Справа № 314/1314/18
Провадження № 2/314/783/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.18 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

секретар судового засідання Рясна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу №314/1314/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батьків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2018 року позивачі звернулися до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до відповідача, в якому просять стягнути з останнього аліменти на їхнє утримання в розмірі по 1/8 частині від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У судове засідання позивачі не зявилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності у звязку із неможливістю прийняти участь в судовому засіданні через стан здоровя.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається із змісту позовної заяви, відповідач має малолітню доньку від першого шлюбу, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте позивачам невідомо, яким чином та в якому розмірі він надає кошти на її утримання.

Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

У разі предявлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі (п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Враховуючи вищевказане, з метою зясування всіх обставин справи та оцінки їх в сукупності, з метою недопущення порушення прав інших осіб, в даному випадку, малолітньої ОСОБА_4, суд вважає за необхідне визнати явку позивачів та відповідача в судове засідання обовязковою.

Судом враховано те, що позивачами не надано доказів на підтвердження доказів неможливості прийняти участь в судовому засіданні через поганий стан здоровя.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані зявлятися в судове засідання, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

За таких підстав, розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. 223, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати явку позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_3 обовязковою в судове засідання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батьків для дачі особистих пояснень.

Судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батьків відкласти до 15 травня 2018 року об 11 год. 00 хв.

Попередити позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про наслідки їхньої неявки у судове засідання за ч. 5 ст.223, п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України, а саме, що позовна заява буде залишена без розгляду у разі повторної неявки позивачів у судове засідання без поважних причин.

Попередити сторони про застосування заходів процесуального примусу за ст. 148 ЦПК України у виді штрафу за невиконання процесуальних обов'язків.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя : Наталія Юріївна Мануйлова

27.04.2018