Справа № 644/6243/17

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 листопада 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Трач М.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про виділ частки у спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 звернулася до суду з вказаним позовом та після уточнення позовних вимог просила припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, виділити ОСОБА_1 частку у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру у розмірі 1/6 частини квартири. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 конкретизувала позовну вимогу та просила визнати за позивачем право власності на 1/6 частину вказаної квартири.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, також співвласником квартиру був і померлий ОСОБА_8. Право спільної сумісної власності набуто сторонами на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 серпня 2000 року, реєстраційний номер 7-00-209699 виданого відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, згідно з розпорядженням від 2 серпня 2000 року № 7858 та зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 22 серпня 2000 року за № П-7-1974. У позасудовому порядку вирішити зазначене питання сторони не можуть.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, з підстав зазначених відповідачем ОСОБА_4 у письмових запереченнях, при цьому не заперечували, що спірна квартира належить сторонам на підставі свідоцтва про право власності на житло та те, що право власності набуто ними на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать матеріали справи, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У клопотанні зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02 серпня 2000 року, реєстраційний номер 7-00-209699 виданого відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, згідно з розпорядженням від 2 серпня 2000 року № 7858 та зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 22 серпня 2000 року за № П-7-1974, спірна квартира належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності. Співвласником квартири у свідоцтві також зазначено і ОСОБА_8, померлого 08 серпня 2004 року.

Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності на спірну квартиру набуте сторонами на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), гуртожитку.

Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, судом встановлені всі підстави для задоволення позову.

Посилання відповідачів на те, що позивач добровільно знялася із реєстрації у спірній квартирі, має у власності інше житло, не приймає участі у витратах по сплаті за комунальні послуги та на те, що колись мала намір відмовитися від своєї частки у праві спільної власності на їх користь не має правового значення для вирішення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р и ш і в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про виділ частки у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визнати в порядку поділу спільного сумісного майна за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.12.2018 р

Суддя: А. К. Сітало