Ухвала

29 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 530/1658/16-ц

провадження № 61-25596св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув клопотання ОСОБА_5 про розгляд справи з повідомленням (викликом) у судове засідання у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ спільної сумісної власності подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме: легкового автомобіля марки Skoda Octavia А5, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, № кузова НОМЕР_2, виділивши його у особисту власність ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 140 601,50 грн, компенсацію 50 % вартості легкового автомобіля марки Skoda Octavia А5, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, № кузова НОМЕР_2, чорного кольору, об'єм двигуна 1 595 см.куб, паливо бензин.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 60 000,00 грн компенсацію вартості 50 % легкового автомобіля марки Skoda Octavia А5, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, № кузова НОМЕР_2, чорного кольору, обєм двигуна 1 595 см.куб.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 липня 2017 року залишено без змін.

09 листопада 2017 року ОСОБА_5 через засоби поштового зв'язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

14 грудня 2017 року ОСОБА_5 через засоби поштового зв'язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ клопотання, у якому просить провести судове засідання за його участю.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційна скарга разом із матеріалами цивільної справи надійшла до Верховного Суду.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п'ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстави для розгляду справи за участю сторін відсутні.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) у судове засідання.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська