Провадження № 2/521/4107/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та припинення права на отримання аліментів,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та припинення права на отримання аліментів.
За даних обставин позивач просить задовольнити позовні вимоги та змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання доньок з 3000 грн., щомісячно на кожну доньку, на 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та припинити стягувати з нього аліменти на утримання відповідача до досягнення молодшою дитиною трирічного віку..
Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить його позов задовольнити, крім того, проти заочного вирішення справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася заздалегідь належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає розгляд справи проводити в заочному порядку за наявними документами, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2017 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 07.09.2017р. і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12-13)
Н підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 09.11.2017р. з ОСОБА_1 , стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 грн. щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет» з подальшою індексацією, починаючи з 08.09.2017р. і до повноліття дитини, а також на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 грн. щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет» з подальшою індексацією, починаючи з 08.09.2017р. і до повноліття дитини. (а.с. 39-42)
Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Суд оцінивши надані сторонами докази в сукупності вважає що наявні підстави для зміни способу сплати та розміру аліментів, що стягуються з позивача на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2017 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 09.11.2017 року.
Так судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 03.08.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , у якої від першого шлюбу є донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 14,15)
Таким чином вбачається суттєві зміни у сімейному стані позивача у справі, а саме наявність іншої родини, яка також потребує матеріального забезпечення.
Посилання відповідача, щодо знаходження на його утриманні матері непрацездатного віку, судом не може взятися до уваги, оскільки під час ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області від 09.11.2017р., даний факт був врахований. (а.с. 41)
Що стосується вимоги ОСОБА_1 , щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення донькою трирічного віку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок, що дана вимога позивача суперечить чинному законодавству, а тому підлягає відмові в її задоволенні.
Що стосується зміни способу та розмірі сплати аліментів на утримання доньок, суд зазначає, що в сукупності всі надані докази свідчать про те, що матеріальне становище позивача, змінилося з моменту ухвалення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2017 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 09.11.2017 року.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.
Нормою ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, враховуючи зазначене суд вважає, що розмір аліментів, встановлений рішенням суду може бути змінений, так як саме такий розмір, на думку суду, буде справедливим та розумним, відповідатиме законодавству та насамперед інтересам дитини.
Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 184, 191, 192 СК України, та керуючись ст.ст. 2, 12, 76-77, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354, ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та припинення права на отримання аліментів задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 09.11.2017р. та стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 09.03.1998р. Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 08.06.2004р. Ленінським РВ УМВС України в Луганській області, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходів) на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини для відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30 денного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня отримання копії рішення безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН