Справа № 683/1771/18
У Х В А Л А

03 серпня 2018 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Андрощук Є.М., ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 683/1771/18, 2-н/683/139/2018 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

встановив:

13 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст. 27 ЦПК України).

Позови про стягнення аліментів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (ч.1 ст. 28 ЦПК України).

На підставі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані спеціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

У заяві про видачу судового наказу зазначене зареєстроване місце проживання боржника Житомирська обл., Андрушівський р-н, с. Новоівницьке, вул. Лісова, 17.

Місце проживання заявника згідно з довідкою, наданою відділом з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міської ради, за зазначеною нею у заяві адресою (АДРЕСА_1) не зареєстроване.

Додана до заяви копія акта обстеження житлово-побутових умов заявника підтверджує її фактичне проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 06.07.2018 року, проте за наведених вище вимог закону не свідчить про зареєстроване місце її проживання/перебування.

Разом з цим, згідно з копією паспорта заявника її місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оскільки зареєстроване місце проживання заявника і божника не належить до територіальної юрисдикції Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, суддя відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України відмовляє у видачі судового наказу.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аналогічна норма встановлена в ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України.

Заявлена ОСОБА_1 вимога не відповідає пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України через відсутність зазначення максимальної установленої законом межі аліментів на одну дитину - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Оскільки частина перша статті 161 ЦПК України містить виключний перелік імперативних вимог, за якими може бути видано судовий наказ, суд самостійно не може змінювати вимогу, яка міститься у заяві про видачу судового наказу. Тому відповідно до п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Також відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст.95 ЦПК України).

Проте заявником не надано оригіналів письмових доказів, а копії письмових доказів, додані до заяви про видачу судового наказу, не підтверджені його підписом із зазначенням дати такого засвідчення, що відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України також є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 161-163, 165, 166 ЦПК України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя