Провадження № 2/522/7599/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, по якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 15.10.2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1385.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем сумісно не проживають, шлюбні відносини не підтримують, сумісного господарства не ведуть. Позивач зазначила, що збереження сімї є неможливим та подальше перебування в щлюбі суперечитеме її інтересам.

У засідання сторони не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Позивач надала суду заяву, згідно якої, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим, є підстави для ухвалення судового рішення по справі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно зі ст. ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.10.2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1385. Свідоцтво про шлюб серії І - ЖД № 335376.

Від шлюбу подружжя має двох спільних доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом з позивачем.

Однією сімє'ю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Діти після розірвання шлюбу залишаються на вихованні в матері.

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред'явлені.

Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе.

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись: ст. 51 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України; ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 15 жовтня 2002 року між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: 65098, АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2, адреса: 65122, АДРЕСА_2) у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1385.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно з ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Повний текст рішення суду складений 26.11.2018 року.

Суддя: А.Ю. Бойчук