Номер провадження: 22-ц/785/7923/18
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2018 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

08.09.2016 року позивач ОСОБА_5 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Згідно заявлених позовних вимог, позивач просила суд: виділити ОСОБА_5 у власність складські приміщення НОМЕР_2 НОМЕР_3, розташовані за адресою: 7-й км Овідіопольської дороги, м. Одеса, «гора розгрузки»; виділити у власність ОСОБА_4 складські приміщення НОМЕР_4 НОМЕР_5, розташовані за адресою: 7-й км Овідіопольської дороги, м. Одеса, «гора розгрузки»; визнати за ОСОБА_5 право власності на складські приміщення НОМЕР_2 НОМЕР_3, розташовані за адресою: 7-й км Овідіопольської дороги, м. Одеса, «гора розгрузки»; припинити ОСОБА_4 право власності на складські приміщення НОМЕР_2 НОМЕР_3, розташовані за адресою: 7-й км Овідіопольської дороги, м. Одеса, «гора розгрузки»; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 вартість 1/2 частки товару в сумі 6550000 грн; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 вартість 1/2 частки автомобіля «Ауді 6», державний номер НОМЕР_1 в сумі 260000 грн; виділити ОСОБА_5 у власність 1/2 частки квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_5 право власності 1/2 частки квартири АДРЕСА_1; припинити ОСОБА_4 право власності 1/2 частки квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_5 право власності 1/2 частки нежитлового приміщення № 49 нж, між 9 та 10 поверхами житлового будинку АДРЕСА_1; припинити ОСОБА_4 право власності 1/2 частки нежитлового приміщення № 49 нж, між 9 та 10 поверхами житлового будинку АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 4930 грн.

Представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на: два 20-ти футових контейнери, встановлені на торговельному місці НОМЕР_4 на території СТРП №4 ТК №3 - ТОВ «Промтоварний ринок»; на два 40-ка футових контейнери, встановлені на торговельному місці НОМЕР_2 на території СТРП №4 ТК №3 - ТОВ «Промтоварний ринок; на товар, що знаходиться в двох 20-ти футових контейнерах, встановлених на торговельному місці НОМЕР_4 на території СТРП №4 ТК №3 та двох 40-ка футових контейнерах, встановлених на торговельному місці НОМЕР_2 на території СТРП №4 ТК №3 - ТОВ «Промтоварний ринок»; на товар, що знаходиться в орендованих двох 20-ти футових контейнерах, встановлених на торговельному місці НОМЕР_9 на території СТРП №4 ТК №3 та другому поверсі 40-ка футових контейнерів, встановлених на торговельному місці НОМЕР_8 на території СТРП №4 №3 - ТОВ «Промтоварний ринок» та заяву про забезпечення позову від 31.10.2017 року про накладення арешту на автомобіль AUDI А6, Д/3 НОМЕР_7, № кузова НОМЕР_6, зареєстрований за гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування поданої заяви, представник та позивач посилались на те, що станом на момент звернення до суду все спірне майно перебуває у власності та користуванні відповідача по справі - ОСОБА_4, який може в будь-який час на свій власний розсуд ним розпоряджатися, чим зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовної заяви.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки автомобіль зареєстрований на ім'я позивачки, а накладення арешту на контейнери та товар є неможливим, оскільки це буде перешкоджати підприємницькій діяльності.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2018 року заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя було задоволено частково.

Було накладено арешт на автомобіль AUDI А6, Д/3 НОМЕР_7, № кузова НОМЕР_6, зареєстрований за гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині вимог заяви було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 01.10.2018 року про забезпечення позову, в частині накладення арешту на автомобіль марки AUDI А6, Д/3 НОМЕР_7, № кузова НОМЕР_6, зареєстрований за гр. ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, питання про забезпечення позову ОСОБА_5 розглядалось судами неодноразово.

Так, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2016 року заява ОСОБА_5 була задоволена частково та було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, а також нежитлове приміщення № 49 нж, між 9 та 10 поверхами житлового будинку АДРЕСА_1. В іншій частині заяви було відмовлено(головуючий суддя Жуган Л.В., а.с. 10-12).

Крім того, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року заява ОСОБА_5 була задоволена частково та було накладено арешт на два 20-ти футових контейнери, встановлені на торговельному місці НОМЕР_4 на території СТРП №4 ТК №3 - ТОВ «Промтоварний ринок»; на два 40-ка футових контейнери, встановлені на торговельному місці НОМЕР_2 на території СТРП №4 ТК №3 - ТОВ «Промтоварний ринок. В іншій частині заяви було відмовлено (головуючий суддя Жуган Л.В.).

Однак, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.01.2017 року вказана ухвала суду від 10 жовтня 2016 року була скасована і питання про забезпечення позову було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.76-78).

В подальшому, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2017 року заява ОСОБА_5 була задоволена частково та було накладено арешт на автомобіль AUDI А6, Д/3 НОМЕР_7, № кузова НОМЕР_6, зареєстрований за гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1(головуючий суддя Целух А.П., а.с. 25-27).

Однак, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.10.2017 року вказана ухвала суду від 14 червня 2017 року була скасована і питання про забезпечення позову було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.85-87).

Таким чином, в ході нового розгляду, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2018 року заяву позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя було задоволено частково.

Було накладено арешт на автомобіль AUDI А6, Д/3 НОМЕР_7, № кузова НОМЕР_6, зареєстрований за гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині вимог заяви було відмовлено.

Як було вказано вище, в апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування вищевказаної ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2018 року про забезпечення позову, в частині накладення арешту на автомобіль марки AUDI А6, Д/3 НОМЕР_7, № кузова НОМЕР_6, зареєстрований за гр. ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що спірний автомобіль є предметом спору заявлених позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, з урахуванням вмотивованості та співмірності.

З таким висновком суду колегія суддів повністю погоджується, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За змістом п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, у зв'язку з тим, що між сторонами дійсно виник спір щодо поділу спільного майна подружжя, у тому числі і автомобіля марки AUDI А6, Д/3 НОМЕР_7, № кузова НОМЕР_6, який зареєстрований за позивачкою ОСОБА_5, однак яким користується відповідач ОСОБА_4

В суді апеляційної інстанції позивач і заявник ОСОБА_5 пояснила, що відповідач ОСОБА_4 повністю користується вищевказаним спірним автомобілем на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тобто використовує спірний автомобіль у власних цілях, без її згоди.

Зазначені обставини, на думку позивача ОСОБА_5, можуть призвести до пошкодження або знищення вказаного автомобіля, який є предметом судового спору, що в свою чергу може призвести до невиконання або зробити неможливим виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

У зв'язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль, оскільки він на даний час перебуває в користуванні відповідача і його використання без згоди позивача може призвести до невиконання або зробити неможливим виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, що є недопустимим.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2018 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.12.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Н.А. Кононенко