Справа № 188/1561/18
Провадження № 2/188/710/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Гречко В.С. .

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що 02.01.2015 р., помер спадкодавець ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0484 площею 4,3900 га., на території Самарської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №082938 від 29.03.2002 р. Згідно витягу з Державного земельного кадастру кадастровий номер вказаної земельної ділянки :02:001:0484.

Згідно з довідкою Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 77 994,26 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України, що діяла на дату виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

За життя ОСОБА_2, заповіту не складав, що посвідчується довідкою Самарської сільської ради від 06.04.2016 р.

Більше 30 останніх років свого життя ОСОБА_2 прожив у шлюбних відносинах без офіційної реєстрації шлюбу (однією сімєю) з бабою позивачки ОСОБА_3, вели спільне господарство. Вказані обставини підтверджуються Актом обстеження матеріально-побутових умов, складеним 12.10.2018 року вуличним депутатом Самарської сільської ради у присутності двох свідків.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Баба позивачки померла раніше ОСОБА_2 - 25.04.2006 р., (свідоцтво про смерть від 28.04.2006 р., серії І-КИ №082798). Родинний звязок позивачки з ОСОБА_3, підтверджується копіями свідоцтв про народження позивачки - серії ІІІ-КИ №316374 від 20.05.1980 р., а також матері позивачки - серії ІІІ-УР №426608 від 05.05.1960 р. На даний час Позивачка має прізвище ОСОБА_1 у звязку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ №062175 від 20.11.1998 р.

Згідно довідки Самарської сільської ради від 20.08.2018 року на день смерті ОСОБА_3, разом з нею проживав та був зареєстрований ОСОБА_2.

Позивачка спадщину після смерті ОСОБА_3, прийняла в результаті чого отримала 17.05.2018 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3, на дату її смерті проживала однією сімєю з ОСОБА_2, та була зареєстрована з ним за однією адресою, отже, відповідно до ст. 1266 ЦК України, позивачка (яка є онукою ОСОБА_3Л.) має право на успадкування майна ОСОБА_2, яке належало б за законом її бабі, якби вона була живою на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2, не заводилася, оскільки ОСОБА_3, померла раніше спадкодавця, а позивачці Петропавлівська державна нотаріальна контора взагалі відмовила у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з ненаданням доказів родинного звязку ОСОБА_1, з ОСОБА_2, та відсутністю оригінала правовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності ОСОБА_2, на землю.

Інші спадкоємці (крім Позивачки), які мають право на спадщину після смерті ОСОБА_2, відсутні, оскільки дітей у нього немає, і зареєстрований на дату смерті був один, що підтверджується довідкою Самарської сільської ради від 06.04.2016 року.

Від спадщини після смерті ОСОБА_2, у вигляді спірної земельної ділянки позивачка не відмовляється, спадщину відповідно до норм ст.ст. 1266, 1268 ЦК України прийняла, (про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3,), але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, та розпоряджатися цим майном на свій розсуд не має змоги у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, у звязку з чим змушена звернутися до суду.

Спадкове майно знаходиться на території Самарської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

Таким чином, відповідачем по даній справі має виступати саме Самарська сільська рада.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат по даній справі складає 779,94 грн., = 77 994,26 грн., Х 1% (ставка судового збору), але не менше 0,4 Х 1762 грн. (розмір прожиткового мінімуму на 1 працездатну особу станом на 01.01.2018 р.).

Позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просить суд :

1) Визнати за гр. ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1), як спадкоємцем за правом представлення, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0484 площею 4,3900 га., що розташована на території Самарської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_2 (який помер 02.01.2015 р., згідно свідоцтва про смерть від 05.01.2015 р., серії І-КИ №605996) на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 29.03.2002 р., серії ІІІ-ДП №082938.

2) Витрати по сплаті судового збору залишити за Позивачкою.

Сторони в судове засідання не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Позивач позов підтримує . Відповідач позов визнає .

Судом встановлено, що 02.01.2015 р., помер спадкодавець ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть від 05.01.2015 р., серії І-КИ №605996), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0484 площею 4,3900 га., на території Самарської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №082938 від 29.03.2002 р. Згідно витягу з Державного земельного кадастру кадастровий номер вказаної земельної ділянки :02:001:0484.

25.04.2006 р. у віці 71 рік померла ОСОБА_4 , згідно копії свідоцтва про смерть , серії І-КИ № 082 2798 , виданого 28.04.2006 р. Самарською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області .

08.07.2015 р. у віці 55 років померла ОСОБА_5 , згідно копії свідоцтва про смерть , серії І-КИ № 629908 , виадного відділом ДРВЦС м. Павлограда Дніпропетровської області.

Факт родинних відносин померлих ОСОБА_3 , ОСОБА_5 з позивачем підтверджується свідоцтвом про народження позивача , серії ІІІ- УР № 426 підтверджується свідоцтвами про народження ( серії І- ЯР № 702079 - ОСОБА_6 та серії ІІІ-КИ № 316374- позивача ).

Факт перебування у фактичних шлюбних відносинах матері позивача ОСОБА_3 з померлим ОСОБА_2 підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання , а також довідками Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області ( вих. № 129 від 06.09.2016 р. , вих. № 130 від 06.04.2016 р. та № 383 від 20.08.2018 р. ) в яких зазначається , що померлий 02.01.2015 р. ОСОБА_2 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту в сільській раді не складав , а також зазначається , що померла 25.04.2006 р. ОСОБА_3 на день смерті проживала та була зареєстрована за вищевказаною адресою.

У свідоцтві про право на спадщину за законом , виданого 17.05.2018 р. державним нотаріусом Петропавлівської ДНК зазначається , що спадкоємцем зазначеному у цьомі свідоцтві майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла 25.04.2006 р. є її онука - ОСОБА_1 . Спадщина , на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки , площею 4.3970 га розташованої на території Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області … , кадастровий номер - :02:001:0483 .

Постановою вищезазначеного державного нотаріуса від 12.05.2016 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно після померлої 25.04.2006 р. ОСОБА_3 , так як остання на момент смерті спадщину не прийняла ( заяву про прийняття спадщини не подавала ) , разом з нею на момент смерті не зареєстрована , термін спадщини пропустила.

Таким чином , спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є позивач по справі , тобто ОСОБА_1

Інші спадкоємці першої та наступних черг після смерті спадкодавця відсутні .

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала їх матері, батьку, бабі, діду, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених статтею 1266 ЦКУкраїни, за умови якщо спадкоємець першої-третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини.

Норми статті 1266 ЦК України застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК України).

Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами статті 1266ЦК України, є вичерпним. Немає підстав розширювати цей перелік за рахунок осіб, яких не зазначено в указаній статті.

По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, який не є окремою підставою або видом спадкування і за яким суб'єктами спадкування стають певні спадкоємці за законом.

Як зазначалося вище ОСОБА_6 була донькою спадкодавця і спадкоємцем першої черги і інших спадкоємців будь-якої черги немає .

Виходячи із вищенаведених положень закону та встановлених судами фактичних обставин, позивач має право спадкування після смерті своєї баби ОСОБА_8 за правом представлення після смерті своєї матері ОСОБА_6.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову .

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне .

У відповідності до положень Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надала достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтувала свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 206 , 247, 265 ЦПК України, ст.ст.1221,1225 , 1266 , 1268 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити .

Визнати за гр. ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1), як спадкоємцем за правом представлення, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0484 площею 4,3900 га., що розташована на території Самарської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 29.03.2002 р., серії ІІІ-ДП №082938 , який помер 02.01.2015 р.

У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи , які не були присутні під час проголошення рішення суду можуть подати апеляційну скаргу в тоой же строк з дня отримання копії судового рішення .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_9