Справа № 716/989/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.18 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.
секретаря - Кульки О.М.,
за участю позивача- Бумбак Т.О.,
представника позивача- Кутровської Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивує тим, що із 14.05.2011 по 05.08.2013 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Від спільного проживання в них 20.12.2011 народився син - ОСОБА_3. З часу розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_3 проживає із нею та вона самостійно його виховує, здійснює відповідний догляд, оскільки батько не займається вихованням сина, не відвідує його ні по місцю проживання, а ні в садочку, не спілкується із ним, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Рішення суду про стягнення аліментів відповідач не виконує, дитина повністю знаходиться на її утриманні. У зв"язку із наведеним вона змушена звертатись із даним позовом до суду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підтримали повністю, обгрунтували вищенаведеним.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою про виклик до суду за адресою, вказаною у відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС в Чернівецькій області, а саме: 1 провул.Щербини, 5 с. Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області, проте на адресу суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти проте, що адресат за зазначеною адресою не проживає.
Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив на позов; суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведене, суд зі згоди позивача та її представника ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Волочиської РДА Хмельницької області в судове засідання не з"явився, в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їх представника, поданий до суду висновок орагну опіки та піклування підтримують повністю.
Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Статтею 165 СК України визначено особи, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Зокрема, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлено, що 20.12.2011 народився ОСОБА_3. З копії свідоцтва про народження серії І-ББ № 164100 від 11.01.2012, яке видане відділом державної реєстації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками малолітнього ОСОБА_3
Із копії рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 05.08.2013 (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі із 14.05.2011 по 05.08.2013. Дитина ОСОБА_3 проживає з матір"ю та її батьками, повністю знаходитьься на їх утриманні.
Згідно рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 05.08.2013 із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону і до досягнення ним повноліття, починаючи із 06.06.2013 (а.с.15).
Згідно характеристик, які видані дошкільним навчальним закладом "Сонечко" відділу освіти, молоді та спорту Волочиської міської ради (а.с.9, 10,18, 24) ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад "Сонечко" із 19.08.2014. Владик не згадує про батька, проте йому відомо, що останній проживає в м.Чернівці. За час перебування в садочку ОСОБА_2 жодного разу не відвідував сина, приводить та забирає із садочку ОСОБА_3 мати та бабуся.
Із довідки, яка видана практичним психологом ДНЗ "Сонечко" (а.с.11) вбачається, що із слів ОСОБА_3 тато ОСОБА_2 не приймає ніякої участі у вихованні сина. Хлопчик не бачить тата вже досить давно .
Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 вихованням та утриманням сина не займається, не відвідує сина протягом тривалого часу ні по місцю проживання, а ні в садочку; не спілкується з ним, не цікавиться його успішністю, не піклується про його здоров'я, фізичний та моральний розвиток, про створення належних умов для його проживання та виховання, не цікавиться його матеріальним забезпеченням.
Зазначені обставини підтверджуються також показанням позивача ОСОБА_1 , яка допитана в судовому засіданні як свідок та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Зокрема, ОСОБА_1 вказала суду, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Будучи вагітною, уже в їх сім"ї виникали проблеми, у зв"язку із якими вона не змогла проживати в м.Чернівці разом із відповідачем, а тому переїхала в м.Волочиськ. 20.12.2011 народила сина ОСОБА_5, але батько дитини не прийшов забирати її із дитиною із пологового будинку, в усьому їй допомагали її батьки. Коли сину було 4 місяці, то відповідач приїздив до них та разом вони проживали однією сім"єю до поки сину не виповнилося один рік. Після чого відповідач поїхав в м. Чернівці до іншої жінки. 05.08.2013 шлюб між ними розірвано. З часу залишення сім"ї , а саме із 2012 по даний час відповідач не приїздив до сина, участі у його вихованні та утриманні не приймає. ОСОБА_1 вказала, що будь яких перешкод у спілкуванні із сином відповідачу не чинить. Сама була ініціатором того, щоб син спілкувався із батьком, знав про нього, а тому особисто телефонувала до колишнього чоловіка.. Відповідач, розмовляючи по телефону із сином обіцяв приїхати до нього та придбати йому телефон і планшеш, однак цього так і не зробив. Також зазначила, що рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_2 також не виконує.
Свідок ОСОБА_7 вказав суду, що являється другом позивача. Останню знає протягом п"ятнадцяти років. Про чоловіка ОСОБА_1 дізнався, коли вони одружилися. Тетяна проживає у своїх батьків із сином та донькою. Востаннє бачив батька ОСОБА_5, коли йому було один рочок . Відповідач не приїзджає до сина, не утримує, не цікавиться його життям, не спілкується із ним. Свідку відомо, що ОСОБА_1 працювала в Польщі для того, щоб утримувати сина. Чув розмову позивача по телефону, коли вона зверталась до чоловіка про допомогу, однак останній відмовлявся, шукав причини, щоб не приїхати до сина. Свідок вказав, що під час проживання однією сім"єю відповідач ніде не працював, інколи підзаробляв по найму. Тетяні в усьому допомагали її батьки . При розмові із Владиком, останній розповідав йому, що тато не вітає його із днем народженням, не посилає подарунків. Коли Владу робили операцію ОСОБА_2 не допомагав, не цікавився ним, тобто усунувся від участі у вихованні сина.
Свідок ОСОБА_6 суду вказала, що являється кумою позивача ОСОБА_1 Їй відомо, що остання перебувала в зареєстрованому шлюбі і народила сина ОСОБА_5, перебуваючи на п"ятому курсі навчального закладу. Із батьком дитини спільно прожили біля одного року в помешканні її батьків. З часу розпаду сім"ї батько дитини не цікавиться життям дитини, не спілкується із ним. ОСОБА_5 батька не бачив, не згадує про нього, ніколи не говорить, що батько йому щось подарував. Дитина завжди утримується від розмов про батька. Тетяні в усьому допомагали її батьки, а також вона їздила на заробітки до Польщі.
Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, небхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і саціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що відповідач не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та не відвідує його в будинку за місцем проживання та в садочку, що в м.Волочиськ Хмельницької області, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не підтримує матеріально. Така поведінка ОСОБА_2 свідчить про те, що останній без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо нехтує ними, що відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав.
З висновку органу опіки та піклування Волочиської РДА Хмельницької області №26-22-1598/2018 від 26.09.2018 вбачається за можливе та доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина- Бумбака ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 84-85).
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_2 безпідставно ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню сина ОСОБА_3 його належить позбавити батьківських прав по відношенню до останнього.
На підставі ст.ст. 150, 152, 155, 164, 165,166 СК України, ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 259, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 284, 289 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити .
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,(паспорт серії КТ 068374, виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 27.12.2012), жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно сина- Бумбака ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області .
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 06.12.2018
Суддя О.Пухарєва