЕСА_11. Востаннє вона була у квартирі на АДРЕСА_6 08.03.2016 року. Позивача п'яну вона ніколи не бачила. ОСОБА_7 майже не працював, жив за рахунок позивача, бачила, що у кафе ОСОБА_7 просив гроші у позивача.

Свідок ОСОБА_12 засвідчила, що десь з 2007 року вона дружить з позивачем, з нею разом робили на базарі. ОСОБА_10 познайомилась з ОСОБА_10, розписуватись з ним не хотіла, можливо через те, що ОСОБА_10 зловживав спиртним. У них був спільний бюджет, позивач заощаджувала гроші, купувала холодильник, телевізор, люстру, коли за оренду квартири гроші забирав ОСОБА_10, то всі пропивав, закладав у ломбард золото, тому позивач орендарів просила, щоб гроші віддавали їй. Побут позивач та ОСОБА_10 мали спільний, це була одна сім'я, ОСОБА_10 був доглянутий, їсти готувала ОСОБА_11, остання піклувалась за ОСОБА_10, викликала швидку допомогу близько п'ять років тому, постійно перевідувала у лікарні. Позивач говорила, що обіцяла матері ОСОБА_7, що його не залишить, бо він пропаде, так як був в запоях. В гостях у позивача на АДРЕСА_10 вона була один раз. ОСОБА_11 і ОСОБА_7 на АДРЕСА_9, туди позивач купила холодильник, телевізор, люстру, одяг ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_13 засвідчила, що з позивачем разом працювала в кафе. ОСОБА_7 був цивільним чоловіком ОСОБА_11, проживали останні разом на АДРЕСА_10, а після смерті матері ОСОБА_7 переїхали жити на АДРЕСА_3. Позивач переживала за ОСОБА_7, опікувалась ним, годувала, прала, прибирала, коли ОСОБА_7 був в запоях, то закривала його в квартирі. ОСОБА_5 в безпорадному стані вона не бачила. ОСОБА_10 спиртним не зловживала. При ній десь у 2012-2013 році ОСОБА_10 пропонував ОСОБА_11 зареєструвати шлюб, на що позивач відмовила, так як потрібно було переоформляти документи. На АДРЕСА_10 позивач оформлювала субсидію. ОСОБА_10 оплачувала вставлення зубів ОСОБА_10 коли його побили. ОСОБА_7 вона зустрічала на вулиці 1-2 рази на місяць, у п'яному стані його не бачила. До позивача вона інколи заходила у квартиру по АДРЕСА_12 в гості із зими 2011 року, востаннє там була в лютому 2017 року. Відносини між позивачем та ОСОБА_7 були нормальні.

Свідок з боку відповідача ОСОБА_14 засвідчила, що померлий ОСОБА_7 є її двоюрідним братом. Позивач та ОСОБА_7 зустрічались десь з 2009-2010 року, обоє зловживали спиртним, тому ці зустрічі користі не приносили. ОСОБА_15 і всі родичі просили позивача піти та залишити ОСОБА_7, бо через ОСОБА_10 більше пив. З ОСОБА_11 була домовленість, щоб вона жила на АДРЕСА_9 в одній з кімнат, а у іншій ОСОБА_10, за що позивач сплачуватиме житлово-комунальні послуги за всю квартиру. ОСОБА_15 повідомив, що зареєстрував ОСОБА_11 на АДРЕСА_10 на її прохання для отримання пенсії по інвалідності та для працевлаштування у місті Києві, казав, що жодних близьких відносин з позивачем він не має. В січні 2017 року ОСОБА_10 їй подзвонив з проханням виписати позивача з квартири по АДРЕСА_10, хотів там здавати квартиру, говорив, що ОСОБА_11 жодного дня там не жила. У день смерті ОСОБА_16 була п'яна та не трималась на ногах. До останнього дня ОСОБА_10 був здоровою людиною, позивач ніякої матеріальної допомоги йому не надавала і не утримувала. На всі родинні події ОСОБА_16 ніхто ніколи не запрошував, її як дружину ОСОБА_10 не визнавали і ОСОБА_10 теж. ОСОБА_16 сварився, що надав можливість позивачу пожити, а та ще приводила жити час від часу своїх дітей, онука. ОСОБА_17 мав від здачі квартири на АДРЕСА_10 в оренду, за рахунок чого жив, а ОСОБА_16 платила за квартиру. Жили вони в різних кімнатах, однією сім'єю не мешкали. З ОСОБА_17 вона (свідок) зустрічалась, спілкувалась по телефону, приїздила до нього додому. Про те, що позивач жила на АДРЕСА_10 їй не відомо. Ремонт на АДРЕСА_12 робила тітка ОСОБА_21 за свої кошти, там був холодильник, телевізор та все необхідне. ОСОБА_10 після березня 2011 року, коли померла тітка ОСОБА_21, стала жити на квартирі по АДРЕСА_12, бо, як пояснював ОСОБА_10, треба було сплачувати за житло. Вона приїжджала з сестрою до ОСОБА_6, бачила, що ОСОБА_11 жила в окремій кімнаті, ОСОБА_6 - у більшій кімнаті, там був безлад, постільна білизна забруднена. У ОСОБА_6 також були відносини з жінками ОСОБА_14 і ОСОБА_22, з якими він з'являвся до родичів у гості. ОСОБА_6 возили на лікування від алкозалежності, харчувався ОСОБА_6 сам. У ОСОБА_6 був кредит, заборгованість по якому сплатила відповідач.

Свідок ОСОБА_18 засвідчив, що відповідач є донькою його двоюрідного брата. ОСОБА_16 з 35 років став випивати спиртне. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 з дружиною ОСОБА_19, ОСОБА_6 проживав з жінкою ОСОБА_22, потім з ОСОБА_14, в подальшому постійно жив вдвох зі своєю матір'ю. З ОСОБА_10 познайомився коли та робила в кафе, там ОСОБА_10 позивач давала пити спиртне. За життя тітка ОСОБА_21 не хотіла, щоб ОСОБА_10 спілкувався з ОСОБА_16, бо вони вдвох приходили на підпитку, хтось із них штовхнув тітку, після чого тітка ОСОБА_21 потрапила в лікарню. ОСОБА_16 йому говорив, що дозволив ОСОБА_16 жити на квартирі на АДРЕСА_12, як квартиронаймач, позивач сплачувала за квартиру, приносила поїсти та наливала чарку, повідомляв, що вони живуть у різних кімнатах, подружніх стосунків між ними не було. Він особисто не раз бачив ОСОБА_16 в стані алкогольного сп'яніння. У кімнаті ОСОБА_10 був безлад, ОСОБА_10 говорив, що ОСОБА_16 йому не готує. До смерті матері ОСОБА_16 сам проживав на АДРЕСА_10, в подальшому ту квартиру здавав в оренду. ОСОБА_16 він возив в нотаріальну контору для оформлення спадщини. У разі потреби з усіх питань ОСОБА_10 звертався до нього, він завжди допомагав брату, надавав гроші на ремонт зубів. ОСОБА_11 речей у квартирі по АДРЕСА_10 не було. Осінню 2016 року ОСОБА_10 звертався до нього, як адвоката, та до нього сестри ОСОБА_14, щоб виписати ОСОБА_16.

Свідок ОСОБА_20 засвідчив, що з ОСОБА_5 він знайомий з 1983 року коли ОСОБА_5 жив на АДРЕСА_7, з того часу зустрічались і спілкувались, потім ОСОБА_5 жив на АДРЕСА_12, на АДРЕСА_10 жили квартиронаймачі. Позивача він не знає, в гості на АДРЕСА_3 він не заходив. ОСОБА_16 ніколи не говорив, що хоче одружуватись на ОСОБА_16. Зустрічався він з ОСОБА_5 до призову в АТО, де перебував у 2015 році, тоді по неохайному вигляду ОСОБА_5 не можна було сказати, що він живе із жінкою, яка за ним доглядає. У 2016 році зв'язку з ОСОБА_5 по телефону вже не було.

Свідок ОСОБА_19 засвідчила, що вона мати відповідача, ОСОБА_5 був її колишнім чоловіком, на АДРЕСА_12 він жив один, говорив, що ОСОБА_16 у нього жила, як квартиронаймач. Вона приходила у 2015 р. до ОСОБА_6, який жив у великій кімнаті, а позивач проживала у спальні, в кватирі було брудно. Житло на АДРЕСА_10, де вони проживали в шлюбі, ОСОБА_6 здавав. За рік до смерті ОСОБА_16 приходив до них, говорив, що ОСОБА_16 від нього все забирає, не дає з донькою ОСОБА_23 спілкуватись по мобільному телефону, хотів вигнати позивача і виписати її зі своєї квартири. Коли ОСОБА_23 приходила до батька, то двері їй не відкривали, телефонну слухавку ОСОБА_6 не брав.

Таким чином, покази допитаних у судовому засіданні свідків є суперечливими в частині проживання позивача разом із ОСОБА_5 однією сім'єю. При цьому покази свідка з боку позивача ОСОБА_9, яка пояснила, що по АДРЕСА_10 ОСОБА_1 проживала до смерті ОСОБА_5 та деякий час після смерті спадкодавця, де вона була у тій квартирі в березні 2016 року, не відповідають поясненням самої позивачки, яка повідомила, що з ОСОБА_5 вони переїхали жити з квартири по АДРЕСА_10 в квартиру на АДРЕСА_3 в травні 2011 року. У зв'язку з цим суд критично відноситься до пояснень вказаного свідка.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Таким чином, при з'ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов'язків.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт реєстрації позивача в квартирі власником якої був ОСОБА_5 та проживання в одному приміщенні не є беззаперечним доказом проживання однією сім'єю. При цьому свідок ОСОБА_14 засвідчила, що ОСОБА_5 говорив їй, що ОСОБА_1 зареєстрував на прохання останньої для отримання пенсії та працевлаштування позивача в м. Києві. З пояснень свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_18 ОСОБА_5 мав намір зняти позивача з реєстрації.

Наявні в матеріалах справи чеки та квитанції щодо купівлі продуктів харчування і техніки не доводять обставин їх придбання, як спільного майна, та не виключають використання цих товарів для особистого споживання позивачем. Квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, звернення про призначення житлової субсидії, звернення про заміри температури в квартирі, відкриття кредиту та сплата за його зобов'язаннями, акт опломбування лічильників та фотознімки не свідчать беззаперечно про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 і про ведення спільного побуту та господарства, наявність взаємних прав і обов'язків, спільного бюджету, тобто, проживання однією сім'єю.

Таким чином, надані суду документи, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої посилання на ведення спільного побуту з померлим ОСОБА_5, не підтверджують однозначно про те, що вказані особи проживали разом та вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов'язки.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт її проживання однією сім'єю із спадкодавцем, тому вимоги щодо визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги та такою, що має право на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від виникнення у позивача права на спадкування після померлого ОСОБА_5, як спадкоємця четвертої черги за ст. 1264 ЦК України.

Також суд критично відноситься до тверджень позивача щодо перебування деякий час ОСОБА_5 в безпорадному стані та матеріального забезпечення померлого, оскільки належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження даних обставин суду не надано.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на дослідженні під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про їх суперечність та недостатність на підтвердження і доведення обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім'єю понад п'ять років та підстав для зміни черговості одержання права на спадкування, визначених положеннями ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 259, 265, 268, 273, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Десята Київська державна нотаріальна контора в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміни черговості одержання права на спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, місце проживання: 02105, АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Третя особа - Десята Київська державна нотаріальна контора в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві, місце знаходження: 01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-Д, ідентифікаційний код в .

Повне судове рішення складено 07 грудня 2018 року.

Суддя Л.М.Виниченко