Справа № 515/396/18
Провадження № 2/515/824/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
06 грудня 2018 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Семенюк Л.А.,
за участю секретаря Унгурян Т.В.
позивачки ОСОБА_1
представника позивачки адвоката ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на період навчання,
В С Т А Н О В И В :
19 березня 2018 року представник позивачки адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на наступні обставини.
Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області по справі № 515/2754/14-ц від 08.12.2014 року було розірвано шлюб між сторонами по справі. Від вказаного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області по справі № 515/2074/15-ц від 17.12.2015 року було стягнуто з відповідача ОСОБА_3 аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 400 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, а саме до 30 червня 2019 року.
Як зазначає позивачка, старший син ОСОБА_7 змінив навчальний заклад та тепер навчається в «Південноукраїнському національному педагогічному університеті ім. Ушинського К.Д.», термін навчання з 01 вересня 2017 року до 30 червня 2021 року.
У позивачки виникла необхідність змінити розмір стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та кінцевий термін їх стягнення. Розмір вимушена змінити через збільшення витрат на утримання сина та інфляційні процеси в країні, а кінцевий термін через те, що 23 роки синові виповниться 29 жовтня 2020 року, тоді як попереднім рішенням був встановлений строк стягнення аліментів - 30 червня 2019 року.
За таких обставин, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі на її користь на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1 200 грн. щомісячно, на період навчання та до досягнення 23 років, а саме до 29 жовтня 2020 року.
Позивачка та її представник адвокат ОСОБА_2 до суду не зявилися, однак відповідно до заяви представника, останній просив справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали (а.с. 22).
Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився. Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 21.03.2018 року (а.с.13), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, однак повернулися до суду з поміткою: «повернення після закінчення терміну зберігання» (а.с.16). В силу п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки вважається, в тому числі, день проставлення в поштовому відділенні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Відповідач причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність або заперечення проти позову суду не надав. Крім того, ним не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивачка згодна, про що постановлена ухвала суду.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Розглянувши докази, подані позивачкою та її представником в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до наступного.
Як підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 142004 від 20.01.1998 року (а.с.4) ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Відповідно до копії заочного рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 08.12.2014 року, розірвано шлюб, зареєстрований 06 серпня 1996 року Лиманською сільською радою народних депутатів Татарбунарського району Одеської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 /Зенченко/ ОСОБА_8, про що зроблено відповідний актовий запис за № 6 (а.с.5).
Як вбачається з виконавчого листа, виданого 14.01.2016 року Татарбунарським районним судом Одеської області /справа № 515/2074/15-ц/, з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, а саме до 30 червня 2019 року, починаючи з 16 листопада 2015 року, копія вказаного виконавчого листа міститься на шостому аркуші справи.
З довідки «Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. Ушинського К.Д.» №199 - fmf від 15.09.2017 року (а.с.7) видно, що ОСОБА_4, дійсно навчається на І курсі денної форми навчання за спеціальністю 014 - "середня освіта Фізика" фізико-математичного факультету. Термін навчання з 1 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року.
Також судом встановлено, що ОСОБА_4 знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 180 від 15.03.2018 року (а.с.8).
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197цього Кодексу.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі вищезазначеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Беручи до уваги той факт, що син відповідача ОСОБА_4 є повнолітнім, однак віку 23 років не досяг, проживає окремо від батька та перебуває на утриманні матері, продовжує навчання за денною формою навчання та позбавлений можливості працювати і самостійно заробляти собі на життя, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, яка полягає у витратах на харчування, проживання, проїзд, придбання навчальної літератури та інших витратах, що виникають у зв'язку з навчанням, а ОСОБА_3 є фізично здоровим, працездатним чоловіком, суд дійшов висновку, що раніше визначений судом розмір аліментів на його утримання на період навчання в сумі 400 гривень, є дійсно не достатнім та не може забезпечити належний рівень матеріального утримання останнього. В даному випадку наявні передбачені законом підстави для задоволення позову і вважає достатнім для покриття, пов'язаних із навчанням витрат повнолітнього сина ОСОБА_7, стягувати із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 гривень щомісячно, на період його навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 річного віку.
При прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму для повнолітньої дитини, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік», який на період з 1 грудня становить: для працездатних осіб - 1921 гpн.
Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст. 182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Аналізуючи вказану норму закону та враховуючи як позицію позивача, так і відсутність заперечень зі сторони відповідача, рівень споживчих цін, суд визнає вимогу позивачки про зміну розміру стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на період навчання повнолітнього сина в розмірі 1200 гривень, достатньо обґрунтованою, оскільки даний розмір є меншим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.
Інших обставин, які б давали підстави для стягнення аліментів у більшому чи меншому розмірі, судом не встановлено.
Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв'язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.
Аліменти на утримання дитини згідно ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням суду, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, враховуючи, що станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 гривні, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 704,80 гривень.
Таким чином з ОСОБА_3В підлягає стягненню в дохід держави 704,80 гривень судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статями 182, 191, 199, 200 СК України, статями 4, 13,76,81,141, 263-265, 430 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на період навчання - задовольнити.
Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, за рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.12.2015 року по цивільній справі № 515/2074/15-ц.
Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 200 гривень щомісячно, на період його навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23 річного віку, а саме - до 29 жовтня 2020 року.
Стягнення аліментів в зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Відкликати виконавчий лист у справі 515/2074/15-ц за рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.12.2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 704 (сімсот чотирьох) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.А.Семенюк