КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №380/1404/17 Головуючий у суді першої інстанції: Лісовенко П.І.
№ апеляційного провадження: 22-п/824/3162/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегія суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватної агрофірми «Промінь» на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Приватної агрофірми «Промінь» про визнання недійсним договору оренди землі.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Указом Президента України &qu ;Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах&q?ля; від 29.12.2017 № 452/2017 ліквідовано, зокрема: Апеляційний суд Київської області, Апеляційний суд міста Києва, та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди, що ліквідуються, припиняють здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» від 03.10.2018 № 185 (6940).

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 16.10.2018 цивільну справу за апеляційною скаргою Приватної агрофірми «Промінь» на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Приватної агрофірми «Промінь» про визнання недійсним договору оренди землі передано на розгляд колегії в складі : головуючого судді Волошиної В.М., суддів: Панченко М.М., Слюсар Т.А.

Встановлено, що 27 вересня 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулася у суд з позовом до відповідача Приватної агрофірми «Промінь», в якому просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 10.09.2012 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,0178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Клюківської сільської ради Тетіївського району Київської області, укладений між нею та приватною агрофірмою «Промінь», визнати недійсною його державну реєстрацію Управлінням Держкомзему у Тетіївському районі Київської області від 26.12.2012 за № НОМЕР_2 та скасувати державну реєстрацію іншого речового права на нерухоме майно - права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, номер запису про інше речове право НОМЕР_3, посилаючись на те, що вона вказаний договір не укладала, підпис в договорі від її імені поставлений іншою особою.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 07 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 до приватної агрофірми «Промінь» про визнання недійсним договору оренди землі задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 10.09.2012 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,0178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Клюківської сільської ради Тетіївського району Київської області, укладений між ОСОБА_4 та приватною агрофірмою «Промінь».

Визнано недійсною державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 10.09.2012 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,0178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Клюківської сільської ради Тетіївського району Київської області, укладений між ОСОБА_4 та приватною агрофірмою «Промінь», проведену Управлінням Держкомзему у Тетіївському районі Київської області 26.12.2012 за № НОМЕР_2.

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 10.09.2012 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,0178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Клюківської сільської ради Тетіївського району Київської області, укладений між ОСОБА_4 та приватною агрофірмою «Промінь», проведену державним реєстратором Тетіївської районної державної адміністрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 19.04.2017, номер запису про інше речове право НОМЕР_3.

Стягнуто з приватної агрофірми «Промінь» на користь ОСОБА_4 4170,24 грн. сплачених судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду Приватна агрофірма «Промінь» подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість та таке, що підлягає скасуванню через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначав, що суд в порушення вимог ст. 130 ЦПК України не провів в належній формі та об`ємі попереднє засідання, не з`ясував та не розглянув усі питання, як того передбачає зазначена норма закону. Судом були порушені норми ст.ст. 189, 197 ЦПК України щодо підготовчого провадження та засідання. Єдиним доказом у справі є висновок почеркознавчої експертизи і, на думку відповідача, цей доказ є неналежним, недопустимим, недостовірним та недостатнім, який судом не повинен був братися до уваги. Посилався також на порушення судом норм процесуального права щодо виконання клопотання експерта та надання відповідних зразків для проведення почеркознавчої експертизи. При цьому у апеляційній скарзі описав методику та порядок проведення почеркознавчої експертизи та порушення норм, як матеріального, так і процесуального права щодо її призначення та проведення. Просив апеляційний суд не брати до уваги висновок почеркознавчої експертизи, як доказ отриманий з порушенням чинного законодавства. Звернув увагу щодо пропуску строку позовної давності позивачем, практику Європейського суду з цього питання та правову позицію Верховного Суду України. Вважав, що позивач пропустила строк позовної давності, а тому їй слід відмовити у задоволенні позову. Окрім того, просив допитати свідків агрофірми щодо підписання позивачем договору оренди. Вважаючи рішення незаконним просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги відповідача Приватної агрофірми «Промінь» позивач подала на неї свій відзив. Зазначала, що рішення суду є законним. При цьому вказувала, що вона є власником земельної ділянки і договору на оренду цієї землі вона з відповідачем не підписувала. Належним доказом її доводів є висновок судово-почеркознавчої експертизи. А тому, просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та визнаючи недійсними договір оренди земельної ділянки, державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки та скасовуючи державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки суд першої інстанції виходив з того, що лише власнику земельної ділянки у відповідності до положень частини 1 статті 317 ЦК України належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, зокрема, право передачі земельної ділянки в оренду, а такого волевиявлення на укладення договору оренди земельної ділянки та його підписання позивач не виявляла.

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону дивлячись на таке.

При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,0178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Клюківської сільської ради Тетіївського району Київської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 25.03.2010 року (а.с.6).

10.09.2012 між позивачем та відповідачем ПА «Промінь» був укладений договір оренди даної земельної ділянки строком на 10 років (а.с. 7-8). Даний договір 26.12.2012 зареєстрований Управлінням Держкомзему у Тетіївському районі Київської області за № НОМЕР_2, а потім 19.04.2017 державним реєстратором Тетіївської районної державної адміністрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про інше речове право НОМЕР_3 (копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25.09.2017 (а.с.9).

В процесі розгляду справи за клопотанням сторони позивача, яке було задоволено та за ухвалою суду від 16 травня 2018 року була призначена почеркознавча експертиза.

Із висновку судового експерта Київського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру № 8-4/1097 від 06.08.2018 вбачається, що підпис в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі НОМЕР_4 від 10.09.2012, укладеному між ОСОБА_4 та ПА «Промінь» щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,178 га виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою, з наслідуванням її підпису (а.с.127-131).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (частина друга статті 207 ЦК України).

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі.

Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Судом під час розгляду справи встановлено, що оспорювана угода, укладена від імені ОСОБА_4, підписана не нею, а іншою особою. Клопотання представника відповідача щодо призначення повторної експертизи було предметом розгляду суду першої інстанції і мотивованою ухвалою від 07 вересня 2018 року було відхилено (а.с.148). В суді апеляційної інстанції таке клопотання не заявлялось. А посилання представника відповідача на покази свідків, які можуть спростувати висновок експерта та підтвердити той факт, що позивач підписувала договір оренди у їх присутності правового значення для розгляду справи не мають, оскільки такі докази у розумінні ст. ст. 77-80 ЦПК України не є належними.

Таким чином, зазначена угода була укладена без волевиявлення позивача ОСОБА_4, тому суд дійшов правильного висновку про недійсність зазначеного договору оренди землі на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України.

Із позовної заяви вбачається, що 19.04.2017 державним реєстратором Тетіївської районної адміністрації Київської області, що підтверджується інформаційною довідкою №98365630 від 25.09.2017, здійснено державну реєстрацію іншого речового права на підставі договору оренди землі №94 від 10.09.2012, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Тетіївському районі Київської області 26.12.2012.

В доводах апеляційної скарги представник відповідача наголошував про застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи договір оренди землі від 26.12.2012 позивач не підписувала. А його реєстрація державним реєстратором Тетіївської районної адміністрації Київської області була проведена 19.04.2017, позов до суду було пред'явлено 27.09.2017, тобто в межах строків позовної давності.

За таких обставин, висновки суду щодо підстав до задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції та такого, що підлягає скасуванню через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року).

Всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга відповідача не містить, в ході апеляційного розгляду представник відповідача також не навів таких обставин.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а

Апеляційну скаргу Приватної агрофірми «Промінь» відхилити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: