Справа № 502/1580/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Шевченківської сільської ради та просив суд:

- встановити факт належності земельної ділянки площею 3,0282 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер :01:001:0442) розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_2, яка померла 05.04.1938 року;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 3,0282 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер :01:001:0442) розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 087113 виданого Кілійською районною державною адміністрацією, згідно спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 05.04.1938 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 16.02.2009 р. померла ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме, земельна ділянка площею 3,0282 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер :01:001:0442) розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та 1/2 частка будинку розташованого в с. Шевченкове Кілійського району. Рішенням Кілійського районного суду встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 Державний акт на земельну ділянку згорів при пожежі. Після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та подальшою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус рекомендував звернутись до суду з позовом про визнання права власності, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельні ділянки. Крім позивача, інших спадкоємців за першою, другою, третьою чергою після смерті ОСОБА_2 нема.

Представник позивача надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Шевченківської сільської ради Кілійського району, в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої з позовними вимогами згоден, зауважень до позову не має, просив суд розглянути справу за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 481014, виданого повторно Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та зареєстрованого Виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 15, ОСОБА_2, померла 16.02.2009 року.

З копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 087113, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 26.05.2004 року № 294, вбачається, що ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 3,03 гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 017 від 27.07.2017 р. власником земельної ділянки розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3.0282 з кадастровим номером :01:001:0442 є ОСОБА_2.

З інформаційного листа наданого Відділом у Кілійської районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 14-15-0.310-68/108-18 від 21.02.2018 р. вбачається, що станом на 31.12.2012 р., державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 087113 від 26.05.2004 р. належить ОСОБА_2.

Рішенням Кілійського районного суду № 502/2485/16-ц від 23.12.2016 р. встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

З довідки виданої Шевченківською сільською радою № /02.01.23 від 28.10.2016 р. вбачається, що станом на 16.04.1991 р. двір в с. Шевченкове Кілійського району вул. Пушкіна, 30 відносився до складу колгоспних дворів. До складу двору входили: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 голова двору, померла в 2009 р.; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, співмешканець.

З довідки виданої Шевченківською сільською радою № 1421 від 27.09.2016 р. та № 3452/02.01.23 від 10.10.2017 р., вбачається, що зазначена сільська рада підтверджує факт проживання в цивільному шлюбі між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 16.02.2009 р. та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, як між чоловіком та дружиною. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були зареєстровані та проживали сумісно за адресою: с. Шевченкове Кілійського району, вул. Пушкіна № 30 з 1988 р. та вели сумісне господарство. ОСОБА_1 за власний рахунок проводив похорони померлої ОСОБА_2 За відомостями Шевченківської сільської ради від імені ОСОБА_2 заповіт не складався.

Відповідно до інформаційного листа Білгород Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 2144/01-16 від 21.09.2017 року вбачається, що спадкова справа до майна померлої 16.02.2009 р. ОСОБА_2 не заводилась.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 46552071 від 26.01.2017 р. сформованої приватним нотаріусом ОСОБА_3, вбачається, що відносно ОСОБА_2, інформація у спадковому реєстрі відсутня.

Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за вих. № 19/01-16 від 26.01.2017 року вбачається, що позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стосовно встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовоиу засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу.

Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.02.2009 року, фактично прийняв спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності земельної ділянки площею 3,0282 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер :01:001:0442) розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_2, яка померла 05.04.1938 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 3,0282 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер :01:001:0442) розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 087113 від 26.05.2004 р. виданого Кілійською районною державною адміністрацією, згідно спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 05.04.1938 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4