Провадження №2/760/2944/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Солом'янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., третя особа: ТОВ «Кей-Колект», в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27428473 від 23.12.2015 р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Під час розгляду справи позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про залучення співвідповідача та заяву про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 17.07.2017 р. до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Відповідно до поданої заяви про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову, позивач просила: визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27428473 від 23 грудня 2015 р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2; та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2, здійснену 23 грудня 2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною (з відкриттям розділу), індексний номер: 27428473 від 23 грудня 2015 р., номер запису про право власності 12708119.

В ході розгляду справи відповідачем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. до суду подано клопотання про закриття провадження у справі, так як на думку учасника процесу дана справа не підвідомча судам загальної юрисдикції та не може розглядатися в порядку цивільно - процесуального законодавства, оскільки відповідно до позовних вимог оскаржуються дії приватного нотаріуса як реєстратора, в зв'язку з чим на нотаріуса розповсюджуються функції суб'єкта владних повноважень та вказаний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні позивач та її представник заперечували щодо задоволення вказаного клопотання приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що даний спір повинен розглядатися за правилами ЦПК та підвідомчий судам загальної юрисдикції.

Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» в судовому засіданні підтримав подане клопотання приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. про закриття провадження у справі.

Приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону, організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить: 1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ.

Статтею 10 Закону визначено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Як вбачається з позовних вимог позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27428473 від 23 грудня 2015 р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2; скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2, здійснену 23 грудня 2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною (з відкриттям розділу), індексний номер: 27428473 від 23 грудня 2015 р., номер запису про право власності 12708119.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, 25 вересня 2006 р. між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено кредитні договори №0 та №0.

В забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань за вищезазначеними кредитними договорами між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено Договір іпотеки № 23108 від 25.09.2006 р.

Відповідно до п. 1.1 цього Договору, Іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру, загальною площею - 90,6 кв. м., житловою площею - 46,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначений предмет іпотеки являється власністю позивача, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. від 25 вересня 2006 р. за реєстром 4540.

З інформаційних довідок 53653093 та 53650296 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкту від 19.02.2016 р., позивач дізналася, що право власності на нерухоме майно, яким було забезпечено виконання зазначених вище кредитних договорів, було зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект» (правонаступник згідно договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки) на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Так, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27428473 від 23.12.2015 р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Позивач вважає, що таке рішення приватного нотаріуса порушує її житлові та майнові права.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правових договорів (кредитного та іпотечного), на момент звернення до суду право власності на спірну квартиру перейшло до третьої особи у справі, суд, незважаючи на участь у спорі суб'єкта владних повноважень, дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 та 17 квітня 2018 року (справи № 11-96апп18 (№ 826/366/16) та № 11-192апп18 (№ 815/6956/15) відповідно).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що клопотання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про закриття провадження у справі є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 2, 4, 19 КАС України, ст.ст. 3, 19, 222, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кушнір С.І.