Провадження №2н/337/201/2018
Справа № 337/807/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук І.Г. ознайомившись з заявою КП «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу по оплаті за воду і послуги каналізації,

в с т а н о в и л а :

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що слід відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, КП «Водоканал» просить суд стягнути з боржників суму заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації у розмірі 13082,77 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 176,20 гривень, яка виникла за період з 01.10.2014 року по 01.01.2018 року, що підтверджено відповідним розрахунком заборгованості.

У зв`язку з вказаним, суд вважає, що із поданих документів вбачається порушення прав ОСОБА_1, ОСОБА_2, оскільки нарахування заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації здійснено за період, який перевищує три роки, тобто виходить за межі строку позовної давності.

Також 12.03.2018 року судом надіслано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області щодо уточнення місця реєстрації відповідачів. Згідно відповіді від 23.04.2018 року, відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 11а кв. 1, знята з реєстрації 15.04.2008 року у звязку зі смертю.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржниками не укладався, тому із заяви і поданих документів суд вбачає спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржників в порядку наказного провадження, останні будуть позбавлені можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені їх права.

Відповідно до п.5 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст.ст.165,166, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити КП «Водоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу по оплаті за воду і послуги каналізації.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом пятнадцяти днів.

Суддя: