Справа № 234/7454/18
Провадження № 2/234/2389/18
04 грудня 2018 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Бакуменко А.В. за участі секретаря судового засідання - Кісточка І.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами цивільну справу за позовом
про стягнення боргу за кредитним договором, -
Обставини справи :
ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою від 15.06.2018 року Краматорським міським судом Донецької області прийнято позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні, відзив та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін від відповідача не надходило.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд,-
29.06.2011 року ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредитну картку. Відповідно до тарифів якої він отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення тіла кредиту та процентів повинно було відбуватися відповідно до умов договору, з якими відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власний підпис у заяві.
У статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша статті 530 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилом статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Так, з наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» і не оспорених відповідачем доказів вбачається, що 29.06.2011 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій, зокрема зазначено, що «Я згоден з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді…».
Щодо стягнення пені та штрафів суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. N 1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» місто Краматорськ віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Тому банк був зобов'язаний скасувати пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором з 14 квітня 2014 року.
Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, пеня нарахована щомісячно після 14 квітня 2014 року. Тому позовні вимоги про стягнення пені та штрафів не підлягають задоволенню.
Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за кредитом та відсоткам по користуванню кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.
На підставі ст.ст. 4 , 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 274-279, ЦПК України, ст.ст.1048, 1054, 1050 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, задовольнити частково.
- 3793,14 грн. - заборгованість за кредитом;
В задоволені позовних вимогах про стягнення штрафних санкцій та пені - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко