Дата документу 05.03.2018
ЄУ № 420/2004/17
Провадження №2/420/142/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Проньки В.В.

за участю секретаря Сіренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Лозова, 6, с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області.

Підставою свого позову позивач зазначає відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Обґрунтовує свої вимоги, тим що 25.09.2016 померла його мати ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по вул. Лозова, 6, в с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області. Він, як син померлої є спадкоємцем першої черги за законом, відповідачі по справі, його рідні брат та сестра також є спадкоємцями першої черги за законом, але на спадщину у вигляді домоволодіння не претендують, так як вони оформили на себе земельні ділянки, які були у матері та отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, а йому залишився вищевказаний будинок. Спадщину після смерті матері він прийняв, так як звернувся до Новопсковського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини в передбачений законом строк. Зараз йому необхідно реалізувати своє право на спадщину, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, але він не має змоги цього зробити оскільки мати за життя з невідомих йому причин не провела державної реєстрації права власності на домоволодіння в якому проживала. Також його брат та сестра не відмовились від своєї частки у спадщини на його користь, хоча на будинок не претендують. У зв'язку з чим нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння.

Позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, враховуючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до паспорту громадянина України серії ЕН №916819 виданого 27 лютого 2013 року Новопсковським РС УДМС України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Матеріалами справи встановлено, що матір'ю ОСОБА_1 є «Арчибас Раиса Дмитриевна» (російською мовою), що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-УР №1663751, виданого 20.03.1964 Танюшівським сільським ЗАГСом Білокуракинського району Луганської області.

Згідно матеріалів справи, 25 вересня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЕД №488554, виданим 28 вересня 2016 року Виконавчим комітетом Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння №6 по вул. Лозова в с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з його подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна у вигляді домоволодіння, що знаходиться в с. Танюшівка вул. Лозова, 6, Новопсковського району Луганської області, після смерті його матері ОСОБА_5.

Відповідачі по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, також є спадкоємцями першої черги за законом спадкового майна, після смерті матері ОСОБА_4

З матеріалів спадкової справи №304/2016 до майна померлого 25 вересня 2016 року ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з вернулись з заявою про прийняття спадщини до Новопсковського нотаріального округа 05.12.2016 та 04.02.2017 відповідно.

29 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно постанови приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу про відмову вчинення нотаріальних дій, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (житловий будинок), у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів відсутністю відмови від прийняття спадщини від інших спадкоємців.

В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом, але не може цього зробити, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно житловий будинок, оскільки за життя мати ОСОБА_4 не провела державної реєстрації права власності домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Лозова, 6, с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області.

Судом встановлено, що згідно звіту Новопсковського РБТІ про оцінку майна, рік побудови житлового будинку розташованого за адресою: вул. Лозова, 6, с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області 1968 р., вартість складає 29277 грн.

Відповідно до довідки № 285 від 29 березня 2017 року виданої Виконавчим комітетом Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_4 померла 25.09.2016. На день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. На день смерті була зареєстрована та проживала одна.

Згідно довідки № 72 від 05.03.2018 виданої Виконавчим комітетом Танюшівської сільської ради Новопсковського району головою домогосподарства за адресою: вул. Лозова, 6, с.Танюшівка Новопсковського району Луганської області була ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 25.09.2016, актовий запис про смерть №08 від 28.09.2016.

Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, регулюється Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав чинності з 27.01.2005 року.

Оскільки, житловий будинок, що є предметом даного позову, був побудований у 1968 році, до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то порядок державної реєстрації зазначеного житлового будинку, повинен був проводитися відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56 (далі Інструкція).

Так, відповідно до Інструкції, передбачено обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: вул. Лозова, 6, с.Танюшівка, Новопсковського району, Луганської області, належав ОСОБА_4, померлій 25 вересня 2016 року, оскільки це підтверджується довідкою Виконавчого комітету Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області № 72 від 05.03.2018, щодо запису погосподарської книги.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 12,13,80,81, 258259, 265, 354-355 ЦПК України, ст.ст.328, 1216, 1218 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Лозова, 6, с. Танюшівка, Новопсковського району Луганської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлої 25 вересня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії ЕН 916819, виданого 21 лютого 2013 року Новопсковським РС УДМС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт громадянина України серії ЕН 929481, виданого 04 жовтня 2013 року Новопсковським РС УДМС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт громадянина України серії ЕК 267294, виданого 27 січня 1997 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Апеляційного суду Луганської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя: В.В.Пронька