Справа № 188/708/18
Провадження № 2/188/390/2018
17 серпня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді Полубан М.П.
при секретарі Гречко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом примусового виселення з домоволодіння
В С Т А Н О В И В :
Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що відповідно до витягну з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 46455243 від 28.10.2015 року їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Шевченка , 31 в с.Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області. Власницею даного домоволодіння вона стала 24.01.2002 року у звязку з купівлею. 01.12.2006 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, який було розірвано 24.11.2009 року. Після розірвання шлюбу вона , на його прохання , дозволила йому пожити у своєму будинку, доки він не знайде роботу та інше житло. Натомість відповідач , зловживаючи її довірою, протягом восьми років не вживає заходів до пошуку житла.
Останнім часом він систематично зловживає спиртні напої, після чого вчиняє сварки з нею у її ж домоволодінні, порушуючи норми етики та моралі, чим спричиняє їй страждання.
З листопада 2016 року такі дії відповідача набули систематичного характеру, він систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для неї проживання з ним в одному будинку , а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.
За її заявами на відповідача неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП . Постановами суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, та накладено відповідні стягнення.
Такі заходи ніякого позитивного результату не дали. Відповідач продовжує вчиняти з нею сварки, погрожувати фізичною розправою, внаслідок чого вона змушена тікати зі свого будинку та ночувати де прийдеться.
У 2016 році вона зверталася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області , було ухвалено заочне рішення 16.01.2017 р. яким позовні вимоги були залишені без задоволення. Вказане рішення не оскаржувалося.
На даний час у звязку з систематичним порушенням правил співжиття відповідачем та вчиненням ним насильства у сімї вона фактично позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися своїм житлом.
Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням щодо виселення з її домоволодіння у добровільному порядку , але на її прохання він реагує лише погрозами на її адресу. Своїми діями відповідач створює їй перешкоди у володінні , користуванні та розпорядженні її нерухомим майном
Просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй домоволодінням № 31а по вул.. Шевченка в с.Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області шляхом примусового виселення із житла ОСОБА_2.
Виселити з домоволодіння № 31 а по вул.. Шевченка в с.Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 без надання іншого жилого приміщення.
В судове засідання позивачка не з явилася , надала суду заяву , в якій просить суд слухати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує повність та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений.
Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню .
Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить домоволодіння по вул. Шевченка ,31а в с.Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області . Дана обставина підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.10.2015 року.
З відповідачем ОСОБА_2 позивачка проживала у зареєстрованому шлюбі , який було розірвано 24.11.2009 року.Відповідач зареєстрований та проживає за вищевказаною адресою, а саме вул.. Шевченка, 31а в с.Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області з дозволу позивачки.
Останнім часом він систематично зловживає спиртні напої, після чого вчиняє сварки з нею у її ж домоволодінні, порушуючи норми етики та моралі, чим спричиняє їй страждання.
З листопада 2016 року такі дії відповідача набули систематичного характеру, він систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для неї проживання з ним в одному будинку , а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.
За її заявами на відповідача неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП . Постановами суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, та накладено відповідні стягнення. Дані факти підтверджуються копіями постанов, що долучені до матеріалів справи.
У 2016 році вона зверталася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області , було ухвалено заочне рішення 16.01.2017 р. яким позовні вимоги були залишені без задоволення. Вказане рішення не оскаржувалося.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.
Згідно до ч. 2 ст. 48 вище вказаного закону, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності . Власник , який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою , може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій , які можуть порушити його право , або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно зі статтею 157 Житлового кодексу України членів сімї власника жилого будинку ( квартири) може бути виселено у випадках , передбачених ч.1 ст.116 цього кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ч.1 ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сімї або інші особи , які проживають разом з ним , систематично руйнують чи псують жиле приміщення , або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку , а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Суд вважає, що надані заявником докази являються достатнім підтвердженням вимог викладених в заяві. Враховуючи все вище наведене, суд вирішив задовольнити заяву повному обсязі.
На підставі викладеного , керуючись ст. ст 4,12, 23,76-82, 141, 247, 265 ЦПК України , ст.4 ЗУ «Про власність», ст.116, 157, 386 , 391 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом примусового виселення з домоволодіння задовольнити повністю.
Виселити з домоволодіння № 31 а по вул.. Шевченка в с.Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 без надання іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп., що були понесені останнім при подачі цього позову до суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя ОСОБА_3