Провадження № 2/521/3934/18

06 грудня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Мирончук Н.В.,
при секретарі судового засідання: Власової В.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 23 жовтня 2007 року до 06 серпня 2012 року вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі.
25 грудня 2008 року, у них народилась донька - ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якої, відповідач ОСОБА_2 вказаний батьком.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 липня 2012 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, в розмірі 700 гривень, щомісячно, починаючи з 05 червня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто, до 25 грудня 2026 року.

Як вказує позивач, виконавчий лист вона на виконання не надавала, а відповідач ОСОБА_2 надавав гроші на утримання дитини добровільно, але не регулярно і не в достатній мірі.

Донька ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її повному утриманні, вона здійснює догляд за нею, та турбується про її фізичний, духовний розвиток та лікування.

Позивач зазначила, що їх донька, згідно медичного висновку страждає наступними захворюваннями: Сполучнотканинна дисплазія недиференційований тип, Церебральна ангиодистонія, інфекційний мононуклеоз ускладнений вірусним гепатитом, гіпертензивно-лікворний синдром з рецидивуючим плином, порушення формули сна, хронічний рецидивуючий пієлонефрит, (мочекислий синдром), Міопія, спонтанний астигматизм, нейропатія обох очей.

У зв'язку з зазначеним, ОСОБА_3 потребує постійного лікування та постійного лікарського обстеження, яке здійснює та оплачує позивачка самостійно.

На підставі зазначеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3, у розмірі 27500 грн.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої просила вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.

У зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання, суд чотири рази відкладав розгляд справи, надаючи можливість відповідачу надати відзив на позов, прибути у судове засідання та надати пояснення по справі.

Проте, незважаючи на вказане, відповідач у судове засідання не прибув.

У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 23 жовтня 2007 року до 06 серпня 2012 року перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі.

У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвами про народження, Серії 1-ЖД № 166998, виданим Першим Малиновським відділомреєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 31. (а.с. 8)

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 липня 2012 року, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, в розмірі 700 гривень, щомісячно, починаючи з 05 червня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25 грудня 2016 року.(а.с. 10)

Проте, позивач в своїй позовній заяві зазначила, що їх донька страждає багатьма хронічними захворюваннями, які потребують постійного лікування, у тому числі медикаментозного, санаторного, амбулаторного і інших видів оздоровлення.

Згідно медичного висновку від 23.05.2018 р., який надав медичний центр ООО "Центр лазерной корекции зрения "Тарус", ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 має наступний діагноз: Міопія. Спонтанний астигматизм. Нейропатія обох очей, тому було призначено лікування та корекція зору за допомогою окулярів та лінз. (а.с. 11)

Відповідно до долучених квитанцій, позивачем було сплачено вартість лікування та корекції зору, на загальну суму 4160 грн. (а.с. 13)

Крім того, у зв'язку з наявністю у неповнолітньої ОСОБА_3 діагнозу: Гіпертензивно - лікворний синдром з рецидивуючим плином. Порушення формули сна. Сполучнотканинна дисплазія, Церебральна ангіодистонія, що підтверджується довідкою від 25.06.2018р., виданою спеціалізованим медико-генетичним центром КУ Одеська обласна дитяча клінічна лікарня, було призначено обстеження та лікування, які оплатила позивач ОСОБА_1 на загальну суму 1687,10 грн., з яких: МРТ головного мозку - фіскальний чек від 16.06.2018 р. - 1235 грн.; фіскальний чек від 15.06.2018 р. - 113,10 грн.; накладна від 25.06.2018 р. - 339,00 грн.(а.с. 16)

Також, позивачем було сплачено лікування дитини, відповідно до медичного висновку від 25.04.2018 року та від 07.06.2018 року, виданими КУ Дитяча міська поліклініка № 6, якими було підтверджено діагнози ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3: Інфекційний мононуклеоз ускладнений вірусним гепатитом. Пієлонефрит, що підтверджується: фіскальним чеком від 30.05.2018 р - 1353,41 грн.; фіскальним чеком від 30.05.2018 р - 3080,00 грн.; фіскальним чеком від 31.05.2018 р - 235,74 грн.; фіскальним чеком від 31.05.2018 р - 374,90 грн.; фіскальним чеком від 31.05.2018 р - 185,22 грн., на загальну суму - 5 229,27 грн. (а.с. 17,18, 19)

Згідно Договору про надання комплексу послуг від 06 березня 2018 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ФОП ОСОБА_4, на надання комплексу послуг організованого заміського тематичного відпочинку з проведенням мовного практикуму, вартість комплексу послуг складає 31714,00 грн. (а.с. 20-23)

Оплата зазначених послуг підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями: № 0.0..1 від 14.05.2018 р. на суму 8 857,00 грн.; № 0.0..1 від 30.05.2018 р. на суму 7 000,00 грн.; № 0.0..1 від 30.03.2018 р. на суму 15857,00 грн., згідно яких, платником зазначена позивач. (а.с. 27-29)

Також, позивачем понесені витрати для всебічного фізичного та духовного розвитку неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на літніх канікулах, у денному таборі «Made in Odessa», вартістю 4000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 27.07.2018 р.(а.с. 30)

Згідно з квитанціями № 1023-5133-6802-3547 від 20.10.2017 р. на суму - 600 грн.; № 1086-7399-8119-5404 від 22.12.2017 р. на суму - 550 грн.; № 0.0.974554643.1 від 26.02.2018 р. на суму - 2200 грн.; № 0.0..1 від 09.11.2017 р. на суму - 550 грн. платіжне доручення № від 19.09.2017р. на суму 500,00 грн.; № від 23.07.2018 р. на суму 500,00 грн., позивачем було здійснено оплату додаткових занять англійською мовою - 4900,00 грн.(а.с. 32-37)

Таким чином загальна сума додаткових витра, понесених позивачем на дитину складає 54586,72 грн.

Позивач зазначає, що їй самостійно важко сплачувати вартість лікування дитини, у звязку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3, у розмірі половини вартості понесених нею витрат на лікування та оздоровлення доньки, у сумі 27500,00 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед, або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові витрати. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних, або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі, істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

При цьому, суд звертає увагу, що ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. При цьому, виходячи з аналізу положень ст. 185 СК України, слід зробити висновок, що стягнення додаткових витрат можливе лише відносно дитини, тобто особи до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 потребує лікування та оздоровлення. Вказане, виходячи із розуміння ст. 185 СК України, відноситься до додаткових витрат на дитину.

Статтею 180 СК України передбачено обовязок обох батьків по утриманню дітей.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2, на її користь додаткових витрат на утримання ОСОБА_3, у розмірі половини вартості лікування та оздоровлення дитини, у сумі 27500,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 258, 263- 265, 280, 281 ЦПКУкраїни, ст. ст. 180, 181, 182, 185 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 27500,00 (двадцять сім тисяч пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір, у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку, шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н.В. Мирончук