УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарова І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В обгрунтування заяви зазначила, що 17 січня 2017 року померла ОСОБА_4, якій разом з ОСОБА_2 належало на праві приватної, спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1, у зв'язку з приватизацією. ОСОБА_1 є донькою померлої та відповідача ОСОБА_2 та рідною сестрою третьої особи ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частину спірної квартири, яку отримав чоловік спадкодавиці ОСОБА_2 Вказує, що вона з 2001 року працює та проживає в Італії, та не мала можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, тому звертається до суду з позовом про надання їй додаткового строку. Їй стало відомо, що відповідач 10.07.2018 року оформив договір дарування на користь третьої особи ОСОБА_3 Зважаючи на вказане, є ймовірність того, що ОСОБА_5 може розпорядитись своїм правом та відчужити квартиру третім особам, що в подальшому може уномежливити виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд вважає можливим застосувати забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_6