Номер провадження: 22-ц/785/5526/18
Номер справи місцевого суду: 2-1732/09
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати у цивільних справах Журавльова О.Г., розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 листопада 2009 року у справі за позовом громадської організації «Отрада» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача - Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про визнання права власності на самочинне будівництво,

встановив:

У серпні 2009 року ГО «Отрада» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача - Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 листопада 2009 року позов ГО «Отрада» задоволений.

Вказане рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3, особа, яка не брала участі у справі.

В скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення. Також в скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2018 року вказана апеляційна скарга, на підставі ст. ст. 356, 357 ЦПК України, була залишена без руху, оскільки судове рішення було ухвалено 04 листопада 2009 року, апеляційна скарга подана майже через дев'ять років.

22 травня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою з пропуском строку на апеляційне оскарження. В скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що про оскаржуване рішення суду йому стало відомо 07.05.2018 року після ознайомлення з матеріалами справи адвоката ГО «Отрада», однак дослідивши матеріали справи, було встановлено наступне - 22.11.2009 року представник ГО «Отрада» - ОСОБА_9 отримав копію рішення суду від 04.11.2009 року (т.1 а.с.310).

Тому вказані ОСОБА_3 причини пропуску строку не можна вважати поважними, оскільки представник ГО «Отрада» вже отримував копію рішення суду більш ніж вісім років тому. Інших підстав поважності пропуску строку скарга не містить.

Апелянту було запропоновано звернутись до апеляційного суду з заявою, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 04 листопада 2009 року суд вирішив спір за позовом ГО «Отрада» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача - Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про визнання права власності на самочинне будівництво. Сторони у справі рішення суду не оскаржували. ОСОБА_3 не брав участі у справі.

З апеляційної скарги ОСОБА_3 та доданих до неї письмових матеріалів не вбачається, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, і рішення суду порушує його інтереси. Порушення прав особи, яка не брала участь у справі, повинно бути реальним і в наявності, тому ОСОБА_3 було також запропоновано звернутись до апеляційного суду з заявою, в якій зазначити, чим саме порушено його право та надати відповідні докази.

Роз'яснено наслідки невиконання зазначеної ухвали.

Копію ухвали судді апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2018 року було направлено судом за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі.

З розписки поштового повідомлення вбачається, що ОСОБА_3 19.06.2018 року було отримано копію ухвали від 07 червня 2018 року.

27 червня 2018 року через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_3 про усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно наказу № 145-в від 31.05.2018 року суддя апеляційного суду Журавльов О.Г. перебував у щорічній відпустці з 21 червня по 01 серпня 2018 року (т.2 а.с.16)

Ознайомившись зі змістом заяви ОСОБА_3 № 22- 12840/18 прихожу до висновків, що недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2018 року не усунені, надані копії заяви ОСОБА_3 до ГО «Отрада», про ознайомлення з архівними матеріалами, копія договору купівлі-продажу будинку рибака від 12.02.2010 року, укладеного між ГО «Отрада» та ОСОБА_10, не можуть вважатись доказами порушення прав ОСОБА_3 оскаржуваним судовим рішенням.

Таким чином, вимоги ухвали судді апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2018 року апелянтом не виконано, підстави, зазначені в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги є тотожними з зазначеними в самій апеляційній скарзі.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними ;принципами міжнародного права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13).

Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення (пункт 52 рішення).

За цих підстав Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (пункт 53 цього ж рішення).

Аналогічні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99) та у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 листопада 2009 року у справі за позовом громадської організації «Отрада» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача - Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про визнання права власності на самочинне будівництво, для запобігання втручання у принцип правової визначеності.

Відповідно до положення п.4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 листопада 2009 року у справі за позовом громадської організації «Отрада» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача - Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про визнання права власності на самочинне будівництво.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Г. Журавльов