Справа № 569/2075/18
27 листопада 2018 року
Рівненський міський суд Рівненської області у складі :
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі Рибачик О.А.,
з участю представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Приватне підприємство «Фірма Укрекопласт» про визнання незаконними дій, визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі приватного підприємства, визнання права власності на приватне підприємство «Фірма Укрекопласт», -
ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідачів, в якому просить визнати незаконними дії ОСОБА_3 щодо укладання правочинів від імені позивачки з відповідачами 2, 3 за відсутністю повноважень, передбачених довіреністю, визнання за нею права власності на приватне підприємство «Фірма Укрекопласт».
В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона була і є єдиним власником приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» ідентифікаційний код юридичної особи 34327764.
20.01.2018 року з відкритої інформації ЄДРПОУ, вона дізналася, що її частка у приватному підприємстві «Фірма Укрекопласт» вже належать відповідачам 2,3.
Будь-яких угод на відчуження належної їй частки у статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» з відповідачами 2,3 вона не укладала, будь-яких повноважень на відчуження належної їй частки нікому не надавала. Грошей від продажу її частки у статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» не отримувала. Посилаючись на ст.215, 203 ЦК України просить суд визнати недійсними договора № 1 купівлі-продажу від 01.09.2016 року 49,5 % частки в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт», укладений від її імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та № 2 від 01.09.2016 року купівлі-продажу 49,5 % частки в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт», укладений від її імені ОСОБА_3 та ОСОБА_5, визнати дії ОСОБА_3 щодо відчуження її майна незаконними та визнати право власності на приватне підприємство «Фірма Укрекопласт» за ОСОБА_2.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представник третьої особи ПП «Фірма Укрекопласт» в судове засідання не зявилися, про час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю та просить їх задоволити крім того не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.09.2016 року між позивачкою, від імені якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності від 26.07.2016 року та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу 49,5 % частки в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» за № 1.
За змістом п.1.1 Договору продавець продає а покупець купує частку, що належить позивачці у статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» у розмірі 49,5 %.
Пунктом 3.1 Договору сторони визначили, що вартість частки, яку продавець продає, а покупець придбаває складає 1 980 000,00 грн.
Пунктом 3.2 Договору сторони підтверджують, що грошові кошти продавцем сплачені, а покупцем отримані до підписання договору у повному обсязі.
У розділі 7 Договору від імені продавця договір підписаний ОСОБА_3 на підставі довіреності від 26.07.2016 року.
Аналогічні положення містяться у договорі купівлі-продажу 49,5 % частки в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» укладений 01.09.2016 року між позивачкою, від імені якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності від 26.07.2016 року та ОСОБА_5 за № 2.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Згідно ч. 1 ст. 244 цього Кодексу представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю.
Частиною 3 ст. 244 ЦК України встановлено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
У ч. 1 ст. 202 ЦК України зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Зі змісту виданої позивачкою на імя ОСОБА_3 довіреності № 161 від 26.07.2016 року чітко випливає, що укладання угод щодо відчуження власного майна в тому числі своєї частки у даному підприємстві не передбачено.
Вчинення правочину у договорах купівлі-продажу частки в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» є виходом представника за межі своїх повноважень та порушенням положення ч. 2 ст. 203 ЦК України, в якій зазначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Частиною 1 ст. 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Як слідує з матеріалів справи, позивачкою не було схвалено правочини щодо відчуження належної їй частки у статутному капіталі. Будь-яких дій, спрямованих на прийняття правочинів до виконання нею не вчинялись. Напроти, за її заявою пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції України№ 412/5 від 19.02.2018 року на підставі Висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 15.02.2018 року відновлено її право власності на приватне підприємство «Фірма Укрекопласт», що свідчить про несхвалення нею спірних правочинів.
Доказів, які свідчили б про схвалення позивачкою спірних правочинів матеріали справи не містять.
Зазначені обставини дають підстави вважати, що волевиявлення учасника правочину, від імені якої діяв представник, не було вільним та не відповідало його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст.203 ЦК України.
З огляду на те, що в момент вчинення правочинів в оскаржуваних договорах від імені позивачки ОСОБА_3 необхідного обсягу повноважень не мала, наступне схвалення позивачкою спірних правочинів не відбулось, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу 49,5 % частки в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт», укладеного між позивачкою, від імені якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності від 26.07.2016 року та ОСОБА_4 № 1 від 01.09.2016 року та договору купівлі-продажу 49,5 % частки в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт», укладеного між позивачкою, від імені якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності від 26.07.2016 року та ОСОБА_5 за № 2 від 01.09.2016 року.
Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції України № 412/5 від 19.02.2018 року на підставі Висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 15.02.2018 року право власності позивачки на приватне підприємство «Фірма Укрекопласт» відновлено.
За даних обставин позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 705,00 грн. та за подання до суду заяви про забезпечення позову в розмірі 881,00 грн.
Керуючись ст.ст. 202, 215, 237, 241, 244 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 141, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу 49,5 % частки в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт», укладеного між ОСОБА_2, від імені якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності від 26.07.2016 року та ОСОБА_4 № 1 від 01.09.2016 року з моменту його укладання.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу 49,5 % частки в статутному капіталі приватного підприємства «Фірма Укрекопласт», укладеного між ОСОБА_2, від імені якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності від 26.07.2016 року та ОСОБА_5 за № 2 від 01.09.2016 року з моменту його укладання.
У задоволенні позову в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на приватне підприємство «Фірма Укрекопласт» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_6