Апеляційне провадження № 22-ц/824/3226/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 755/13778/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Вербової І.М., Саліхова В.В. за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.,

учасники справи:

заявник - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку

«Лазурний блюз» (далі - ОСББ «Лазурний блюз»),

боржник - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Голови правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» ОСОБА_5,

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва, постановлену 19 вересня 2018 року під головуванням судді Чех Н.А. в приміщенні суду,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСББ «Лазурний блюз» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_4 боргу по сплаті щомісячних внесків за утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року у видачі судового наказу за заявою ОСББ «Лазурний блюз» відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, голова правління ОСББ «Лазурний блюз» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що нараховані до сплати внески за серпень 2015 року підлягають сплаті протягом двох місяців - до кінця жовтня 2015 року, а тому заявником не було пропущено строку позовної давності у 3 роки, оскільки позовна давність обраховується з моменту порушення прав, а цей момент припадає на день, наступний за останнім днем строку на сплату внесків.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи за законом повідомлені належно. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено строк позовної давності для звернення до суду з такою вимогою.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, вважає його законним, обґрунтованим та таким, що постановлений у відповідності до норм цивільного процесуального права України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строку, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

Як вбачається, заявник просив стягнути за судовим наказом з ОСОБА_4 заборгованість по сплаті щомісячних внесків за утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 за період з 1.08.2015 року по 31.08.2018 року.

Позовна давність - це строк для захисту права за позовом особи, право якої порушене. Іншими словами, це строк протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати захисту чи примусового здійснення свого права через суд.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давності встановлюється у три роки. Таким чином, на протязі саме цього строку особа, чиї права порушені, має право звернутись до суду.

Строки позовної давності мають загальний характер.

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що голова правління ОСББ «Лазурний блюз» звернувся із заявою про видачу судового наказу 13 вересня 2018 року.

Враховуючи період, за який заявлено стягнення заборгованості, з 1.08.2015 по 31.08.2018, апеляційний суд погоджується з висновком суду щодо пропуску строку позовної давності встановленого для пред'явлення таких вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Голова правління в заяві про видачу судового наказу посилається на п. 2.2 Рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 28.04.2015, відповідно до якого всі внески власників приміщень в ОСББ підлягають сплаті протягом двох місяців з моменту нарахування, якщо інше не буде встановлено рішенням загальних зборів ОСББ. Проте, як вбачається з поданої заяви, в ній зазначено, що ОСОБА_4 не сплачувала внески, встановлені згідно рішення загальних зборів ОСББ, починаючи з липня 2015 року. Таким чином, заявник був обізнаний про порушення його права за період з 1.08.2015, однак з заявою про видачу судового наказу звернувся лише 13 вересня 2018 року, пропустивши строк позовної давності.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Голови правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді: