Справа № 755/9399/18
У Х В А Л А

"13" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Юдицькому К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 25 472,83 грн. завданих збитків.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків.

10 серпня 2018 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1. Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо означеної квартири до набрання рішенням законної сили.

Мотивуючи тим, що відповідачу ОСОБА_3 належить на праві власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Відповідач доручила ОСОБА_4 розпоряджатися своєю часткою квартири. 21 липня 2018 року ОСОБА_4 без відома та погодження з позивачем вселила ОСОБА_5 у спільну квартиру та уклала договір оренди, де зазначила, що орендна сплата за користування вказаним житлом є тільки сплатою за комунальні послуги. В той же час, особові рахунки на день укладення договору оренди квартири АДРЕСА_1 не розділені, а тому заборгованість за спожиті комунальні послуги досі зростає.

Представник позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки у відповідача окрім 1/2 частини означеної квартири іншого майна не має, також не має місця роботи, постійного чи тимчасового доходу, а тому вона може відчужити належну їй нерухомість, що змушує її звернутись з даною заявою до суду.

Заява про забезпечення позову передана у провадження головуючого судді 13 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є стягнення завданих збитків у сумі 25 472,83 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №71090400 від 21.10.2016 року позивачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Доказів того, що інша 1/2 частина означеної квартири належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 у суду не має.

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Представник позивача просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, 1/2 частини якої належить на праві власності відповідачу. При цьому не надає суду доказів належності на праві власності 1/2 частини квартири ОСОБА_3

Крім того, відповідно до договору дарування 1/2 частини квартири, посвідченого 21 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач І.С., ринкова вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 складає 270 000,00 грн.

А відтак, суд вважає, що даний вид забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами про стягнення коштів у розмірі 25 472,83 грн.

Таким чином, суд, перевіривши доводи якими позивач обгрунтовує заяву про забезпечення позову, співмірність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний представником позивача спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я : О.О. Астахова