Справа № 461/7963/18
Провадження № 4-с/461/43/18
УХВАЛА

Іменем україни

06.12.2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судового засідання Пелех О.А.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові у режимі відео конференції скаргу ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження від 11 вересня 2018 року

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до Галицького районного суду м.Львова зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження ВП №57116842 від 11 вересня 2018 року.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що державним виконавцем Байрамовим Т.Р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, однак вказаної постанови вона не отримувала та не отримувала коштів за вказаним виконавчим листом.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник заявника скаргу підтримав, просив таку задоволити.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник заінтересованої особи АТ «КРИСТАЛБАНК» проти задоволення скарги заперечила, просила у такій відмовити з тих підстав, що банком на рахунок Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві були перераховані грошові кошти у розмірі 7368,63 грн. на виконання постанови державного виконавця від 03.09.2018 року про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується меморіальним ордером.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, копії виконавчого провадження та пояснення суду не надав.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27.11.2017 року позов ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК», Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК» про стягнення коштів задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» на користь ОСОБА_3 суму депозитного вкладу у розмірі 6096,66 грн. та 383,92 грн. нарахованих відсотків за договором банківського вкладу №ВДБ-88143:978 від 13.05.2013 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З інформації про виконавче провадження від 20.10.2018 року вбачається, що 31.08.2018 року до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшов виконавчий лист від 02.08.2018 року №461/9342/15-ц, виданий Галицьким районним судом м.Львова, згідно якого боржником є ПАТ «КРИСТАЛБАНК», стягувачем є ОСОБА_3 Також зазначено, що вищевказане рішення набрало законної сили 08.06.2018 року.

З даної інформації також вбачається, що державним виконавцем Байрамовим Т.Р. 03.09.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57116842.

Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 11.09.2018 року винесено постанову ВП №57116842 про закінчення виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення.

Суд зазначає, що у матеріалах справи також знаходиться Меморіальний ордер №13207 від 06.09.2018 року, з якого вбачається, що ПАТ «КРИСТАЛБАНК» перерахував на рахунок Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві грошові кошти у сумі 7368,63 грн. з призначенням платежу «Сплата згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57116842 від 03.09.2018 року АТ «КРИСТАЛБАНК» без ПДВ».

Таким чином, боржником АТ «КРИСТАЛБАНК» фактично виконано рішення Галицького районного суду м.Львова від 27.11.2017 року та постанова державного виконавця Байрамова Т.Р. від 03.09.2018 року.

Однак, суд звертає увагу на те, що державним виконавцем не надано суду доказів того, що ОСОБА_3 надавала виконавцю свій розрахунковий рахунок для перерахування стягнутих коштів державним виконавцем та, що вищевказані грошові кошти були перераховані на рахунок стягувача ОСОБА_3 Окрім того, у судовому засіданні представник заявника наголошував на тому, що державний виконавець не звертався до стягувача з проханням надати рахунок для перерахування коштів, отриманих внаслідок виконання вищезгаданого рішення суду.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.ст.1, 2 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначенихЗаконом Українм «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців.

Згідно з положеннями ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Необхідно також зазначити, що відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 цього Закону).

Приписами ч.1 ст.447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що державний виконавець до суду не зявився, жодних пояснень та доказів на спростування скарги не надав, суд дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_3 необхідно задоволити, визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження ВП №57116842 від 11 вересня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 258-261, 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження ВП №57116842 від 11 вересня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Зубачик Н.Б.