Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 681/2112/15-ц

провадження № 61-8869св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: ОСОБА_3, сільськогосподарський виробничий кооператив «Лабунський»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року у складі колегії суддів: Спірідонової Т. В., Купельського А. В., Фанди В. П.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, СВК «Лабунський» про визнання права власності на майновий пай в порядку спадкування.

ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на 1/2 частину майнового паю члена КСП (майновий сертифікат) СВК «Лабунський» с. Новолабунь Полонського району Хмельницької області розміром 0,078 %, вартістю частки майна у розмірі 10 865,80 грн із загальної вартості майна пайового фонду підприємства станом на 01 січня 2001 року - 13 902 592,00 грн, право власності на який належав ОСОБА_5 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_1 від 12 травня 2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема на вказаний майновий пай. Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_5 є мати позивача - ОСОБА_6, а також відповідач ОСОБА_3 в рівних частках.

02 грудня 2014 року ОСОБА_6 подала до Полонської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, однак 21 лютого 2015 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грицею Л. М. посвідчено заяву ОСОБА_6 про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_6, після смерті якої він в установленому законом порядку прийняв спадщину. Вважає, що ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 прийняла спадщину, а тому за ним в порядку спадкування слід визнати право на 1/2 частину майнового паю, що належав ОСОБА_5 Проте нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не відкликала заяву про відмову від спадщини, подану нею 02 грудня 2014 року.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на 1/2 частину майнового паю члена КСП СВК «Лабунський», що в с. Новолабунь, Полонського району, Хмельницької області загальною вартістю майна пайового фонду підприємства станом на 01 січня 2001 року - 13 902 592,00 грн, часткою визначеною в розмірі 10 865,80 грн або 0,078 відсотків, який належав ОСОБА_5 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_1 від 12 травня 2015 року, виданого Новолабунською сільською радою 12 травня 2015 року.

Рішення мотивоване тим, що подача ОСОБА_6 21 лютого 2015 року до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Грица Л. М. заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, свідчить про відкликання нею своєї попередньої заяви про відмову від прийняття цієї ж спадщини, що мало місце 02 грудня 2014 року. Тому ОСОБА_6 є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 і вона набула право на спадкування майна, зокрема майнового паю. Оскільки позивач після смерті ОСОБА_6 прийняв спадщину, то позов підлягає задоволенню.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2016 року скасоване. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, СВК «Лабунський» про визнання права власності на майновий пай в порядку спадкування відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини була подана ОСОБА_2 до Полонської державної нотаріальної контори 23 березня 2015 року, тобто після смерті ОСОБА_6 Таким чином ОСОБА_6 за життя не подала заяву про прийняття спадщини до Полонської державної нотаріальної контори і є такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5

У липні 2016 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржене рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправильно застосував статтю 1269 ЦК України, оскільки 21 лютого 2015 року ОСОБА_6 особисто вчинила заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Хмельницького міського нотаріального округу Гриці Л. М. Той факт, що ця заява була отримана Полонською районною нотаріальною конторою 25 березня 2016 року, не впливає факт прийняття спадщини ОСОБА_6 відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі.

У вересні 2016 року ОСОБА_3 надала заперечення на касаційну скаргу, в яких просить касаційну скаргу відхилити і залишити оскаржене рішення без змін. Заперечення мотивовані безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2016 року справу призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка проживала в с. НоволабуньПолонського району Хмельницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Лабунський», що в с. Новолабунь Полонського району Хмельницької області.

Спадкоємцями за заповітом після її смерті є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в рівних частках.

02 грудня 2014 року ОСОБА_6 за місцем відкриття спадщини до Полонської державної нотаріальної контори подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, а ОСОБА_3 подала заяву про прийняття цієї спадщини. При цьому ОСОБА_6 роз'яснено наслідки відмови від права на спадщину, а саме що вона має право відкликати заяву про відмову від спадщини у строк до 28 травня 2015 року та подати нову заяву про прийняття спадщини.

21 лютого 2015 року ОСОБА_6 склала заяву про прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, що справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грицею Л. М.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, спадкоємцем після смерті якої є позивач ОСОБА_2

23 березня 2015 року ОСОБА_2 подав до Полонської державної нотаріальної контори заяву ОСОБА_6 про прийняття спадщини від 21 лютого 2015 року.

У частині шостій статті 1273 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно із частиною другою статті 1269 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Тлумачення частини шостої статті 1273, частиною другою статті 1269 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цивільне законодавство надає особі, яка відмовилися від прийняття спадщини, право відкликати її відмову протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Це право може бути реалізоване як шляхом відкликання заяви про прийняття спадщини, так і поданням заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до підпункту 2.4. пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Апеляційний суд при скасуванні рішення суду першої інстанції та відмові у задоволенні позову не встановив, що приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Грица Л. М. виконав вимоги підпункту 2.4. пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, щодо відмови заявнику у прийнятті заяви та роз'яснення права її подачі за місцезнаходженням заведення спадкової справи до Полонської державної нотаріальної контори.

Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки подання 21 лютого 2015 року ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Грица Л. М. заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, свідчить про відкликання ОСОБА_6 заяви про відмову від прийняття спадщини від 02 грудня 2014 року. За таких обставин апеляційний суд скасував законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржене рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року скасувати.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2016 року залишити в силі.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило