Справа № 128/3260/17
УХВАЛА

29 листопада 2018 року м.Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову від 28.11.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на обєкт незавершеного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 до Вінницького районного суду Вінницької області позивач звернулася з вищезазначеним позовом.

28.11.2018, через канцелярію суду, позивачем подано заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовано тим, що в провадженні Вінницького районного суду перебуває дана цивільна справа.

Вказує, що у випаду прийняття рішення на користь позивача по зазначений справі, вона має право на частину земельної ділянки, на якій знаходиться спірний об'єкт незавершеного будівництва (житловий будинок), яка б відповідала моїй частині житлового будинку.

Зазначає, що таке право закріплене в ст. 120 Земельного кодексу України.

Вказує, що 31 січня 1994 року згідно рішення Агрономічної сільської ради відповідачу передана безоплатно у власність земельна ділянка площею 0,10 га за адресою с. Агрономічне, вул. Яблунева, 2, для будівництва і обслуговування жилих будинків і господарських будівель. Рішенням Агрономічної сільської від 25 липня 2000 року були внесені зміни в рішення від 31.01.1994 року, а саме передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,1195 га для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель та споруд. 21 січня 2001 року відповідачу було видано державний акт на право приватної власності на землю серія ВН № 2834. Кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0363.

Зазначає, що в період шлюбу на даній земельній ділянці був збудований житловий будинок. В позовній заяві (по справі №128/3260/17) про визнання права на об'єкт незавершеного будівництва вона просить суд визнати за нею як співзабудовником право на ? частину збудованого у шлюбі із ОСОБА_2, але не прийнятого в експлуатацію, житлового будинку в с. Агрономічне, вул. Яблунева, 2.

Вказує, що на даний час вона дізналася, що відповідач має намір відчужити частину земельної ділянки, що в майбутньому може ускладнити або унеможливити визнання її права на частину земельної ділянки, яка б відповідала її частині житлового будинку.

Просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1195 га, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Агрономічне вул. Яблунева, 2, кадастровий номер :03:002:0363, що належить ОСОБА_2.

Вивчивши заяву, оглянувши позов та надані позивачем документи до нього, суд вважає заяву про забезпечення позову не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно розяснень, викладених у п.п.1,10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., вбачається, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправя сторін.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що 06.12.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької звернулася із даним позовом.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 14.12.2017 року відкрито провадження у даній справі (а.с.25).

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2018 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на обєкт незавершеного будівництва задоволено . Вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов'язані з розпорядженням та відчуженням будинковолодіння № 2, розташованого за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Агрономічне , по вул. Яблунева(а.с. 92-93).

З урахуванням заявлених позивачем позовних вимог до відповідача, їх розміру, заявленого виду забезпечення позову і його співмірності із заявленими позивачем вимогами, суд вважає, що позивач не обґрунтувала належними, достатніми та допустимими доказами того, що не вжиття судом запропонованого позивачем заходу забезпечення позову утруднить виконання рішення суду у подальшому чи зробить неможливим його виконання.

Суд вважає, що вжитий захід забезпечення позову на підставі ухвали суду від 23.03.2018 є спроможнім забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволені даної заяви .

Керуючись ст. ст. 149 153 ЦПК, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову від 28.11.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на обєкт незавершеного будівництва, - відмовити.

Копіюухвали для відома направити іншим учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: