Постанова

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 486/506/17

провадження № 61-12719св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Пророка В. В.,

Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року у складі суддів:

Прокопчук Л. М., Козаченко В. І., Царюк Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що з 13 червня 2015 року до 02 грудня

2015 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, від цього шлюбу в них є неповнолітня донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 вересня 2015 року з нього на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття та аліменти на утримання ОСОБА_10 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. За рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської від 02 березня 2016 року він сплачує ще й аліменти на користь ОСОБА_11 на утримання його неповнолітнього сина - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської від 10 лютого 2017 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з нього користь ОСОБА_10 на її утримання з 1/6 частини на 1/20 частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

На думку позивача, з нього стягується більше 50% з усіх видів заробітку (доходу), що погіршує його матеріальний стан, у зв'язку з чим та з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 з 1/4 частки до

1/6 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від

20 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що розмір стягуваних з позивача аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітньої дитини, а обставини, на які посилається позивач, як на підставу зменшення розміру аліментів на даний час не змінилися, доказів протилежного ним суду не надано у зв'язку з чим його позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення суду першої інстанції від 20 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 вересня 2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки до 1/6 частки з всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31 липня

2017 року.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відкликано.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог не відповідає обставинам справи, вимогам норм матеріального права, оскільки доводи позивача щодо погіршення стану його здоров'я судом необґрунтовано не взяті до уваги.

У касаційній скарзі, поданій 18 вересня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, позивач сплачує їй аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_9 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно та аліменти на її утримання в розмірі 1/20 частки заробітку, що разом складає 3/10 частки заробітку. Також позивач сплачує аліменти на утримання свого сина ОСОБА_13 в розмірі 1/6 частки заробітку, тобто всього з ОСОБА_4 утримується 28/60 частки заробітку, що менше, ніж 50 % його заробітної плати. Вважає, що зменшення розміру сплачуваних аліментів погіршить права та законні інтереси їх доньки. Апеляційним судом не було взято до уваги, той факт, що у їх дочки є вроджене захворювання очей, яке потребує лікування. Вважає, що доказів щодо погіршення матеріального стану та здоров'я позивачем до суду не надано. ОСОБА_4 працює та отримує заробітну плату, а тому вимоги позивача про зменшення розміру аліментів є безпідставними. Суд апеляційної інстанції зменшив розмір аліментів на її користь з 31 липня 2017 року, а не від дня набрання рішенням суду законної сили.

19 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначено, що рішення суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованим. ОСОБА_4 зазначає, що в судових засіданнях ним неодноразово наголошувалось про погіршення його матеріального становища у зв'язку із сплатою аліментів на утримання його сина ОСОБА_13 в розмірі

1/6 частини всіх видів його заробітку та наданні йому ще додатково 1 000,00 грн на лікування, оскільки його старший син має захворювання гипертромія ср.ст. ОИ с астигматизмом. Зазначає про те, що ОСОБА_5 та її другий чоловік ніде не працюють, у зв'язку з чим не лише його дочка живе за рахунок аліментів, які він сплачує, а й вся родина відповідачки.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

07 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1

(а. с. 6).

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від

01 вересня 2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 липня 2015 року і до повноліття доньки. Також цим рішенням з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 липня 2015 року і до досягнення донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від

02 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_11 на утримання його неповнолітнього сина - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від

10 лютого 2017 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з

ОСОБА_4 користь ОСОБА_10 на її утримання за рішенням суду першої інстанції від 01 вересня 2015 року з 1/6 частини на 1/20 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення малолітньою донькою -

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років (а. с. 9-11).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 07 липня 2017 року

ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 та змінила прізвище на ОСОБА_14 (а. с. 43).

ОСОБА_4 працює на Відокремленому підрозділі «Южно-Українська атомна електростанція» на посаді слюсаря з ремонту парогазотурбінного устаткування в ТЦ та за період з грудня 2016 року до травня 2017 року йому нарахована заробітна плата в сумі 73 261, 53 грн, аліменти за цей період згідно із звітом про здійснені відрахування та виплати складають 13 886,28 грн на користь ОСОБА_10 та 9 256,36 грн на користь ОСОБА_11

(а. с. 47-49).

ОСОБА_9 перебуває на диспансерному обліку в дитячій поліклініці та часто хворіє простудними захворюваннями (а. с. 44-46).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від

15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Апеляційний суд встановив, що матеріальний стан позивача змінився після винесення рішення суду першої інстанції від 02 березня 2016 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_11 аліментів на утримання сина ОСОБА_13 в розмірі 1/6 частки його доходу, оскільки на час ухвалення рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 вересня

2015 року про стягнення аліментів на користь відповідача зазначена обставина була відсутня.

Крім того, судом апеляційної інстанції були враховані й доводи позивача щодо погіршення стану його здоров'я.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи.

Верховний Суд вважає, що оскаржуване судове рішення в частині зменшення розміру аліментів, утримуваних з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України рішення суду в цій частині необхідно залишити без змін, оскільки доводи касаційної скарги в цій частині рішення висновків суду не спростовують.

Разом із цим доводи касаційної скарги ОСОБА_5 стосовного того, що суд апеляційної інстанції в резолютивній частині рішення неправильно визначив дату, з якої буде зменшено розмір аліментів, а саме зменшив розмір аліментів з 31 липня 2017 року, а не з дня набрання рішенням суду законної сили.

У цій частині доводи касаційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке.

За змістом статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 319 ЦПК України 2004 року рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Враховуючи, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року набирає законної сили з моменту проголошення, тому апеляційним судом неправильно зазначено в резолютивній частині дату, з якої необхідно сплачувати змінений судом розмір аліментів.

Таким чином, рішення суду апеляційної інстанції необхідно змінити шляхом виключення з його резолютивної частини дати, а саме: «31 липня 2017 року», з якої необхідно сплачувати змінений розмір аліментів.

В іншій частині рішення апеляційного суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року змінити, виключивши із його резолютивної частини дату, з якої змінено розмір аліментів, 31 липня 2017 року.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Миколаївської області від

31 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. В. Пророк С. П. Штелик