Справа №560/887/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить визнати за ним право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Берестя по вул. Гагаріна, 8, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 11 січня 2018 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його батька ОСОБА_5, який помер 01 листопада 2017 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Берестя по вул. Гагаріна, 8, Дубровицького району Рівненської області. Він є спадкоємцем по заповіту. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не зміг, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задоволити у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяви в яких просять суд розглядати справу без їх участі, позов визнають.

Вислухавши представника позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 травня 2018 року, винесеної приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу ОСОБА_6, останній відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.21).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №215319 (а.с.4) ОСОБА_5 помер 01 листопада 2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №26.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Берестя по вул. Гагаріна, 8, Дубровицького району Рівненської області, що підтверджується випискою з гопосподарської книги, виданою Берестівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області №02-22/1504 від 15 травня 2018 року (а.с.11).

Згідно довідок №02-22/1500 від 15 травня 2018 року та №02-22/1501 від 15 травня 2018 року, виданих виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_5, який помер 01 листопада 2017 року був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті з ним проживали та були зареєстровані такі особи: син - ОСОБА_2. Останній проживає у ввищевказаному будинку і по даний час (а.с.12-13).

Згідно пункту 1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11 травня 2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05 серпня 1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до частини 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1980 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок №8 по вул. Гагаріна в с. Берестя, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_5 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено статтями 25, 346 Цивільного кодексу України.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 05 лютого 2007 року (а.с.5) ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося б, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, заповів своєму сину ОСОБА_2.

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_2 підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії І-АВ №261375 (а.с.9).

Згідно заяв відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останні відмовилися від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті їх батька ОСОБА_5 (а.с.22-23).

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2 згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлого і набув право власності на нього.

Керуючись статтями 328, 346, 392, 1216, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 200, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Берестя по вул. Гагаріна, 8, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 11 січня 2018 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його батька ОСОБА_5, який помер 01 листопада 2017 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_7