РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16664/16-ц

пр. № 2/759/551/18

03 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві позов ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 у грудні 2016 р. звернулася до суду із позовними вимогами про зобов'язання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надати нотаріусу Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку; зобов'язати нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, на підставі витребуваних документів, оформити свідоцтво про право на спадщину за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер її чоловік - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що на протязі півроку після смерті її чоловіка, вона звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте державний нотаріус Черноморченко О.В., відмовила позивачці у видачі такого свідоцтва, посилаючись на те, що нею не були надані правовстановлюючі документи на нерухоме майно, яке належало померлому, проте, вказані документи перебувають у відповідачів, її свекра та свекрухи, які відмовляються надати вказані документи з метою оформлення позивачкою її спадкових прав, у зв'язку з чим позивачка просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 21.12.2016 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.04.2018 р. розпочато підготовче провадження.

Суд підготовчое засіданні провів, завершив та призначив розгляд справи по суті.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі (ас. 74).

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідачки ОСОБА_4 в судове засідання 03.12.2018 р.не з»явились, в судовому засіданні 31.10.2017 р. позовні вимоги не визнали та заперечувала проти задоволення позову, подали письмові пояснення, відповідно до яких вказали, що ніколи не заперечували надати державному нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке залишилось після смерті їх сина ОСОБА_5, а тому вважають підстави даного позову надуманими та безпідставними (ас. 16-17).

Представник відповідача Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, направив до суду листа в якому просив розглянути справу за його відсутності (ас. 56), у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього.

Суд важає можливим розглянути справу за відутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що у позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який був чоловіком позивачки та сином відповідачів.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.06.1997 р., виданого Ленінградською РДА м. Києва, померлий ОСОБА_5 був співвласником ? частини квартири АДРЕСА_1, іншим співласниками вказаної квартири по ? частині є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позивачі по справі та ОСОБА_7 (ас. 19).

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. від 06.10.2015 р. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на її ім'я на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. її чоловіка ОСОБА_5, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Одночасно державний нотаріус рекомендувала звернутися до суду із вимогами про визнання права власності в порядку спадкування за законом (ас. 5).

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовляються надати їй правовстановлюючі документи на спадкове майно.

У зв»язку з чим суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо зобов»язання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надати нотаріусу Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку.

При цьому, суд вважає що позоні вимоги щодо зобов'язати нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, на підставі витребуваних документів, оформити свідоцтво про право на спадщину за законом не підлягають задоволенню оскільки не мають правового обгрунтування, крім того, втручання в діяльність нотаріуса обмежується положенням Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріус є самостійним у своїй діяльності та вчинення нотаріальних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та дослідженні матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки частково доведені відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, а тому не підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом - задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надати нотаріусу Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною адресою.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: