КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 358/223/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2379/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, та ділової репутації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 16 серпня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Кіхтенка С.О., -

встановила:

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 16 серпня 2018 в задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із його необґрунтованості.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 обрано на посаду секретаря Богуславської міської ради Київської області, на підставі рішення Богуславської міської ради від 03 березня 2017 року № 333-18-VII.

08 вересня 2018 року на ім'я голови Богуславської міської ради Київської області надійшло звернення ОСОБА_2, як голови депутатської фракції політичної партії «Всеукраїнське Об'єднання «Батьківщина», про чисельні порушення секретаря Богуславської міської ради ОСОБА_1 У заяві ОСОБА_2 повідомив голову ради про порушення Регламенту ради, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», норм депутатської етики та неналежної підготовки роботи комісій та сесій ради з боку секретаря ради ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 свідомо поширив серед депутатів та населення міста і району недостовірну інформацію про порушення ним положень Закону України «Про місцеве самоврядування», Регламенту ради, норм депутатської етики та неналежної підготовки роботи комісій ради.

Поширення даної інформації негативно вплинуло на стосунки з колегами на роботі та підірвало авторитет серед депутатів міської ради, працівників міської ради і членів виконавчого комітету, а також жителів міста.

Просив визнати поширену інформацію недостовірною.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно ст. 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 реалізував право на звернення до органів державної влади, а тому факти, викладені у зверненні, не можна вважати поширенням недостовірної інформацією у розумінні ст. 277 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що в рішенні відсутні посилання на докази, на підставі яких суд дійшов висновку про відмову в позові, колегія суддів не приймає, оскільки при вирішенні спору судом правильно встановлені фактичні обставини справи та вірно застосовані норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддею порушені строки розгляду справи, колегія суддів бере до уваги, проте такі порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно застосовані норми Резолюції № 1165 (1998) Парламентської асамблеї Європи та п. 46 рішення Європейського суду з прав людини від 08.07.1986 року при тлумаченні ст. 10 Конвенції, колегія суддів оцінює критично, оскільки висновки суду відповідають нормам чинного законодавства України та європейським нормативним актам.

Доводи апеляційної скарги про те, що поширена інформація, викладена у категоричній формі, не може розцінюватись, як оціночні судження, колегія суддів не приймає, оскільки право громадян звертатись із зверненнями до органів місцевої влади забезпечено положеннями Конституції України та відповідними законами.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 серпня 2018 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 16 серпня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10 грудня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко