Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
провадження № 22-ц/778/2441/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

ОСОБА_2

при секретарі: Остащенко О.В.

за участі:

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

заявниці ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про відмову від апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що до липня 2014 року вона мешкала у м. Донецьку. В 2013 році у неї склалися шлюбні стосунки з жителем м. Запоріжжя, і вона зі своїми дітьми від попереднього шлюбу переїхала у м. Запоріжжя. 14.08.2013р. вона народила в м. Запоріжжя сина - ОСОБА_5. Проте через деякий час її шлюбні стосунки з батьком дитини не склалися, і в лютому 2013 року вона повернулася назад до м. Донецька, залишивши свого старшого сина на проживання у сусідки ОСОБА_6 у зв»язку з його навчанням.

Навесні 2014 року в м. Донецьку почалися бойові дії, і в липні 2014р. вона з дітьми вимушена була знову переїхати до м. Запоріжжя та поселитися у своїх знайомих. Вона сподівалася, що як в Донецьку, так і в Донецькій області через нетривалий час ситуація заспокоїться, і вона зможе знову повернутися додому. Коли стало зрозуміло, що ситуація не заспокоюється, а напроти загострюється, вона вирішила оформити статус внутрішньо переміщеної особи, отримати відповідну довідку та скористатися правами, передбаченими Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Вона оформила для себе і для дітей довідки про первинну реєстрацію особи переселенця, проте у наданні статусу внутрішньо переміщеної особи та довідки ВПО їй відмовлено.

Так, 25.11.2016 р. вона отримала письмову відмову від УПСЗН Запорізької міської ради по Вознесенівському району м. Запоріжжя, яка мотивована тим, що в наданих нею до управління документах відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у ст. 1 відповідного Закону. Причиною відмови у наданні довідки ВПО стало те, що у серпні 2013 року вона народила сина у м. Запоріжжі, а не у м. Донецьку.

Відсутність у неї статусу та довідки внутрішньо переміщеної особи не дає змоги скористатися правами, які надані Законом, зокрема, отримувати державну соціальну допомогу на покриття витрат на проживання та на утримання дітей; як багатодітної та малозабезпеченої, оскільки реєстрація місця її проживання - м. Донецьк, а в довідці ВПО реєструється фактичне місце проживання, що дає можливість вирішувати багато життєвих питань за фактичним місцем проживання.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просила встановити факт, що вона є внутрішньо переміщеною особою та проживає на території України, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі (м. Запоріжжя) після початку антитерористичної операції 14.04.2014р. по теперішній час та зобовязати управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району видати їй довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецька та проживає на території України, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі (м. Запоріжжя) після початку антитерористичної операції 14.04.2014 року по теперішній час. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району у особі начальника управління ОСОБА_7 подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

16.08.2018р. до суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району ОСОБА_3 про відмову від апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

За вимогами ч. 6 ст. 364 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п'ятій статті 206 цього Кодексу.

Судом наявності обставин, визначених ч. 5 ст. 206 ЦПК України, не встановлено, а тому відсутні підстави для неприйняття відмови Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району у особі начальника управління ОСОБА_7 від апеляційної скарги.

На підставі викладеного та враховуючи, що ст.ст. 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами щодо предмета спору на власний розсуд, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району у особі начальника управління ОСОБА_7 від апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року та закрити апеляційне провадження.

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (п.1.ч.1, ч.2 ст.362 ЦПК України).

Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ч. 5 ст. 364 ЦПК України, у разі закриття апеляційного провадження у зв'язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Вказані наслідки відмови від апеляційної скарги представнику апелянта роз»яснені і зрозумілі, про що вона особисто пояснила апеляційному суду.

Також в заяві про відмову від апеляційної скарги міститься клопотання Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про повернення судового збору.

Відповідно до положення п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні до апеляційного суду Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району у особі начальника управління ОСОБА_7 було сплачено 480 грн. судового збору, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 206 від 13.06.2018 року (а.с. 78).

З огляду на зазначене, апелянту необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 240 грн.

Керуючись ст. ст. 362, 364 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району у особі начальника управління ОСОБА_7 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.

Повернути Управлінню соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району з державного бюджету 240,00 грн. суми судового збору, що становить 50 відсотків розміру сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до квитанції № 206 від 13.06.2018 року.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути Управлінню соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району () кошти судового збору в розмірі 240,00 грн. (двісті сорок гривень нуль копійок) за квитанцією № 206 від 13.06.2018 року.

Оригінал квитанції № 206 від 13.06.2018 року направити Управлінню соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району.

Замість оригіналу квитанції № 206 від 13.06.2018 року до матеріалів справи долучити її копію.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: