Справа № 369/2199/18 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/3442/18 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 49 21.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Сержанюка А.С., Фінагеєва В.О.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області в складі судді Ковальчук Л.М., ухвалене в м. Київ 08 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2018 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, просила стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та судові витрати.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що із 16 липня 2005 року по 16 лютого 2018 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_5, під час якого народжено дитину ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею та утримується за її рахунок. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини, змушена звернутися до суду за захистом порушених прав.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2018 року позов частково задоволено, стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Позивач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила змінити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2018 року в частині обґрунтування мотивувальної частини та в резолютивній частині, стягнувши з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що всупереч нормам СК України та ЦПК України суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, самостійно змінив спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на розмір аліментів у частці від заробітку батька дитини.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Із матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що 16 липня 2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб та є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9 - 10).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано (а. с. 16).

Вказані обставини підтверджуються наявними в справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Так, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, із відповідача на користь позивача підлягають стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Разом із тим, всі наведені вимоги закону судом першої інстанції враховані не були, а саме суд, не врахувавши, що позивач просила визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, стягнув аліменти у частці від доходу відповідача.

Із 08 липня 2017 року набули чинності зміни до ст. 184 СК України, внесені Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким передбачено право одержувача аліментів на визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а отже, якщо позивач висловив своє волевиявлення з цього приводу, спосіб стягнення аліментів не може бути змінений на розсуд суду і визначений у частці від доходу батька, що фактично є виходом за межі позовних вимог всупереч вимогам ч. 2 ст. 264 ЦПК України.

За таких обставин рішення суду першої інстанції, яким визначено спосіб стягнення аліментів у частці від доходу батька, не може залишатися в силі і підлягає зміні в цій частині.

Визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, апеляційний суд враховує, що Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено такий прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Отже, відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів на даний час не може бути меншим, ніж 972 грн., а із 01 грудня 2018 року - не менше, ніж 1013,5 грн.

Згідно довідки ТОВ «Ленбуд» від 26 березня 2018року, ОСОБА_5 працює в товаристві з 19 квітня 2017 року на посаді машиніста різальних машин та отримує заробітну плату з березня 2017 року по лютий 2018 року в загальному розмірі 39098,61 грн., при цьому за січень - лютий 2018 року ним отримано 4200 грн. (а. с. 37).

Оскільки будь-яких інших обставин, які суд повинен приймати до уваги при визначенні розміру аліментів, сторонами надано не було, апеляційний суд приходить до висновку, що розмір аліментів 1100 грн., який складає близько ? від останнього відомого розміру заробітної плати відповідача, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, апеляційний суд враховує, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів в розмірі 2000 грн.

Також апеляційний суд приймає до уваги, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримання неповнолітніх дітей на обох батьків.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у зазначеному позивачем розмірі.

Разом із тим, позивач не позбавлена можливості у випадку наявності особливих обставин (розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво тощо) звернутися до ОСОБА_5 із позовом про участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, в порядку, передбаченому ст. 185 СК України.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його зміни в частині способу і розміру стягнутих аліментів, стягнувши із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1100 грн., та зазначивши, що розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону, оскільки повинен становити не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2018 року є законним, обґрунтованим та не підлягає зміні або скасуванню із підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2018 року змінити в частині способу і розміру стягнутих аліментів, стягнувши із ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1100 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із індексацією відповідно до закону, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України

Судді:

____________ ____________ ________