Провадження № 2/537/872/2018
Справа № 537/2910/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневич В.І., при секретарі Головньовій Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крюківського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області, за участю третьої особи ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» про звільнення майна з-під арешту,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, відповідно до якого, просить суд постановити рішення про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1, накладений Крюківським відділом ДВС міста Кременчука ГТУЮ у полтавській області за виконавчим провадженням № 20651377; судові витрати стягнути з відповідача.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_4 не зявилися, представник надав до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник Крюкіського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив до суду у передбачений законодавством строк не надано.
Третя особа в судове засідання свого представника не направила, надала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, при вирішенні справ покладається на розсуд суду.
Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не зявився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, 05.08.2010 року постановою державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 20651377 було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1
19.03.2018 року позивач звернулася до Крюківського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області з заявою про арешт з майна.
23.04.2018 року за вих. № 01/09 на адресу Крюківського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області було направлено адвокатський запит щодо накладення арешту на майно ОСОБА_1
11.06.2018 року позивач повторно звернулася до Крюківського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області з заявою про арешт з майна.
У відповідності до ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчий або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провадяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
У всіх інших випадках не завершеного виконавчого провадження арешт майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Отже, судом встановлено, що на момент розгляду справи судом, відкриті виконавчі проваджень відносно ОСОБА_1 на виконанні державної виконавчої служби не перебувають.
Також, представник ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» за заявою якого було відкрито виконавче провадження № 20651377, в рамках якого накладався арешт, не заперечує проти зняття арешту.
Згідно ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать право володіння користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного Кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.
На підставі викладеного, суд означає, що накладений арешт на все нерухоме майно в рамках виконавчого провадження № 20651377 заважає позивачу скористатися своїм правом на розпорядження своїм майном, що є порушенням його конституційних прав.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 317,321 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -
Позов ОСОБА_1 до Крюківського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області, за участю третьої особи ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1, накладений постановою державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 20651377.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В.І. Хіневич