ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року

м.Суми

Справа №591/5919/17

Номер провадження 22-ц/788/2192/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрпошта»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2018 року в складі судді Клименко А.Я., ухваленого у м. Суми,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, свої вимоги мотивував тим, що в період з 26 липня 2017 року по 28 вересня 2017 року він працював на посаді менеджера з продажу сектору по роботі з бізнес-сегментом Сумської дирекції ПАТ «Укрпошта», яка є відокремленим підрозділом юридичної особи - ПАТ «Укрпошта». 21 вересня 2017 року на ім'я в.о. генерального директора ПАТ «Укрпошта» ним було подано письмову заяву про звільнення з 28 вересня 2017 року за угодою сторін. Наказом № 2675/К від 22 вересня 2017 року позивач був звільнений з роботи 28 вересня 2017 року за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення позивачу не було видано трудову книжку, а отримав її він лише 02 жовтня 2017 року. Стверджував, що вказаними діями відповідач порушив вимоги чинного законодавства про працю, зокрема ч. 1 ст. 47 КЗпП України, пп. 4.1 п. 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року за №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993року за №110, які передбачають обов'язок власника, або уповноваженого ним органу, в день звільнення працівника видати йому належним чином оформлену трудову книжку із відповідним записом про звільнення. Просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Середній заробіток позивачем обраховано виходячи з його середньоденного заробітку у розмірі 303 грн.54 коп. за чотири дні прострочки. Розрахунок середньоденного заробітку та суми середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки було надано позивачем суду 10 травня 2018 року. Також просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 579 грн. 46 коп. з утриманням з цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 5000 грн. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ПАТ Укрпошта» на користь держави судові витрати в сумі 704 грн.80 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрпошта» посилається на порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Судові витрати покласти на позивача по справі.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 26 липня 2017 року по 28 вересня 2017 року ОСОБА_1 працював на посаді менеджера з продажу сектору по роботі з бізнес-сегментом у Сумській дирекції ПАТ «Укрпошта», що підтверджується копією трудової книжки. 28 вересня 2018 року позивач був звільнений з роботи за угодою сторін, п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується наказом №2675/К від 22 вересня 2017 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачу трудова книжка була видана не у день звільнення, тому є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з вказаним рішенням, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є угода сторін.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Підпунктом 4.1. п. 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення із внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Доводи ПАТ «Укрпошта» в апеляційній скарзі про те, що роботодавцем не було порушено строк для видачі ОСОБА_1 трудової книжки є необґрунтованими і такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що згідно заяви ОСОБА_1 від 21 вересня 2017 року, ним було запропоновано припинити трудові відносини з ПАТ «Укрпошта» з 28 вересня 2017 року, заявлено вимогу про видачу йому трудової книжки в день звільнення та провести з ним остаточний розрахунок відповідно до чинного законодавства (а.с. 5).

В своїй заяві від 25 вересня 2017 року ОСОБА_1 просив надіслати йому трудову книжку за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1. (а.с. 39).

28 вересня 2017 року відповідачем сформовано цінний лист з описом вкладення, а саме трудова книжка та копія наказу про звільнення, однак згідно поштового штампу, зазначені вище документи були відправлені позивачу не 28 вересня 2018 року, а 29 вересня 2019 року (а.с. 40), тобто на наступний день після звільнення ОСОБА_1

З огляду на вищевикладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем було порушено норми статті 47 КЗпП України та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та не видано позивачу трудову книжку у строк встановлений чинним законодавством. Тому, вимоги про стягнення з ПАТ «Укрпошта» на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу - затримки видачі трудової книжки підлягають задоволенню.

Доводи ПАТ «Укрпошта» в апеляційній скарзі про те, що судом неправомірно задоволено вимогу ОСОБА_1 щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суду було надано детальний опис наданих правничих послуг адвокатом позивача (а.с. 125, 126) та докази сплати витрат на правничу допомогу (а.с. 30).

Враховуючи обсяг наданої позивачу правничої допомоги, зокрема участь адвоката позивача в дев'яти судових засіданнях, так як справа розглядалася майже рік, колегія суддів вважає, що стягнута за рішенням суду компенсація витрат позивача на правничу допомогу в сумі 5 000 грн. відповідає обсягу наданої правничої допомоги, часу витраченому адвокатом на надання послуг та є співмірною із значенням справи для позивача, який мав намір наступного дня після звільнення стати на облік в центрі зайнятості але не зміг цього зробити через порушення його прав з боку відповідача.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук