РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2018 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова

у складі

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб: Рівненської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просять встановити факт, належності матері заявника ОСОБА_3, померлій 1 березня 201 року у м.Рівне, свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яке було видане фондом державного комунального майна Рівненської міської ради народних депутатів від 30 липня 1993 року № 462 на імя ОСОБА_4.

Заяву мотивує тим, що 1 березня 2018 року померла ОСОБА_3 (дівоче прізвище Ливарчук) ОСОБА_5.

09.07.2013 року ОСОБА_3 було складено заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, відповідно до якого все майно. Де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що ОСОБА_3 буде належати на день її смерті і на що вона за законом мала би право, заповідала своєму сину - ОСОБА_7 заявнику.

На день смерті ОСОБА_3, окрім іншого, належала на праві спільної часткової власності частина, а саме ? двокімнатної квартири, що розташована за адресою: м. Рівне, вул. Пересопницька, 58/19.

Для оформлення документів на ? частини двокімнатної квартири, заявник звернувся у шестимісячний термін після смерті матері до Рівненської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Замість прізвища «Кисельова», як зазначено у паспорті, у свідоцтві про право власності на квартиру №19 , яка розташована за м. Рівне, вул. Пересопницька, 5 яке було видано фондом державного-комунального майна Рівненської міської ради народних депутатів від 30 липня 1993 року №462, зазначено прізвище «Кісельова».

Крім того, прізвище яке у технічному паспорті на квартиру та у свідоцтві про право власності також не співпадають. Однак прізвище матері, яке зазначене у технічному паспорті на квартиру співпадає із прізвищем матері, яке зазначене в паспорті громадянини України.

На підставі вищевикладеного, просить заяву задоволити.

В судове засідання Заявник та його представник не зявилися. Однак від представника заявника на адресу суду надійшла заява про слухання такої у його відсутності, яку просить задоволити.

Заінтересовані особи також у содове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомила.

Згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у відсутності заявника та зацікавленої особи, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, 1 березня 2018 року померла ОСОБА_3 (дівоче прізвище Ливарчук) ОСОБА_5, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть, серії І-ГЮ №217338.

09.07.2013 року ОСОБА_3 було складено заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що ОСОБА_3 буде належати на день її смерті і на що вона за законом мала би право, заповідала своєму сину - ОСОБА_7.

ОСОБА_3 нородилася 26 січня 1926 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта серії СР №504448, згідно якого остання з 13 серпня 1974 року прописана за адресою : м. Рівне, вул. Пересопницька, 58/19.

Згідно технічного паспорту на квартиру №19 у житловому будинку №58 по вул. Пересопницька, у м. Рівне, ОСОБА_3 належить на праві власності вищевказане житло згідно свідоцтва від 20.07.1993 р. №3-528.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру №19 у житловому будинку №58 по вул. Пересопницька, у м. Рівне, ОСОБА_4 належить дане житло.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів , а установи , які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки та відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України (у редакції ЦПК України 2004 року), громадяни мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява є підставною, обґрунтованою, підтверджена належними та допустимими доказами , а відтак підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись сст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб: Рівненської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,- задоволити.

Встановити факт належності матері ОСОБА_1 ОСОБА_3, померлій 1 березня 201 року у м.Рівне, свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яке було видане фондом державного комунального майна Рівненської міської ради народних депутатів від 30 липня 1993 року № 462 на імя ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.