Провадження №2/523/5372/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог Акціонерне товариства «ОСОБА_2 Аваль» про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом в якому зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Втім, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона дізналась, що постановою державного виконавця Першого відділу ДВС Суворовського РУЮ м. Одеси від 03 вересня 2013р. було накладено арешт на все майно належне їй на праві власності, в тому числі і на вказану вище квартиру. З відповіді державної виконавчої служби вона дізналась, що арешт був накладений за її борговими зобовязаннями перед АТ «ОСОБА_2 Аваль» під час виконання виконавчого провадження №39170664. Як стверджує позивач, нею була погашена заборгованість по виконавчому провадженню у повному обсязі. Втім, державний виконавець після закінчення виконавчого провадження не скасував накладений арешт. Посилаючись на порушення своїх прав, як власника, позивач просить зняти арешт накладений постановою державного виконавця від 03 вересня 2013р., встановивши порядок виконання рішення суду.

Позивач в судове засідання не зявився. Від її представника надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені.

Від представника АТ «ОСОБА_2 Аваль» до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву розгляд справи проведений в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 06 березня 2015р., виданого реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції.

Реєстрація права власності на вказану вище квартиру за позивачем підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 вересня 2018р. №138432145. Крім того з вказаної довідки убачається, що постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління від 03 вересня 2013р. у виконавчому провадженні № 39170664 був накладений арешт на все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1

З представленої копії постанови державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 02 серпня 2013р. убачається, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №39170664 щодо виконання виконавчого листа №1527/144/12, виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 107326,72 дол. США та 2823,00 грн. З метою примусового виконання рішення суду, державним виконавцем 03 вересня 2013р. був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно належне боржнику, ОСОБА_1

Постановою державного виконавця того ж відділу від 04 березня 2014р. виконавче провадження № 39170664 було закінчено з підстав передбачених п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV.

За приписами п.8 ч.1 ст.49 Закону України № 606-XIV, в редакції, що діяла станом на 04 березня 2014р. виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. (частини 1,2 ст.50 Закону України № 606-XIV ).

При розгляд даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на викладене слід дійти висновку, що державний виконавець 04 березня 2014р. закінчуючи виконавче провадження з підстав передбачених п.8 ч.1 ст.49 Закону України № 606-XIV не дотримався вимог визначених ст.50 того ж Закону не зняв арешт з всього належного позивачці майна в межах виконавчого провадження № 39170664, обмеження по якому тривають по теперішній час, що вказує на встановлені судом обмеження у праві розпорядження власністю позивачем.

Отже, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини вказують на те, що накладений арешт порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту, шляхом зняття такого арешту.

Представлений з боку позивача лист-відповідь від начальника Першого Суворовського відділу ДВС від 19 вересня 2018р. в якому зазначено, що під час виконання виконавчого провадження №39170664 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, за якою були відкриті виконавчі провадження №46121192, №48259814, не мають правового значення для розгляду справи щодо скасування арешту по виконавчому провадженню №39170664, оскільки такі вважаються самостійними виконавчими провадженнями, в межах яких державним виконавцем вирішується питання повязане з примусовим стягненням виконавчого збору, в тому числі шляхом накладання арешту на належне боржнику майно.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.) накладений постановою державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП №39170664 від 03 вересня 2013року.

Після набрання рішенням суду законної сили, рішення є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомостей про накладання арешту на все майно, належне ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.) (запис № 2355958 нерухоме майно, запис №14291219 рухоме майно).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 грудня 2018р.

Суддя