Справа №: 398/891/18
провадження №: 2/398/1352/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" серпня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В. з участю секретаря судового засідання Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрія у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, у якому просить стягнути з останнього на її користь 7920 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 14 червня 2017 року уклала з відповідачем договір про постачання і монтаж ПФХ конструкцій, за яким відповідач зобовязався протягом 30 днів після оплати 70 відсотків вартості здійснити виготовлення та поставку зазначених конструкцій. Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконав та відмовився повертати сплачені гроші, мотивуючи це тим, що він припинив свою діяльність. Тому позивач, посилаючись на ч.2 ст.693, ст.526 ЦК України просить стягнути з відповідача гроші, які вона заплатила як попередню оплату за договором.

Відповідач відзиву та інших заяв і клопотань не подав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов із зазначених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні погодився з позовними вимогами та пояснив, що передбачені договором обовязки він не виконав через те, що його підвели партнери і він вже припинив діяльність як фізична-особа підприємець. Також він пояснив, що дійсність укладеного з позивачем договору він не оспорює.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази суд вставновив такі обставини і дійшов таких висновків.

14 червня 2017 року ОСОБА_1 (замовник) і ФОП ОСОБА_2 (виконавець) уклали договір, відповідно до умов якого замовник отримує, а виконавець зобовязується виконати роботи по виготовленню та монтажу та передати замовнику ПВХ конструкції вартістю 7920 гривень, а замовник зобовязується оплатити цю вартість. Відповідно до п.3.3 договору виконавець зобовязується виготовити і доставити вироби протягом 30 робочих днів за умови оплати замовником 70 відсотків вартості виробів.

Договір містить розписки про отримання виконавцем від замовника авансу у розмірі 4000 гривень. Решта вартості замовлених виробів була оплачена замовником частинами: 17.08.2017 - 2000 грн., 12.09.2017 - 1920 і ще 900 грн. Це підтверджується розписками відповідача на примірнику договору. Таким чином ОСОБА_1 як замовник виконала свої зобовязання за договором.

Виконавець ОСОБА_2 свої вимоги за договором не виконав та визнав це у судовому засіданні. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 припинив діяльність як фізична особа-підприємець 12 грудня 2017 року.

При вирішенні спору суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Як зазначено вище, суд встановив, що на виконання умов договору ОСОБА_1 передала відповідачу як попередню оплату виробів із ПФХ 7920 гривень, а відповідач не виконав свої обов'язки щодо продажу цих виробів, а отже порушив умови договору. Також відповідач добровільно не задовольнив вимоги позивача про повернення йому суми попередньої оплати. Отже, такими діями відповідач порушив вимоги ч.2 ст. 693 ЦК України, у звязку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача та, враховуючи, що позивач був звільнений від їх сплати, стягуються на користь держави.

Керуючись ст. 258, ст.ст. 263-265, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 7920 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави у сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складений 20 серпня 2018 року.

Суддя Орловський В.В.