Справа № 215/1976/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Науменко Я.О.,

за участю: секретаря Конопліної С.І.,

згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу №215/1976/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2; треті особи без самостійних вимог Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 р. ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якої вказує, що відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матір'ю, участі у вихованні сина відповідач не приймає, аліменти за рішенням суду не сплачує. Позивач зазначає, що між нею та сином склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, а також вона самостійно забезпечує гідні умови проживання дитини для її розвитку і здоров'я. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача сплачений судовий збір на суму 704 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 18.06.2018 р. відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 17.08.2018 р..

У підготовчому судовому засіданні 17.08.2018 р. було оголошено перерву в зв'язку з задоволенням клопотання позивача та її представника про направлення запиту до Служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради.

У підготовчому судовому засіданні 20.09.2018 р. відповідачем подано нотаріально завірену заяву, в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні 20.09.2018 р. було оголошено перерву для надання можливості позивачу уточнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.10.2018 р. залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Службу у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, яку зобов'язано подати суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2.

Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради листом вих.№916 від 03.07.2018 р. повідомила про відсутність правових підстав для надання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки останній на території Металургійного району не зареєстрований і не проживає (вх.№10291 від 10.07.2018 р.).

Позивач подала суду заяву від 20.09.2018 р., в якій просить розглядати справу без її участі, але за участю її представника та про підтримку позову у повному обсязі (вх.№14212 від 20.09.2018 р.).

Служба у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради надіслала суду висновок від 03.12.2018 р., в якому зазначено про неможливість подання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, оскільки він за місцем свого мешкання не проживає, за запрошенням до служби у справах дітей виконкому Тернівської у місті ради не з'явився (вх.№18892 від 03.12.2018 р.).

Представник позивача надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі та про підтримку позову (вх.№18947 від 04.12.2018 р.).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 06.12.2013 року було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 06 грудня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 17 січня 2014 року (а.с.12).

Відповідно до рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №926 - розірвано (а.с.11).

На підставі виконавчих листів, виданих Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 02.09.2015 р. та 15.09.2015 р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісяця, починаючи з 28.07.2015 року, до досягнення сином ОСОБА_6 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Також з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28.07.2015 року на утримання сина ОСОБА_6 до його повноліття (а.с.16, 17).

Відповідно до інформаційних листів, складених старшим державним виконавцем Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідач аліменти за вищевказаними виконавчими листами не сплачував, його заборгованість по сплаті аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 р. складає 10710,41 грн. та по сплаті аліментів на свого сина станом на 01.01.2018 р. складає 41448,03 грн. (а.с.18,19).

У копії акта про фактичне місце проживання від 11.05.2018 р. зазначено, що позивач ОСОБА_1 разом із своїм сином проживають довгий час удвох за адресою: АДРЕСА_1. За час проживання зарекомендували себе з позитивної сторони (а.с.13).

Відповідно до копії довідки №40 від 27.03.2018 р., виданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №246» Криворізької міської ради, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує зазначений заклад з 16.09.2015 року по теперішній час. З усіх питань перебування дитини в дитячому садочку займається мама ОСОБА_1 (а.с.14).

З копії акта обстеження умов проживання від 14.05.2018 року, складеного спеціалістами Служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, умови проживання добрі, зроблено сучасний євроремонт, обладнано квартиру сучасними меблями та побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: спальне місце, стіл для занять, іграшки. Умови для проживання ОСОБА_3 добрі (а.с.15).

У пояснювальній від 24.04.2018 р. вихователь дитячого садочка КЗ «ДНЗ/ясла-садок №246» КМР ОСОБА_7 зазначила, що дитину ОСОБА_3 забирає ОСОБА_1, яка є порядною і люблячою мамою. Батька вихователь жодного разу не бачила (а.с.20).

Знайомі позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10 надали пояснення, в яких зазначили, що позивач є відповідальною, порядною, доброзичливою людиною, самостійно виховує свого сина ОСОБА_6, приділяючи багато уваги його розвитку. Батька дитини вони жодного разу не бачили (а.с.21, 23, 24).

З пояснень ОСОБА_11, адміністратора футбольного клубу «ФАРР» вбачається, що ОСОБА_3 відвідує спортивну секцію з футболу з 26.06.2017 року (а.с.22).

З вищенаведеного вбачається, що позивач після розлучення з відповідачем з ним не спілкується, наразі проживає разом з сином ОСОБА_6 в орендованій квартирі та самостійно забезпечує дитині гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, завірену приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 18.08.2018 р., в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43).

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Враховуючи вищезазначені нормативні приписи та роз'яснення, надані Верховним Судом України, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, адже він не проживає разом з дитиною, не виконує своїх батьківських обов'язків з його утримання та виховання. Таке байдуже ставлення ОСОБА_2 до свого малолітнього сина судом розцінюється як самоусунення від участі у його власному житті останнього. Також суд бере до уваги, що протягом тривалого часу відповідач матеріально не допомагав своїй дитині та не намагався виправити ситуацію, що склалася. ОСОБА_1 того, відповідач надав суду заяву про свою згоду на позбавлення його батьківських прав стосовного свого малолітнього сина ОСОБА_6.

Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_6.

З іншої сторони відповідачем суду не надано доказів, що спростовують зазначені обставини.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Водночас, зважаючи на визнання відповідачем даного позову, суд застосовує частину першу статті 142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 19, 77-80, 89, 141, 258, 259, 263-265, 352 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2; треті особи без самостійних вимог Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 50047, АДРЕСА_2, відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби у Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_2 (місце реєстрації: 50047, АДРЕСА_2) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" за квитанцією № 0.0..1 від 10.05.2018 р., що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_1 (місце реєстрації: 50047, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_2 (місце реєстрації: 50047, АДРЕСА_2) судові витрати, які складаються з 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне судове рішення складено 04.12.2018 р..

Суддя: