Номер провадження: 22-ц/785/5675/18
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2014 року про тимчасове обмеження виїзду за кордон у цивільній справі за поданням Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про накладення заборони на виїзд боржника за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2011 року Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся в суд з поданням про накладення заборони на виїзд керівника боржника (ОСОБА_2) за межі території України Своє подання заявник обґрунтовував тим, що на виконанні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться вимога про сплату боргу, видана УПФУ в Малиновському районі міста Одеси про стягнення з ТОВ «Санполія» грошової суми в розмірі 1214,23 гривень, яка боржником не виконується. Керівником ТОВ «Санполія» є громадянин ОСОБА_2, а тому, посилаючись на те, що ОСОБА_2, будучи керівником боржника юридичної особи, ухиляється від виконання рішення суду заявник просив задовольнити подання (а.с.1-2).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2014 року заяву про тимчасове обмеження виїзду ОСОБА_2 за кордон було задоволено та заборонено ОСОБА_2, виїзд за межі території України до повного погашення заборгованості за вимогою про сплату боргу, виданою УПФУ в Малиновському районі міста Одеси 15.04.2013 року (а.с.16-17).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 10.11.2014 року, представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 через Малиновський районний суд м. Одеси подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу такою, що прийнята з порушенням матеріального та процесуального права, із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та також, що підлягає скасуванню з таких підстав. Так, апелянт зазначає, що він лише фактично працював директором ТОВ «Санполія», та з серпня 2011 року він не отримував заробітну платню через відсутність коштів у підприємства, а тому після подачі заяви про припинення діяльності підприємства подав засновнику заяву про звільнення, однак останній будь-яких дій щодо юридичного оформлення звільнення директора підприємства не здійснив. Крім того, у ТОВ «Санполія» відсутні кошти та майно, за рахунок яких можливо сплатити борг. На момент винесення ухвали суду боржник знаходився більше трьох років у стані припинення, проте з врахуванням накладеного арешту на майно та рахунки сплатити вказану заборгованість не надається можливим (а.с.16-19).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції та частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції, посилаючись на норми діючого на момент ухвалення відповідного рішення норм процесуального права, зокрема, ст. 377-1 ЦПК України та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», задовольнив подання представника відділу державної виконавчої служби та вирішив заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину України, адреса: АДРЕСА_1, виїзд за межі території України до повного погашення заборгованості за вимогою про сплату боргу, виданою УПФУ в Малиновському районі міста Одеси 15.04.2013 року.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення в даній справі, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Разом з тим, за обставинами даної справи, суд постановив ухвалу про заборону ОСОБА_2 виїзду за межі України до повного погашення заборгованості за вимогою УПФУ в Малиновському районі м. Одеси від 15.04.2013 року за відсутності державного виконавця без огляду матеріалів всупереч положенням ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України в редакції, діючій на момент ухвалення рішення. Так, судом першої інстанції були порушені норми процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому вона підлягає скасуванню. Визначаючи процесуальні наслідки такого скасування апеляційний суд виходить з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, згідно з якою провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. На момент розгляду справи в апеляційному суді, з врахуванням набуття чинності нової редакції ЦПК України (ст. 441 ЦПК України), яка не передбачає можливості обмеження в виїзді за кордон керівника юридичної особи - боржника, подання державного виконавця не може бути задоволено, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Таким чином, враховуючи вище зазначене, оскільки судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали були порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції скасовує та відмовляє в задоволенні подання представника відділу державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2014 року про тимчасове обмеження виїзду за кордон - скасувати.

В задоволенні подання Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про накладення заборони на виїзд боржника громадянина України ОСОБА_2 за межі території України - відмовити.

Постанова Апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко

Р.Д. Громік

10.12.2018 року м. Одеса