КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 757/702/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/824/1226/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

4 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року в справі за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної Віти Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 52362105 з примусового виконання рішення суду від 17 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертична В. В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись в обґрунтування подання на те, що у Відділі знаходиться виконавче провадження №52362105 з примусового виконання виконавчого листа №757/702/15-ц від 14 липня 2015, виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» заборгованості за кредитним договором № 2802001/000-КФК/13 в розмірі заборгованості за кредитом в сумі 6 320 000 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 2 769 438, 01 грн., пені в сумі 6 320 000 грн., штрафу в сумі 1 643 200 грн. та судового збору у розмірі 3654 грн., а всього 17 056 292, 01 грн.

Зазначила, що боржник не виконує рішення суду та ухиляється від його виконання, у зв'язку з чим просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_4 до виконання покладених на нього рішенням суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено боржника у виконавчому провадженні № 52362105 ОСОБА_4 у праві на виїзд за межі України до виконання майнових зобов'язань, покладених на нього рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2015 року, без вилучення паспортного документу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову про відмову у задоволенні подання, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 230 000 грн., 2 769 438 грн. 01 коп. - заборгованості за нарахованими відсотками, 6 320 000 - пені, 1 643 200 - штраф, судовий збір у розмірі 3654 грн., а всього 17056292 грн. 01 коп.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2015 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року, рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2015 року залишено без змін.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 52362105 з примусового виконання виконавчого листа №757/702/15-ц від 14.07.2015 виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» заборгованості за кредитним договором № 2802001/000-КФК/13.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2016 була надіслана боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, - АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах виконавчого провадження державними виконавцями було направлено запити до компетентних державних органів з метою з'ясування наявності рухомого або нерухомого майна, на яке може бути звернуте стягнення. За результатами вчинення виконавчих дій виявлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб: ПП Сантей (причіп бортовий тентований, д.н.з НОМЕР_1), який постановою від 13 липня 2017 року оголошено в розшук.

Крім того, за боржником зареєстроване на праві власності нерухоме майно: гаражі площею 183,7 кв.м. у Луганській області, причіп 2009 року випуску, на котрі накладено арешт.

Судом встановлено, що 11 вересня 2017 року на адресу боржника направлявся виклик державного виконавця, в якому ОСОБА_4 було зобов'язано з'явитись до виконавця 26.09.2017 у з 10:00 до 17:00 за адресою: АДРЕСА_2, щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, 21.09.2017 направлено виклик державного виконавця, яким зобов'язано боржника з'явитись до виконавця 26 вересня 2017 року з 10:00 до 17:00 за адресою: АДРЕСА_2, щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. У разі ненадання підтверджуючих документів надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа.

Проте на виклики державного виконавця боржник не з'явився.

Також на адресу боржника державним виконавцем 21 вересня 2017 року направлялись вимоги про надання достовірних відомостей про майно, що перебуває у спільній власності, відомостей про майно, що перебуває у заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб; про надання достовірних відомостей про майнові права боржника; про надання відомостей про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки у цінних паперах у депозитарних установах; про надання декларації про доходи та майно боржника, які залишені без виконання.

Таким чином, встановлено, що державним виконавцем були вчинені дії передбачені чинним законодавством з метою повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, здійснювались його виклики та направлялись численні вимоги, що були проігноровані боржником.

Згідно з п. 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Незважаючи на те, що рішення про стягнення кредитної заборгованості були ухвалені судами ще у 2015 році, виконавчий лист про стягнення з боржника на користь ПАТ «ФК «Народна позика» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 056 292, 01 грн., видано 14 липня 2015 року, станом на 2018 рік боржник будь-яких коштів на її погашення не перерахував.

Згідно з ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Задовольняючи подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон, суд першої інстанції виходив з того, що тривале невиконання рішення суду, при можливості здійснювати погашення кредитної заборгованості, свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання судових рішень.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_4 не був обізнаним про відкриття виконавчого провадження у справі, що постанова і виклики державного виконавця направлялися за адресою АДРЕСА_1, за якою на час відкриття виконавчого провадження він не проживав, оскільки відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Про зміну місця свого проживання ОСОБА_4 суд або виконавчу службу не повідомляв.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_4 не ухилявся від виконання рішення суду, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Народна позика» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 056 292, 01 грн., проте з 2015 року по теперішній час на виклики державного виконавця не з'являвся та будь-яких дій, спрямованих на погашення заборгованості не вчиняв.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що державним виконавцем не надано доказів, що ОСОБА_4 може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши боргових зобов'язань, оскільки судом встановлено, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, виданим 16 листопада 2007 року органом видачі 8030 (а.с.241-243). Та в березні 2018 року виїжджав за межі України у м. Мюнхен Німеччина.

Боржником та його представником не подано доказів того, що з часу відкриття виконавчого провадження ним вживаються дії, об'єктивно спрямовані на погашення боргу перед стягувачем, та які б були співмірні борговим зобов'язанням.

Як пояснив в судовому засіданні представник ОСОБА_4, апелянт не працює, має на праві власності гаражі площею 183,7 кв.м. у Луганській області, на які накладено арешт, причіп 2009 року випуску, який перебуває у розшуку, з 2015 по 2018 рік заборгованість перед ТОВ «ФК «Народна позика» не погашав.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення подання державного виконавця та тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві на виїзд за межі України до виконання майнових зобов'язань, покладених на нього рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2015, без вилучення паспортного документу, оскільки будучи обізнаним про кредитну заборгованість в розмірі більш ніж сімнадцять мільйонів гривень, боржник не з'являється на виклики до державного виконавця для дачі пояснень, не сприяє, та не вживає заходів направлених на виконання рішення суду (відчуження майна з метою сплати боргу, відрахування певної частини доходу від здійснення діяльності тощо).

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, та не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 10 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді