Справа № 214/6590/17
2/214/1129/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

заочне

03 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 214/6590/17

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про зняття арешту з майна,

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_4 (на підставі довіреності від 24.11.2018)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернулася до суду з позовом 16.11.2017 в якому просила суд зобовязати ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 8358615) накладений постановою ОСОБА_2 ВДВС Криворізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ №108528 від 12.01.2009, якою було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.04.2011 помер її племінник ОСОБА_5. 01.11.2017 вона звернулася до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 Який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, померлого 11 лютого 2008 року, але не оформив своїх спадкових прав, який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7, померлої 06 вересня 2002 року, але не оформив своїх спадкових прав. Померлій ОСОБА_7 належала 1/3 частка квартири АДРЕСА_1.

01.11.2017 державний нотаріус їй видав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5, оскільки при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів №213687880 від 10.05.2017 було виявлено арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер 8358615, зареєстрований 12.01.2009 ОСОБА_8 філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ № 108528 від 12.01.2009 ОСОБА_2 ВДВС Криворізького МУЮ, не визначено майно, все нерухоме майно.

Вона звернулась до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про зняття арешту та заборони відчуження майна боржника ОСОБА_5 Однак отримала відповідь, якою їй відмовлено у наданні будь-якої інформації, так як вона не була стороною виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення, боржником у якому був її померлий племінник. Оскільки через накладений на квартиру арешт, вона не може реалізувати свої спадкові права, просила зобовязати відповідача зняти арешт.

У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не зявився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку загального позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Крім того, враховуючи належне повідомлення відповідача ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про дату, час та місце проведення судового засідання, неявку його представника до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.

20.11.2017 ухвалою суду відкрито провадження по справі (а.с. 15).

18.05.2018 ухвалою суду витребувано докази за клопотанням представника позивача (а.с. 48-49).

07.06.2018 від завідувача Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 надійшли витребувані судом документи (а.с. 58-73).

Відповідач ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ухвалу суду в частині витребування доказів не виконав, незважаючи на нагадування суду про необхідність виконання ухвали (а.с. 81). Суд, відповідно до норм ч. 10 ст. 84 ЦПК України вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2011 помер ОСОБА_5, що видно із свідоцтва про смерть серії І-КИ №404932 від 29.04.2011 (а.с. 59-зворот). За життя померлий ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На день його смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрованим разом з ним (а.с. 60)

26.02.2015 позивач ОСОБА_1 звернулася до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 Який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, померлого 11 лютого 2008 року, але не оформив своїх спадкових прав, який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7, померлої 06 вересня 2002 року, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 59).

Померлій ОСОБА_7 належала 1/3 частка квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № С-834 твід 14.03.2000 виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № С-2779 від 03.12.1999 (а.с. 12).

03.03.2015 постановою про відмову і вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з попустом шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 62).

Рішенням Саксаганського районного суду м. кривого ОСОБА_8 області від 21.01.2016 по справі № 214/7881/15-ц ОСОБА_1 встановлено додатковий строк у 2 місяці, для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 62 зворот -63).

15.03.2016 ОСОБА_1 повторно подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 63 зворот - 64).

01.11.2017 державний нотаріус їй видав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5, оскільки при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів №213687880 від 10.05.2017 (а.с. 8) було виявлено арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони на ого відчуження, реєстраційний номер 8358615, зареєстрований 12.01.2009 ОСОБА_8 філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ № 108528 від 12.01.2009 ОСОБА_2 ВДВС Криворізького МУЮ, не визначено майно, все нерухоме майно (а.с. 73).

11.05.2017 ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою, в якій повідомила, що боржник ОСОБА_5 помер 25.04.2011. В звязку з його смертю просила закінчити виконавче провадження та зняти арешт та заборону відчуження майна боржника ОСОБА_5 (а.с. 10).

Згідно листа від 02.06.2017 за №13.13-47/10012 ОСОБА_2 відділення державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у наданні будь-якої інформації, оскільки остання не була стороною виконавчого провадження (а.с. 11).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при чому згідно частини п'ятої цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця.

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що позивач є спадкоємцем на спірне майно, подала заяву про прийняття спадщини, тому суд прийшов до висновку, що позивач є власником майна, а відтак, може звертатись з позовом про звільнення майна з-під арешту.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані розяснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», розяснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до приписів ст. 316,. 317, ст. 319, ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що обмеження права власності можливо виключно на підставі закону.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

У зв'язку із відсутністю у ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виконавчих проваджень у відношенні ОСОБА_1, то арешт, накладений на майно, яке позивач успадкувала, підлягає зняттю.

Враховуючи відсутність у позивача будь-яких зобов'язань по виконавчому провадженню, в межах якого був накладений арешт на нерухоме майно, вона має право вимагати усунення перешкод у користуванні належним їй нерухомим майном, шляхом зобовязання зняти арешт з цього майна.

При таких обставинах суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.9 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 8358615) накладений постановою ОСОБА_2 ВДВС Криворізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ №108528 від 12.01.2009, якою було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: м-н. Гірницький, 10/12, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Представник позивача: ОСОБА_4, адреса місця знаходження: вул. Мусоргського, 7/21, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач: ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, адреса місця знаходження: вул. Віталія Матусевича, 41, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Повний текст рішення суду складено та підписано 03.12.2018.

Суддя Хомініч С.В.