Постанова

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 334/5271/17-ц

провадження № 61-9739св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач публічне акціонерне товариство «Сбербанк»,

треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року у складі колегії суддів Бєлки В. Ю., Онищенко Е. А., Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Сбербанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі. В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що невжиття судом заходів забезпечення позову створить загрозу позбавлення позивача права на справедливий судовий захист, складовою якого є обов'язкове виконання судових рішень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О. В. про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок літ. Н площею 967 кв. м та земельну ділянку площею 0, 0748 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відсутність заходів забезпечення, про які просить заявник, може ускладнити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду в звязку з існуванням можливості реалізації предмета іпотеки в порядку примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2017 року скасована, в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що предметом позову є оскарження нотаріальної дії, а не виконавчого документу, тому суд не вправі вживати такі заходи забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки це не відповідає обраному позивачем способу судового захисту.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що позивач оспорює саме виконавчий напис, внаслідок якого існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.

05 квітня 2018 року від ПАТ «Сбербанк» надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_4, який мотивований тим, що постанова апеляційного суду прийнята з дотриманням норм процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 151 ЦПК України(в редакції, чинній на час розгляду заяви судом першої інстанції) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України(в редакції, чинній на час розгляду заяви судом першої інстанції) визначені види забезпечення позову, зокрема у пункті 6 частини першої зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до підпункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі такого виконавчого документу, а саме виконавчого напису нотаріуса. Тобто, чинним законодавством передбачено такий вид забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та приймаючи постанову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, апеляційний суд не звернув увагу на те, що між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, внаслідок виконання якого існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та дійшов помилкового висновку про те, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не відповідає обраному позивачем способу судового захисту.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року скасувати, залишити в силі ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.

І. Журавель

В.

І. Крат

В.

П. Курило