Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Розаліївської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з цивільним позовом до Розаліївської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 15 січня 2018 року помер її чоловік ОСОБА_3, якому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,5800 га., цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Позивач у шестимісячний строк звернувся до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 не надала нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на підтвердження права власності спадкодавця на спірну земельну ділянку. Враховуючи, що оригінал відповідного Державного акту втрачено, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:007:0073, площею 3,5800 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Розаліївська сільська рада Білоцерківського району Київської області, в порядку спадкування після ОСОБА_3, який помер 15.01.2018 року.

Позивач в судове засідання не зявилась, а від її представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, однак надіслав заяву про визнання позову.

ОСОБА_2 державна нотаріальна контора надіслала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15 січня 2018 року помер чоловік позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом серії І-БК № 430530. Факт перебування позивачки та спадкодавця у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №143005.

ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 3,5800 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, на підставі Державного Акту серії ІІ-КВ №017178, що підтверджується відповіддю Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м.Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області на запит завідувача Другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5.

09 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 посвідчено заповіт залишений ОСОБА_3 на імя ОСОБА_1 за змістом якого, він зробив таке розпорядження на випадок своєї смерті: усе моє майно, що буде мені належати на день моєї смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що я за законом буду мати право, заповідаю дружині гр. ОСОБА_1.

За заявою ОСОБА_1 від 15.05.2018 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №330/2018. Інші спадкоємці у ОСОБА_3 відсутні.

08 серпня 2018 року державний нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,5800 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, оскільки остання не надала необхідні документи на підтвердження права власності спадкодавця на спірну земельну ділянку.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Загальні положення про спадкування визначені у Главі 84 Книги шостої ЦК України.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

З врахуванням наведеного, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, що підтверджує і нотаріус у постанові від 13.03.2018 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 надала нотаріусу всі наявні в неї документи для реалізації спадкових прав щодо майна померлого чоловіка, суд вважає, що набуття відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, не має бути перешкодою у реалізації спадкових прав позивачки, тому права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту.

Оскільки позовні вимоги знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:007:0073, площею 3,5800 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Розаліївська сільська рада Білоцерківського району Київської області, в порядку спадкування після ОСОБА_3, який помер 15.01.2018 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 03.12.2018 р.

СуддяОСОБА_8