РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/934/18

Провадження № 2/700/526/18

06 грудня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/934/18 провадження № 2/700/526/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем проживала у незареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2016 року. Від цього шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-СР № 241979 від 28.11.2017 року. У даному свідоцтві батьком дитини записаний відповідач. Із відповідачем припинили подружні стосунки, оскільки втратили почуття поваги та любові один до одного. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Батько ніякої участі у вихованні доньки та її утриманні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Зважаючи на це, просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Крім того просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати, повязані з правничою допомогою у сумі 1000 гривень.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослiдивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов пiдлягає частковому задоволенню із таких пiдстав.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини", передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно з положеннями ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з вдповідача на її користь судових витрат на правничу допомогу у сумі 1000 гривень, то суд зазначає, що ця вимога задоволенню не підлягає з огляду на таке.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач не додала до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження надання їй правничої допомоги у цій справі (договір, ордер адвоката) а також доказів, що підтверджували б оплату цих послуг у розмірі 1000 грн.

Між тим, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді адвокатом регламентовано у пункті 1 частини третьої статті 133, статтях 137, 141, 142 ЦПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в силу норм чинного законодавства позивач на підтвердження вимоги про стягнення витрат пов'язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 1000 грн. не надав суду доказів здійснення ним таких витрат.

А тому, встановивши, що у справі відсутні належні та допустимі, в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження факту надання правничої допомоги, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленої вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення даної вимоги.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 137,141,247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 180-182 СК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово непрацюючого на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви - 05 листопада 2018 року і до досягнення повноліття дитини.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, тимчасово непрацюючого на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах одного місяця.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Бесараб