печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02 листопада 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.,

при секретарі Каранда С. Г.

за участю представника позивача Бондар Е.А.

представника 3-ї особи ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» до ОСОБА_3 третя особи: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Панамедікус» про визнання недійсним іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним іпотечного договору , посилаючись на те що Згідно Попереднього договору ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2 066 250,00 грн. (еквівалент 250 000 доларів США) та зв'язався продати йому нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення загальною площею 186,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3, та квартиру. розташовану за адресою: АДРЕСА_1 загальиою площею 161,90 кв.м.

Згідно додаткової угоди до Попереднього договору строк повернення ОСОБА_4 грошей ОСОБА_3 подовжено до 10.06.2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 за Попереднім договором (з усіма змінами та доповненнями до нього) Банк, згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 23.04.2014 р. та зареєстрований в реєстрі за №91, яким забезпечується виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 за Попереднім договором (з усіма змінами та доповненнями до нього).

За Договором іпотеки Банк передав в іпотеку ОСОБА_3 належну Банку на праві власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 161.90 кв.м. житловою площею 107,30 кв.м. Згідно Договору іпотеки оціночна та ринкова вартість Квартири дорівнюють одна одній та складають 4 738 845,76 грн.За особистим зобов'язанням ОСОБА_4 щодо продажу об'єктів нерухомості ОСОБА_3 або повернення йому сум грошових коштів за Попереднім договором Банк поручився власним майном та передав в іпотеку ОСОБА_3 об'єкт нерухомості за Договором іпотеки, що відповідає критеріям нікчемності правочинів, передбачених пунктами 1) та 5) частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що діяла з 11.07.2014 до 12.08.2015).

Таким чином, вважає договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 23.04.2014 р. та зареєстрований в реєстрі за №916 є нікчемним. Спостережна рада ПАТ «Старокиївький банк» не приймала рішення стосовно укладення Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 23.04.2014 р. та зареєстрований в реєстрі за № 916, щ є порушенням ст.. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» та статутних документів Позивача.В результаті вказаного договору та попереднього договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_4, відбувся перехід права власності на належне Банку майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 161,90 кв.м. житловою площею 107,30 кв.м.. При цьому ОСОБА_4 зобов'язувався продати ОСОБА_3 майно, яке йому не належало і було власністю Банку. Крім того, відсутні будь які документи, які б підтверджували намір ОСОБА_4 придбати в Банка майно, з метою його подальшого перепродажу третім особам. Також, як вже зазначалося банком в поясненнях до матеріалів справи, ОСОБА_4 на момент укладення вказаних угод був одним з основних акціонерів Банку та Головою Наглядової Ради Банку.Вважає, вказані договори мали на меті відчуження майна Банку на користь ОСОБА_3, при цьому розрахунок за майно був проведений між ОСОБА_3 та безпосередньо ОСОБА_4, а не Банком як власником відчуженого майна.

Таким чином, відбувся продаж майна Банку на користь ОСОБА_3; при цьому грошові кошти за відчужене майно були отримані безпосередньо одним із основних акціонерів та Головою Наглядової Ради Банку ОСОБА_4 на його особисті рахунки, без подальшого перерахування на користь Банку. Тому просить визнати недійсним Іпотечний договір (без видачі заставної), укладений 23 квітня 2014 року між гр. Ізраїлю ОСОБА_3 (ОСОБА_3) та Публічним акціонерним товариством "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 23.04.2014 р. та зареєстрований в реєстрі за №916. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем проживання.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Представник 3-ї особи ОСОБА_4 повторно в судове засідання не з»явився, про час розгляду повідомлений, надано пояснення щодо позову (а.с.127 т.2)

Ухвалою суду від 27.03.2018р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Панамедікус».

Представник 3-ї особи в судовому засіданні надав пояснення, проти позову заперечував, вказував на те що набув право власності на спірну квартиру з дотриманням законодавства та є добросовісним набувачем.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідвиши матеріали справи, приходить до слідуючого.

Встановлено , що згідно Попереднього договору ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2 066 250,00 грн. (еквівалент 250 000 доларів США) та зв'язався продати йому нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення загальною площею 186,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3, та квартиру. розташовану за адресою: АДРЕСА_1 загальиою площею 161,90 кв.м.

Згідно додаткової угоди до Попереднього договору строк повернення ОСОБА_4 грошей ОСОБА_3 подовжено до 10.06.2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 за Попереднім договором (з усіма змінами та доповненнями до нього) ПАТ «Старокиївський банк» , згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 23.04.2014 р. та зареєстрований в реєстрі за №91, яким забезпечується виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 за Попереднім договором (з усіма змінами та доповненнями до нього).

За Договором іпотеки Банк передав в іпотеку ОСОБА_3 належну Банку на праві власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 161.90 кв.м. житловою площею 107,30 кв.м. Згідно Договору іпотеки оціночна та ринкова вартість Квартири дорівнюють одна одній та складають 4 738 845,76 грн.

Згідно ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Судом встановлено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 17.06.2014 р. №365 " Про віднесення Публічного акціонерного товариства " Старокиївський банк " до категорії неплатоспроможних " виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.06.14 р. прийнято рішення № 50 " Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ " Старокиївський банк " та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ " Старокиївський банк " Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ " Старокиївський банк " призначено Пантіну Л.О., тимчасову адміністрацію запроваджено з 18.06.2014 р. по 18.09.2014 р.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 11.09.2014 р. №563 " Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ " Старокиївський банк ", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.09.2014 р. прийнято рішення №92, яким з 18.09.2014 р. запроваджена процедура ліквідації ПАТ " Старокиївський банк " та уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Старокиївський банк " призначено Пантіну Л.О.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб " ( в редакції, що діяла з 11.07.2014 р. до 12.08.2015р.) протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Виконуючи обов'язки, покладені на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб статтею 38 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ", протягом дії тимчасової адміністрації в ПАТ " Старокиївський банк ", було забезпечено проведення перевірки правочинів ( у тому числі договорів ), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів ( у тому числі договорів ), що є нікчемними.

«Згідно із ч. 1, 2, 10 cm. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. З цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до cm. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону. а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 cm. 215 Цивільного кодексу України та ч. З cm. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 cm. 38 цього ж Закону перевірка правочинів AT «Дельта Банк» і виданий з цього приводу наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, № 910/24198/16 від 16 травня 2018 року та № 819/353/16 від 04 липня 2018 року».

Також аналогічна правова позиція викладена у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №813/1061/16, від 20.09.2018 у справі №804/1920/16, №809/316/16, №809/74/16, №819/589/16.

В ході перевірки договорів ( інших правочинів ) були виявлені договори іпотеки, що укладені ПАТ " Старокиївський банк ", з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 , на той момент Голови Наглядової Ради ПАТ " Старокиївський банк . Договори, які б встановлювали зобов'язання ОСОБА_4 перед банком в зв'язку з укладенням таких договорів іпотеки відсутні.

Відповідно до пунктів 1 та 5 частини 3 статті 38 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, що діяла з 11.07.2014р. до 12.08.2015р.) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними зокрема з таких підстав:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

- банк прийняв на себе зобов'язання ( застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо ) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність ".

За особистим зобов'язанням ОСОБА_4 щодо продажу об'єктів нерухомості ОСОБА_3 або повернення йому сум грошових коштів за Попереднім договором Банк поручився власним майном та передав в іпотеку ОСОБА_3 об'єкт нерухомості за Договором іпотеки, що відповідає критеріям нікчемності правочинів, передбачених пунктами 1) та 5) частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що діяла з 11.07.2014 до 12.08.2015).

Встановлено , що Спостережна рада ПАТ «Старокиївький банк» не приймала рішення стосовно укладення Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 23.04.2014 р. та зареєстрований в реєстрі за № 916, що є порушенням ст.. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» та статутних документів Позивача.

Представником ОСОБА_4 була надана копія протоколу Спостережної ради ПАТ «Старокиївський банк» № 10 від 14 квітня 2014 року, який відсутній у ПАТ «Старокиївський банк».

В ПАТ «Старокиївський банк» наявний оригінал протоколу Спостережної ради ПАТ «Старокиївський банк» № 10 від 14 квітня 2014 року з оригінальним підписом третьої особи - ОСОБА_4 - який на момент підписання протоколу був головою Спостережної ради ПАТ «Старокиївський банк». У вказаному протоколі розглянуто виключно одне питання - погодження Артющенко О.М. на посаду головного бухгалтера банку. Ніяких інших питань в протоколі Спостережної ради ПАТ «Старокиївський банк» № 10 від 14 квітня 2014 року не розглядалося. Копія оригінального протоколу Спостережної ради № 10 від 14 квітня 2014 року була додана представником банку до матеріалів справи. Оригінал протоколу був оглянутий в судовому засіданні.

Таким чином Правління ПАТ «Старокиївський банк» не приймало рішення про укладення спірного договору, що є порушенням ст.. 59 Закону України «Про акціонерні товариства».

Так, як вбачається з тектсу Договору іпотеки, з боку Банку Договір іпотеки був підписаний Головою правління Банку Яременко Юрієм Віталійовичем. При цьому ПАТ «Старокиївський банк» є публічним акціонерним товариством, діяльність якого регулюється Законом України «Про акціонерні товариства». В Банку на момент підписання спірного Договору іпотеки було утворено Правління у складі Голови правління - Яременка Юрія Віталійовича, заступників Голови правління - Вишневської І.Г., Липської О.В., Прокопенка А. В., Головного бухгалтера Артющенко О. М. Це підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Національного банку України. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про акціонерні товариства», голова колегіального виконавчого органу має право без довіреності діяти від імені товариства відповідно до рішень колегіального виконавчого органу, в тому числі представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов'язкові для виконання всіма працівниками товариства.

Крім того , укладення безоплатного договору про надання майнової поруки суперечить спеціальній правосуб'єктності ПАТ «Старокиївський банк», що тягне за собою визнання вказаного правочину недійсним відповідно до ст.. 207 Господарського кодексу України.

Відповідно, надання гарантій чи поручительств банківською установою на безоплатній основі, без отримання прибутку суперечить ст. 1,4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

В результаті договору іпотеки та попереднього договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_4, відбувся перехід права власності на належне Банку майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 161,90 кв.м. житловою площею 107,30 кв.м.. При цьому ОСОБА_4 зобов'язувався продати ОСОБА_3 майно, яке йому не належало і було власністю Банку. Крім того, відсутні будь які документи, які б підтверджували намір ОСОБА_4 придбати в Банка майно, з метою його подальшого перепродажу третім особам.

Відповідно до абз.1 частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Враховуючи положення абз. 1 частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, а саме - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а тому ОСОБА_3 не набув прав за недійсним договором іпотеки.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах. Як вбачається із ст.ст. 205, 209 Цивільного кодексу України нотаріальне посвідчення правочину - це лише різновид письмової форми правочину.

Отже, іпотечний договір ( без видачі заставної ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 23 квітня 2014 р. та зареєстрований в реєстрі за № 916, є нікчемним з усіма його додатковими угодами .

Судом також встановлено, що на час укладення іпотечного договору, третя особа ОСОБА_4 був одним з основних акціонерів Банку зта аймав посаду голови спостережної ради позивача.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства" особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається посадова особа органів товариства, якщо зазначена особа внаслідок такого правочину придбаває майно.

Таким чином, третя особа ОСОБА_4 був заінтересованою особою у вчиненні позивачем оспорюваного іпотечного договору в розумінні Закону України " Про акціонерні товариства " Таким чином, відбувся продаж майна Банку на користь ОСОБА_3; при цьому грошові кошти за відчужене майно були отримані безпосередньо одним із основних акціонерів та Головою Наглядової Ради Банку ОСОБА_4 на його особисті рахунки, без подальшого перерахування на користь Банку.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати недійсним Іпотечний договір (без видачі заставної), укладений 23 квітня 2014 року між гр. Ізраїлю ОСОБА_3 (ОСОБА_3) та Публічним акціонерним товариством "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 23.04.2014 р. та зареєстрований в реєстрі за №916.

Відповідно до ст.141 ЦПК України , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст.203,205,215 ЦК України, 12,13,77,79, 81,263,264,280,354, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» до ОСОБА_3 третя особи: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Панамедікус» про визнання недійсним іпотечного договору задовольнити.

Визнати недійсним Іпотечний договір , укладений 23 квітня 2014 року між гр. Ізраїлю ОСОБА_3 (ОСОБА_3) та Публічним акціонерним товариством "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 23.04.2014 р. та зареєстрований в реєстрі за №916.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» судовий збір в розмірі 1600 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення 29.11.2018р.

Суддя Остапчук Т.В.