РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Бібіка О.В.,

з участю секретаря Горобець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності правочину (заповіту),

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами: встановити нікчемність правочину - заповіту подружжя, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області 18 грудня 2007 року за р. № 286.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер, після його смерті залишилася спадщина.

За життя чоловіка вони склали спільний заповіт подружжя, посвідчений секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області 18 грудня 2007 року за р. № 286, за яким належні їй частки (по 1/4 кожному) квартири АДРЕСА_1 заповідали ОСОБА_2

Після смерті чоловіка в Зміївській ДНК була заведена спадкова справа №532/2009 на підставі її заяви про відмову від спадщини та заяви про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого виконкомом Таранівської сільської ради 12.02.2008 за №94, поданої онуком померлого ОСОБА_4

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.02.2010 по справі №2-313 її відмову від спадщини визнано недійсною.

30.03.2018 вона звернулася до Зміївської ДНК через свого представника із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті чоловіка, однак постановою від 30.03.2018 державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що оскільки частки в квартирі АДРЕСА_1, що зазначені в заповіті не є спільною сумісною власністю подружжя, заповіт не може бути прийнятий нотаріусом, оскільки є нікчемним.

На час відкриття спадщини вона була зареєстрована та проживала разом з померлим чоловіком, тобто прийняла спадщину за законом, однак не має можливості її оформити доки у судовому порядку не буде встановлено нікчемність заповіту.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про визнання позову, просила провести розгляд справи за її відсутності.

У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1. перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.09.1963 року. (а. с. 6).

18.12.2007 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 склали спільний заповіт подружжя, посвідчений секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області за р. № 286, за яким належні їм на праві власності частки (по 1/4 кожному) приватизованої квартири АДРЕСА_1 заповідали ОСОБА_2 (а. с. 8).

Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 10.03.1995 зазначені в заповіті частки набуті у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2. (а. с. 9).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.02.2010 по справі №2-313 відмову від спадщини ОСОБА_1 визнано недійсною. (а. с. 10).

Згідно постанови державного нотаріуса Зміївської ДНК Чернолясової Т.В. від 30.03.2018, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у прийомі для оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, заповіту подружжя, посвідченого секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області 18.12.2007 за р. № 286, оскільки зазначене у заповіті майно не є спільним сумісним майном подружжя. (а. с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1243 ЦК України, подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Судом встановлено ту обставину, що квартира АДРЕСА_1 не належить подружжю на праві спільної сумісної власності подружжя, отже вони не мали право скласти заповіт подружжя щодо даної квартири.

Враховуючи, що недійсний (нікчемний) правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, то спільний заповіт подружжя Палій від 18.12.2007, посвідчений секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області за р. № 286 не створює юридичних наслідків встановлених ст. 1243 ЦК України з моменту його посвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 704 грн. 80 к.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 206, 223, 247, 258-259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити, що заповіт подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області 18 грудня 2007 року за р. № 286 не створює юридичних наслідків, крім його недійсності (нікчемності) з моменту його реєстрації 18.12.2007.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 06.12.2018.

Головуючий: