Справа № 308/1292/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

01 липня 2014 року ОСОБА_1 (далі Позивач), уклав з громадянкою ОСОБА_2 (далі Відповідач) договір позики у відповідності до якого позивач передав Відповідачеві кошти в розмірі 300 000,00 грн. (триста тисяч грн. 00 коп.) зі строком повернення до 01 липня 2015 року. Позика була надана для особистих потреб, Укладення договору позики підтверджується розпискою Відповідача від 01 липня 2014 року.

Розписка на яку посилається Позивач, як на доказ своїх вимог - підписана позичальником - ОСОБА_2, що відповідає вимогам цивільного законодавства.

Також позивач зазначив, що строк повернення у розписці визначений до 01 липня 2015 року, проте станом на 07 лютого 2017 року сума позики в розмірі 300 00,00 грн., ОСОБА_2 не повернута.

Напідставі вищаневедного просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договром позики в розмірі 300 000,00 грн. та судові витрати.

Позивач у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином. Проте подав заяву за якою просить суд розглянути справу за відсутності позивача за наявними у ній доказами, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення від нього не надходило.

Судове засідання у справі було призначене на 31.01.2018 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивачем суду був наданий оригінал розписки, з якої вбачається, що 01.07.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала у борг від ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, грошові кошти у сумі 300 000,00 грн., які вона зобовязалася повернути до 01 липня 2015 року шляхом одноразового платежу.

Як зазначено у ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як зазначено у ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Обов'язок позичальника повернути позику визначений ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Як зазначено у ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України від 02.07.2014 року (у справі № 6-79 цс 14) відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобовязання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобовязання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку що між сторонами у справі фактично був укладений договір позики на суму 300 000,00 грн. на строк з 01.07.2014 року до 01.07.2015 року.

Відповідачем суду належними та допустимими доказами не доведено повернення зазначеної суми позики.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява представника відповідача ОСОБА_4, у якій він зазначив, що відповідач дійсно позичив у позивача 300 000,00 грн., однак не вважає, що права та інтереси позивача порушені, що приймається судом фактично як визнання позову. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми позики у розмірі 300 000,00 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати із сплати судового збору в розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 625, 1046 - 1051 ЦК України, ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Ужгород, вул. Перемоги,169/19, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, м. Ужгород, вул. Духновича, 9/5, ідентифікаційний номер - суду невідомий, паспорт серії ВО № 292804, борг за договором позики (розпискою від 01.07.2014 року) за станом на 31.01.2018 року в розмірі 300 00,00 грн. (триста тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Ужгород, вул. Перемоги,169/19, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 (м. Ужгород, вул. Духновича, 9/5, ідентифікаційний номер - суду невідомий, паспорт серії ВО № 292804) витрати із сплати судового збору в розмірі 3 000,00 (три тисячі гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5