АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Демченко Е.Л.
суддів Петешенкової М.Ю., Максюта Ж.І.
ознайомившись з заявою Дніпровської міської ради про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Дніпропетровська міська рада, про зобовязання вчинити певні дії,
в с т а н о в и л а:
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії задоволені частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності без введення в експлуатацію на нежитлові приміщення за адресами: м.Дніпропетровськ пр.Гагаріна,3А, площею 15,3 кв.м; м.Дніпропетровськ пр.Гагаріна,8Ж, площею 56 кв.м; м.Дніпропетровськ вул.Гоголя, 9А, площею 71,7 кв.м; м.Дніпропетровськ вул.Центральна,2/4, площею 1,5 кв.м, а також гараж по пр.К.Маркса,69 у м.Дніпропетровську, площею 41,7 кв.м.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська виправлені описки у рішенні суд від 04 жовтня 2013 року.

Не погодившись з таким рішенням, Дніпровська міська рада звернулась з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду на 06 листопада 2018 року.

15 серпня 2018 року до апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла заява Дніпровської міської ради про забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту на наступне майно: нежитлове приміщення в м.Дніпропетровську пр.Гагаріна,3А, площею 15,3 кв.м; нежитлове приміщення в м.Дніпропетровську пр.Гагаріна,8Ж, площею 56 кв.м; нежитлове приміщення в м.Дніпропетровську вул.Гоголя,9А, площею 71,7 кв.м; нежитлове приміщення в м.Дніпропетровську вул.Центральна,2/4, площею 1,5 кв.м, а також нежитлове приміщення (гараж) по пр.К.Маркса, 69 у м.Дніпропетровську, площею 41,7 кв.м.

Розглянувши заяву та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана Дніпровською міською радою заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Натомість із заявою про забезпечення позову у даній справі звернулась третя особа, а не позивач , і просить вжити заходи, які мають на меті забезпечення саме його інтересів, а не інтересів позивача як регламентовано цивільно-процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст.149-153,260,381 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Петешенкова М.Ю.

ОСОБА_4