АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1213/18Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_5;

відповідачі Черкаська міська рада; міський голова міста Черкаси ОСОБА_6 ;

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2018 року, у складі судді Пироженко В.Д., у справі за позовом ОСОБА_5 до Черкаської міської ради, міського голови міста Черкаси ОСОБА_6 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди , -:

в с т а н о в и л а :

У січні 2018 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Черкаської міської ради, міського голови міста Черкаси ОСОБА_6 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 29 вересня 2017 року відбувся брифінг, за участю міського голови м. Черкаси ОСОБА_6 та представників ЗМІ. Під час цього брифінгу ОСОБА_6 надано коментарі щодо вбивства депутата міськради ОСОБА_7. Інформацію, що вказує на причетність позивача ОСОБА_5, до відмивання коштів при здійсненні повноважень у сфері ЖКГ та причетності його до вбивства ОСОБА_7, повідомлену міським головою ОСОБА_6 на брифінгу, що відбувся 29 вересня 2017 року за участю представників ЗМІ він вважає недостовірною та такою, що принижує його честь та гідність, а також такою, що завдає шкоди його діловій репутації.

Позивачу, як станом на момент проведення вказаного брифінгу, так і на день звернення до суду з даним позовом, не повідомлялося про підозру у вчиненні будь-яких злочинів, в тому числі й тих, про які безпідставно було заявлено ОСОБА_6 на брифінгу. Також відсутній вирок суду яким би позивача було визнано винним у вчиненні злочину (злочинів) про причетність до яких позивача було неправомірно розповсюджено вказану недостовірну інформацію. Вказані обставини свідчать про відсутність вини та непричетність позивача до вчинення вказаних злочинів.

Розповсюджена відповідачем інформація погіршила його репутацію серед жителів м. Черкаси та в суспільстві, у зв'язку з чим він змушений пояснювати колегам, друзям, близьким та знайомим про свою непричетність до зазначених дій, виправдовуватися за дії, які не вчиняв. А тому вважає, що розповсюджена відповідачем інформація підриває його ділову репутацію.

Просив визнати недостовірною та такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5 інформацію наступного змісту: «Вчора відбулася зухвала подія, яка, я вважаю, викинула сьогодні всьому здоровому суспільству міста Черкаси виклик. Ввечері, пізно, після прямого ефіру був зухвало й жорстоко вбитий виконуючий обов'язки голови департаменту житлово - комунального господарства, депутат міської ОСОБА_8, голова обласної організації партії «УКРОП» ОСОБА_7. Що передувало, на нашу думку, цьому вбивству. В першу чергу це ліквідація тендерному комітету, яка відбулася виконавчим комітетом на попередньому засіданні. Три дні покійний не міг потрапити в свій кабінет. Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному Яценко спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_9, Яценко, ОСОБА_5 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.»; «Сесія буде сьогодні, і секретар міської ОСОБА_8 не має морального права обіймати посаду. Адже ви знаєте, що ОСОБА_7 відкрито заявляв і ми маємо велику підтримку депутатського корпусу, які готові були зняти секретаря Радуцького і поставити секретаря Михайла Бінусова, який влаштовував більшості депутатського корпусу»; «я найшов купу пустих актів по відмиванню коштів. Зокрема навіть по одному об'єкту, по каналізації, де в мене є документи», що була проголошена міським головою м. Черкаси ОСОБА_6 на брифінгу, що відбувся 29 вересня 2017 року в приміщенні Черкаської міської ради.

Зобовязати Черкаську міську раду протягом 10 днів з моменту набрання законної сили рішення суду спростувати недостовірну інформацію проголошену міським головою м. Черкаси ОСОБА_6 на брифінгу, що відбувся 29 вересня 2017 року в приміщенні Черкаської міської ради щодо ОСОБА_5 шляхом скликання міським головою міста Черкас ОСОБА_6 брифінгу за участю представників ЗМІ та громадськості під час якого оголосити текст судового рішення.

Стягнути з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_5 50 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок поширення міським головою міста Черкаси ОСОБА_6 недостовірної інформації, яка принижує честь та гідність і шкодить діловій репутації позивача.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2018 року позов ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт в обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення, а саме вважає неправомірними висновки суду про те, що проголошена відповідачем інформація щодо позивача на брифінгу, що відбувся 29 вересня 2017 року є оціночними судженнями і не містить фактичних даних.

Вважає, що твердженням висловленим відповідачем 2 «Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному Яценко спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_9, Яценко, ОСОБА_5 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.» прямо звинувачував позивача у вчиненні ним злочину передбаченого ст. 209 КК України(легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом) так і в контексті виступу вказав на те, що такими діями позивача останній причетний до вбивства депутата міської ради ОСОБА_7, що також слід вважати безпідставним звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 КК України (умисне вбивство).

Вважає, що проголошену відповідачем інформацію не можна вважати оціночним судженням, адже вона не відповідає критеріям, визначеним в ст. 30 ЗУ «Про інформацію».

Також, вказує, що інформація про вину особи у вчиненні злочинів не може бути оціночним судженням, оскільки таку інформацію можливо перевірити на відповідність її дійсності шляхом встановлення наявності або відсутності обвинувального вироку суду, а тому в даному випадку слід дотримуватися основоположних принципів права, зокрема презумпції невинуватості.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що Відповідач 2 під час виступу на брифінгу 29 вересня 2017 року надав свою особисту оцінку діяльності департаменту ЖКХ, оскільки під час зазначеного виступу останній проголосив твердження про вину Позивача у вчиненні конкретних злочинів. Прим цьому Відповідачем 2 , а також судом при постановленні рішення не було вказано, яке відношення має Позивач до діяльності Департаменту ЖКХ.

12 липня 2018 року від представника Черкаської міської ради ОСОБА_10 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2018 року без змін. Вважає, що інформація висвітлена міським головою міста Черкаси на брифінгу 29 вересня 2017 року є його судженням з приводу подій, які відбулися і не є інформацією стосовно порушення честі та ділової репутації позивача. Вважає також, що апелянт будучи публічною особою, мав би усвідомлювати, що він свідомо та самостійно відкриває себе для критики, яка в демократичному суспільстві може цілком правомірно здійснюватися у формі , яка не є обов»язково приємною для нього.

Також, 13 липня 2018 року від представника міського голови міста Черкаси ОСОБА_6 ОСОБА_11 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує що позиція апелянта про те, що в реченні «Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному Яценко спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке входить відомий бізнесмен ОСОБА_9, Яценко, ОСОБА_5 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.» міським головою було фактично обвинувачено його у вчиненні злочину є помилковою, оскільки вказана інформація не містить ніякого конкретної інформації, що вказувало б на вчинення позивачем злочину. А вживання міським головою таких мовно-стилістичних засобів як «на нашу думку», «я вважаю» та відсутність жодної вказівки на конкретну подію чи факт, вказує саме на оцінку обставин, що відбулися, тобто є оціночним судженням. Твердження викладені в апеляційній скарзі про те, що згадування прізвища ОСОБА_5 при негативній оцінці роботи Департаменту ЖКХ є також порушенням його прав вважає безпідставними, оскільки останній займаючи посаду секретаря Черкаської міської ради не лише мав право, а був зобов»язаний забезпечувати виконання даним Департаментом рішень ради та організовувати контроль такого виконання. Вважає, що в загальному інформація, яку просить спростувати позивач не стосується особи ОСОБА_5 , має оціночний характер останніх подій, що відбулися в міській раді.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши осіб, які зявились в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи публічною особою, мав би усвідомити, що він самостійно та свідомо відкриває себе для критики, яка у демократичному суспільстві може цілком правомірно здійснюватись у формі, яка не є обов'язково приємною для позивача. При цьому, позивач, мав бути готовий до того, що критика на його адресу може бути зроблена у спосіб та за стилем, які не будуть схвальними для позивача. Зі змісту поширеної інформації не вбачається, що така інформація ганьбить честь та гідність позивача, завдає шкоди його діловій репутації. Позивачем не доведено, що розповсюджена інформація призвела до негативних наслідків, що дискредитує його. А тому, інформація наведена позивачем не може розглядатись як поширення неправдивих відомостей так, як судом не встановлено, що фактично метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи. Висвітлена інформація міським головою міста Черкаси ОСОБА_6 на брифінгу який відбувся 29 вересня 2017 року є його судженням з приводу подій, які відбулися і не є інформацією стосовно порушення честі, гідності та ділової репутації позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 29 вересня 2017 року відбувся брифінг, за участю міського голови м. Черкаси ОСОБА_6 та представників ЗМІ. Під час цього брифінгу ОСОБА_6 була висвітлена інформація, : «Вчора відбулася зухвала подія, яка, я вважаю, викинула сьогодні всьому здоровому суспільству міста Черкаси виклик. Ввечері, пізно, після прямого ефіру був зухвало й жорстоко вбитий виконуючий обов'язки голови департаменту житлово - комунального господарства, депутат міської ОСОБА_8, голова обласної організації партії «УКРОП» ОСОБА_7. Що передувало, на нашу думку, цьому вбивству. В першу чергу це ліквідація тендерному комітету, яка відбулася виконавчим комітетом на попередньому засіданні. Три дні покійний не міг потрапити в свій кабінет. Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному Яценко спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_9, Яценко, ОСОБА_5 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.»; «Сесія буде сьогодні, і секретар міської ОСОБА_8 не має морального права обіймати посаду. Адже ви знаєте, що ОСОБА_7 відкрито заявляв і ми маємо велику підтримку депутатського корпусу, які готові були зняти секретаря Радуцького і поставити секретаря Михайла Бінусова, який влаштовував більшості депутатського корпусу»; «я найшов купу пустих актів по відмиванню коштів. Зокрема навіть по одному об'єкту, по каналізації, де в мене є документи», яку позивач вважає недостовірною та такою, що принижує його честь та гідність, а також такою, що завдає шкоди його діловій репутації.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов»язане з обов»язками і відповідальністю, може підлягати таким формальності, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров»я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Відповідно до роз'яснень, які викладені у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов»язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до частини 1 статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням, встановити факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація стосується саме особи позивача і що поширена інформація порушує особисті немайнові права особи позивача або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, при цьому саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб»єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думку, ідеї, висловлені іншими особами

Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі та ділової репутації, повинен урахувати положення Дерларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165(1998) Парламентської ОСОБА_8 Європи про право на недоторканість особистого життя.

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У звязку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції посилаючись на положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 827 засіданні Комітету ОСОБА_12 Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 Парламентської ОСОБА_8 Європи про право на недоторканість приватного життя та врахувавши, що позивач є публічною особою, а тому відкритий для суворої критики і пильного нагляду громадськості й межа допустимої критики щодо такої особи є значно ширшою, дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, оскільки вони як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб»єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а офіційні особи органів державної влади мають бути толерантними до різких, навіть некоректних оціночних суджень. В зв»язку з цим колегія суддів також погоджується і з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що міський голова м. Черкаси ОСОБА_6 у своєму вислові: «Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному Яценко спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_9, Яценко, ОСОБА_5 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів» прямо звинувачував позивача ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину передбаченого ст. 209 КК України(легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом) не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у вказаному тексту відсутнє посилання на вчинення ОСОБА_5 злочину передбаченого ст. 209 КК України, або іншого злочину чи вчинення будь-якого правопорушення, а суб»єктивне сприйняття даної інформації самим позивачем не є підставою для висновку про наявність такого звинувачення у висловленій інформації. Крім того, із тексту даного вислову вбачається, що вказана інформація не є фактичним твердженням, оскільки при її озвучуванні ОСОБА_6 було вказано «я вважаю», що на думку колегії виходячи із характеру даної інформації є ознакою саме оціночного судження.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що в загальному контексті виступу із змістом «Вчора відбулася зухвала подія, яка, я вважаю, викинула сьогодні всьому здоровому суспільству міста Черкаси виклик. Ввечері, пізно, після прямого ефіру був зухвало й жорстоко вбитий виконуючий обов'язки голови департаменту житлово - комунального господарства, депутат міської ОСОБА_8, голова обласної організації партії «УКРОП» ОСОБА_7. Що передувало, на нашу думку, цьому вбивству. В першу чергу це ліквідація тендерному комітету, яка відбулася виконавчим комітетом на попередньому засіданні. Три дні покійний не міг потрапити в свій кабінет. Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному Яценко спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_9, Яценко, ОСОБА_5 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.»; «Сесія буде сьогодні, і секретар міської ОСОБА_8 не має морального права обіймати посаду. Адже ви знаєте, що ОСОБА_7 відкрито заявляв і ми маємо велику підтримку депутатського корпусу, які готові були зняти секретаря Радуцького і поставити секретаря Михайла Бінусова, який влаштовував більшості депутатського корпусу»; «я найшов купу пустих актів по відмиванню коштів. Зокрема навіть по одному об'єкту, по каналізації, де в мене є документи» міський голова вказав на те, що такими діями позивача він є причетний до вбивства депутата міської ради ОСОБА_7, що на його думку є безпідставним звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 КК України (умисне вбивство), то вони є надуманими та такими, що спростовуються самим змістом вказаної інформації, оскільки в ній взагалі відсутня інформація про те, що позивач у даній справі або будь-які інші особи є причетними до вбивства вказаного депутата. Твердження позивача ОСОБА_5 про наявність в даній інформації звинувачень його в вчиненні тяжкого злочину, на думку колегії є його суб»єктивними домислами.

Крім того, колегія суддів вважає, що інформація слідуючого змісту «Вчора відбулася зухвала подія, яка, я вважаю, викинула сьогодні всьому здоровому суспільству міста Черкаси виклик. Ввечері, пізно, після прямого ефіру був зухвало й жорстоко вбитий виконуючий обов'язки голови департаменту житлово - комунального господарства, депутат міської ОСОБА_8, голова обласної організації партії «УКРОП» ОСОБА_7. Що передувало, на нашу думку, цьому вбивству. В першу чергу це ліквідація тендерному комітету, яка відбулася виконавчим комітетом на попередньому засіданні. Три дні покійний не міг потрапити в свій кабінет»; «я найшов купу пустих актів по відмиванню коштів. Зокрема навіть по одному об'єкту, по каналізації, де в мене є документи» не стосується позивача у справі, що відповідно до роз'яснень, які викладені у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» виключає наявність юридичного складу правопорушення, що може бути підставою для задоволення даного позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що інформація про вину особи у вчиненні злочинів не може бути оціночним судженням, оскільки таку інформацію можливо перевірити на відповідність її дійсності шляхом встановлення наявності або відсутності обвинувального вироку суду, а тому в даному випадку слід дотримуватися основоположних принципів права, зокрема презумпції невинуватості, колегією суддів також не може бути прийнята до уваги, оскільки у викладеній вище інформації, яку позивач просить визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформація про вину ОСОБА_5 у вчиненні злочинів відсутня.

Щодо інформації: «Сесія буде сьогодні, і секретар міської ОСОБА_8 не має морального права обіймати посаду. Адже ви знаєте, що ОСОБА_7 відкрито заявляв і ми маємо велику підтримку депутатського корпусу, які готові були зняти секретаря Радуцького і поставити секретаря Михайла Бінусова, який влаштовував більшості депутатського корпусу», то позивач при зверненні в суд з даним позовом, при поданні апеляційної скарги та його представник в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції не вказав в чому саме вказана інформація є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5 , а посилання що і вказана інформація в загальному контексті виступу міського голови є обвинуваченням позивача у вчиненні кримінальних злочинів є надуманою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Черкаської міської ради, міського голови міста Черкаси ОСОБА_6 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі 30 днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді Н.І. Гончар

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Повний текст постанови складений 02 серпня 2018 року.