Ухвала

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 509/2953/16-ц

провадження № 61-41175ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із позовними вимогами до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме про: стягнення 2 010,00 грн на відшкодування матеріальних збитків, заподіяних пошкодженням майна, і, після уточнення 15 січня 2018 року позовних вимог, 5 000,00 грн на відшкодування моральних збитків у зв'язку із пошкодженням майна.

Позов мотивовано тим, що між позивачем і відповідачем тривалий час існують неприязні відносини з приводу користування земельною ділянкою, на межі якої позивач побудував огорожу із шиферу, а відповідач частину цієї огорожі демонтував, спричинивши йому матеріальні та моральні збитки.

Посилаючись на те, що на земельній ділянці відповідача ОСОБА_2 виявлені листи шиферу і металева труба, дружина відповідача незаконно і безпідставно заволоділа частиною земельної ділянки, яка складає 20,31 м2, що було предметом спору у суді, з вини відповідача йому завдані матеріальні збитки у вигляді вартості частини демонтованої огорожі, крім того, йому завдано моральну шкоду, оскільки сім'я відповідача тривалий час перешкоджає у володінні, користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, належне йому майно знищено і пошкоджено.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 січня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок пошкодження майна.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 січня

2018 року залишенобез змін.

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 відшкодування матеріальних збитків, заподіяних демонтажем, пошкодженням майна на користь ОСОБА_1 у розмірі 2 010,00 грн та збільшити розмір моральної шкоди до розміру 5 000,00 грн, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.

Предметом позову у справі № 509/2953/16-ц є стягнення матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням майна, у розмірі 2 010,00 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 176 200,00 грн (1 762,00 грн х 100).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня

2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від

16 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області від

14 червня 2018 року прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило