Справа № 408/2012/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (далі за текстом УПФУ), в якій заявник просить встановити факт його участі у бойових діях на території Республіки Афганістан з 04.08.1981 по 19.02.1982,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 вказав, що він брав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан з 04 серпня 1981 року по 19 лютого 1982 року. Проте УПФУ не приймає до уваги документи та рекомендує звернутись до суду із заявою про встановлення факту участі у бойових діях на території Республік Афганістан з метою належного призначення йому пенсії. Він звернувся до Центрального прикордонного архіву Федеральної служби безпеки Російської Федерації, де зберігаються документи, які підтверджували цей факт, однак на його письмовий запит він отримав відповідь, в якій зазначено, що такі документи йому надані не можуть бути з причини пожежі, під час якої за цей період документи знищені.

У судовому засіданні, на початку розгляду справи, заявник свою заяву підтримав, суду пояснив, що у віці 18 років його призвали до лав збройних сил Радянського союзу. Він потрапив на службу до військової частини № НОМЕР_1 , яка розташовувалась у смт Сєрахс Туркменської РСР. Це були прикордонні війська. У цій частині він проходив службу з 31 жовтня 1979 року по 19 лютого 1982 року. 04 серпня 1981 року його, як й інших, направили в Республіку Афганістан, де він знаходився до 19 лютого 1982 року. Він проходив службу водієм, возив бойові припаси. Крім інших зі мною проходив службу ОСОБА_2 . Також там проходив службу ОСОБА_3 , однак він служив у іншій частині№ НОМЕР_2 . В цій частині вони грузились, та її військовослужбовці їх супроводжували. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримують пенсії як афганці. Потім заявник, надавши додаткові матеріали, подав заяву, в якій просив продовжити розгляд справи за його відсутності.

Від третьої особи надійшла заява, в якій УПФУ просило розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» військовослужбовці, які брали участь у бойових діях користуються правом дострокового виходу на пенсію після досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Стаття 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій, зокрема, визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 р. № 94 визначений Перелік документів, на підставі одного з яких надаються пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так, для учасників бойових дій: «Удостоверение участника войны»; «Свидетельство о праве на льготы»; «Удостоверение» (при наявності штампу "Україна. Учасник бойових дій"); довідки, видані органами Міністерства оборони, Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерства з питань надзвичайних ситуацій, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Міністерства закордонних справ.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/1184, встановлено, що одним із документів, необхідним для призначення пенсії учаснику бойових дій, є довідка про період (періоди) участі у бойових діях.

З матеріалів справи судом встановлено, що заявник дійсно має свідоцтво про право на пільги, встановлені «постановлением ЦК КПСС и Совета Министров СССР от 17 января 1983 г.», а також посвідчення учасника бойових дій.

Також з паспорта заявника вбачається, що на цей час він досяг віку 57 повних років, отже має право на дострокове призначення пенсії.

Як вбачається із відповіді, наданої заявникові Центральним прикордонним архівом Федеральної служби безпеки Російської Федерації від 23.09.2016 № 21/59/П-4714, підтвердити його участь у бойових діях на території Республіки Афганістан у 1980-1982 роках не виявилось можливим у зв`язку із втратою документів внаслідок пожежі у військовій частині.

Разом з цим факт участі у бойових діях на території Республіки Афганістан у період часу з 04 серпня 1981 року по 19 лютого 1982 року знайшов підтвердження на підставі таких даних.

З військового квитка заявника вбачається, що він дійсно був призваний на строкову військову службу 26 жовтня 1979 року та 31 жовтня 1979 року був зарахований до списків військової частини № НОМЕР_1 . 19 лютого 1982 року він був звільнений з військової служби з тієї ж військової частини. Також із записів військового квітка дійсно вбачається, що з 04 серпня 1981 року по 19 лютого 1982 року проходив службу на посаді водія електрика.

В суді свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він дійсно проходив військову службу в одній частини з заявником, а також разом брав участь у бойових діях в Республіці Афганістан, де вони з ним були водіями, перевозили бойові припаси. Також він пояснив, що отримує пенсію як афганець. Ним також через заявника були передані документи, що підтверджують факт його служби разом з заявником та участі у бойових діях в Афганістані, а саме: копія довідки військової частини № НОМЕР_1 від 07 липня 1984 року № 4/350, з якої йдеться, що ОСОБА_2 проходив службу у в/ч № НОМЕР_1 та з 31.10.79 р по 19.02.1982 р. та має пільги, встановлені «постановленим ЦК КПСС и Совета Министров СССР от 17 января 1983 года № 59-27»; копія грамоти воїна-інтернаціоналіста, якою той був нагороджений за мужність і військову доблесть, проявлені під виконання інтернаціонального боргу в Республіці Афганістан; копію посвідчення до медалі « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Крім цього, свідок ОСОБА_2 вказав на себе на армійських фото ОСОБА_1 , зроблених на фоні військової техніки та місцевості, що характерна для Республіки Афганістан.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що був призваний до лав військових сил 26 жовтня 1979 року. Проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 . З 1980 по 1982 він з частиною періодично заходив до Республіки Афганістан та виходив з неї. Їхньою задачею було супроводження та охорона вантажів. Із заявником він познайомився на базі їхньої частини, що розташовувалась в республіці Афганістан. Знайомство було під час загрузки та супроводження вантажу. З ним він проходив службу з серпня по грудень 1981 року. Також свідком ОСОБА_3 через заявника передані копії посвідчення до медалей, відзнак та ордену, якими його нагородили у зв`язку з проходженням служби в республіці Афганістан.

За таких обставин, враховуючи, що заявник також має медаль воїна інтернаціоналіста Республіки Афганістан та медаль «70 лет Вооруженных сил СССР», у суду не виникає сумнівів щодо доведеності факту його участі у бойових діях на території Республіки Афганістан у період з 04 серпня 1981 року по 19 лютого 1982 року, що йому необхідно для призначення пенсії, у зв`язку з чим, подана ним заява підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 315, 258, 259, 263-265, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 , у період з 04 серпня 1981 року по 19 лютого 1982 року брав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення, яке набирає законної силу в порядку, визначеному у статті 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: