АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 641/8314/17

Провадження № 22ц/790/3258/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Кружиліної О.А.

суддів: Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.

імена (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»

представник відповідача - Шевченко Володимир Якович

розглянув в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс»

на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року в складі судді Боговського Д.Є.,

в с т а н о в и в:

06 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі по тексту - КП «Жилкомсервіс»), в якому просив стягнути з відповідача на його користь спричинену внаслідок залиття матеріальну шкоду в розмірі 136 982,00 грн та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн, відшкодувати судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

Доводи позовної заяви мотивовані тим, що позивач є власником квартири НОМЕР_1 багатоквартирного будинку № 12 по в'їзду Фесенківському у м. Харкові, в якій він проживає разом із родиною. Квартира розташована на 12 поверсі будинку.

08 серпня 2017 року сталося залиття квартири, належної позивачу, а 14 серпня 2017 року комісією у складі працівників дільниці № 20 КП «Жилкомсервіс» (начальник дільниці ОСОБА_4, інженер ОСОБА_5, майстер ОСОБА_6.) було складено акт, згідно висновків якого причиною залиття 08 серпня 2017 року приміщень в квартирі НОМЕР_1 стало наявність дефекту різьби на відводі урізки стояку холодного водопостачання до квартири НОМЕР_2.

Вказаним актом визначені місця пошкоджень: в приміщенні туалетної кімнати наявне відшарування керамічної плитки, в приміщеннях житлових кімнат - на стелі та стінах сліди залиття, відсутнє освітлення та силова напруга, в приміщенні коридору - сліди залиття.

Позивач зазначав, що житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на утриманні КП «Жилкомсервіс», останнє здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, має регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку, тобто ділянка системи водопостачання, на якій існував дефект, що став причиною залиття квартири позивача, належить до зони відповідальності КП «Жилкомсервіс».

Згідно звіту, складеного ТОМ «Промексперт», станом на 20 жовтня 2017 року вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат та приміщень квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, складає 136 982,00 грн, а вартість матеріального збитку, спричиненого власнику, складає 125 021,00 грн.

Крім того, залиттям квартири, та як наслідок пошкодженням майна позивачу спричинено моральну шкоду, яку він оцінив у 50 000 грн та просив стягнути з відповідача.

Спричинення моральної шкоди виразилася в тому, що після залиття квартира стала непридатна для життя через сирість, підвищену вологість та відсутність електрики, у зв'язку з чим позивач разом із родиною був змушений більш ніж на два місяці жити у родичів, що створювало значні незручності як для родини позивача, так і для родичів. Більше чотирьох тижнів позивач намагався позбутися сирості в квартирі. Вказані обставини призвели до душевного хвилювання та життя у стані стресу позивача, через залиття квартири позивач не міг користуватися своєю власністю.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок залиття в розмірі 136 982 грн, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн, сплачений судовий збір в сумі 1 869,82 грн, а всього 190 351,82 грн.

22 березня 2018 року КП «Жилкомсервіс» подало до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова заяву КП «Жилкомсервіс» про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції КП «Жилкомсервіс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову до КП «Жилкомсервіс».

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що наданий до суду розрахунок шкоди не може слугувати належним та допустимим доказом по справі, адже у розумінні чинного ЦПК України єдиним доказом спричинення шкоди та її розміру є висновок експерта.

Крім цього, КП «Жилкомсервіс» не є належним відповідачем, оскільки не виконує будь-які роботи з технічного обслуговування будинку або ремонтів, та вважає, що винним у протиправній бездіяльності є КП «Харківводоканал».

Спірний стояк знаходився в межах квартир НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1 і відповідальними за його технічний стан є співвласники квартир.

Посилання в позовній заяві позивача на бездіяльність КП «Жилкомсервіс» не мають під собою жодних правових підстав, так як право на недоторканість житла, яке передбачене статтею 30 Конституції України, статті 12 Загальної декларації прав людини, статті 8 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, статтею 311 ЦК України не дає можливості представникам КП «Жилкомсервіс» на проникнення до квартири НОМЕР_2, які здійснили самовільне переобладнання в ній та яка належить їм на праві приватної власності.

КП «Жилкомсервіс» вважало, що співвласники багатоквартирного будинку, зобов'язані забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного та капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі проведення робіт, пов'язаних з заміною труби стояка, відповідно до вимог статей 322, 382 ЦК України, статті 151 ЖК України.

Оскільки позивач є власником квартири НОМЕР_1 у будинку № 12 по Фесенківському в'їзду у м. Харкові, тому він є співвласником допоміжних приміщень, технічного обладнання, конструктивів, елементів зовнішнього благоустрою будинку, і повинен брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території.

На виконання вимог статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та умов публічного договору, з метою забезпечення послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, керуючись статтею 29 цього Закону, КП «Жилкомсервіс», яке не є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, уклало з КП «Харківводоканал», яке відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення. Правовідносини між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківводоканал» в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення регламентуються Договором № 16/2 від 29 грудня 2011 року.

Відповідно до умов пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору № 16/2 від 29 грудня 2009 року (нова редакція договору № 16/2 від 01 лютого 2008 року), укладеного між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківводоканал», саме КП «Харківводоканал» зобов'язаний: здійснювати контроль за технічним станом внутрішньобудинкових систем житлових будинків, відповідно до «Графіку технічного обслуговування» утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим Договором.

З огляду на викладене, відповідач вважав, що КП «Харківводоканал» має відшкодовувати збитки позивачеві.

Позивач не надав суду доказів розміру моральної шкоди на суму 50 000 грн, докази відносно моральної шкоди відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважав, що апеляційна скарга КП «Жилкомсервіс» необґрунтована, неправомірна та така, що не підлягає задоволенню.

Свої доводи мотивує тим, що відповідач в апеляційній скарзі жодної нової підстави в обґрунтування незаконності або необґрунтованості рішення суду першої інстанції не навів та не вказав жодних нових обставин, що підлягають встановленню, доказів, які підлягають дослідженню чи оцінці, не наводить обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції та заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Необґрунтованими також є посилання відповідача щодо того, що наданий позивачем у якості доказу «Звіт про оцінку майна» від 06 листопада 2017 року не є доказом завданої матеріальної шкоди на суму 136 982 грн і не є доказом розміру реальної матеріальної шкоди в контексті Акта обстеження від 14 серпня 2017 року, складеного представниками КП «Жилкомсервіс».

Відповідач не надав та не надає на сьогодні доказів, які б спростовували конкретну інформацію, зазначену у документах, наданих позивача, як докази, або докази того, що Акт обстеження від 14 серпня 2017 року та Звіт про оцінку майна є неналежними та недопустимими доказами.

Окрім того, в матеріалах справи є докази того, що позивач повідомляв відповідача про час, дату здійснення виходу спеціаліста, який готував звіт про оцінку майна, а саме про розмір поновлюючого ремонту та майнової шкоди, який було спричинено позивачу внаслідок затоплення його квартири. Своїм правом щодо прийняття участі під час виходу спеціаліста за адресою квартири позивача, яка була залита з вини відповідача, останній не скористався, надання заперечень до позовної заяви відповідач не надав, а в апеляційній скарзі не зазначає жодного доводу на спростування інформації, зазначеної як в Акті обстеження, так і у Звіті про оцінку майна, тому свій обов'язок щодо доказування на підтвердження своїх заперечень чи доводів відповідно до статті 81 ЦПК України відповідач на сьогодні не виконав.

Позивач вважав, що суд під час ухвалення заочного рішення по цивільній справі правомірно приймав до уваги усі наявні у справі докази, надав їм належну оцінку та ухвалив відповідне законне рішення.

Крім того, надуманим та необґрунтованим є ствердження відповідача про те, що КП «Жилкомсервіс» є неналежним відповідачем у цій справі, винним відповідач вважає КП «Харківводоканал».

Таке ствердження відповідача є зловживанням процесуальним правом з боку відповідача та має на меті затягування процесу, адже відповідачу відомо, що такі заяви у інших справах судами не задовольняються. КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем житлового фонду та несе відповідальність за своєчасне проведення капітального і поточного ремонтів та його утримання. Права та обов'язки балансоутримувача визначені в статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в якій, серед іншого, передбачено, що балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Посилання відповідача на те, що відповідальність за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення житлових будинків несе КП «Харківводоканал» є безпідставними, оскільки згідно до договору № 17/3 від 29 грудня 2011 року, укладеного між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківкомуночиствод» на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем балансоутримувач (управитель) КП «Жилкомсервіс) відповідно до пункту 2.1.8 зазначеного договору, зобов'язаний своєчасно організовувати проведення поточного та капітального ремонту житлового фонду та інженерного обладнання, а КП «Харківкомуночиствод» (виконавець) відповідно до пункту 2.3.2 вищезазначеного договору зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом внутрішньобудинкових систем житлових будинків, відповідно до «Графіку технічного обслуговування».

Згідно з витягу з додатку № 2 до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20 грудня 2011 року будинок № 12 по в'їзду Фесенківському у м. Харкові, Комінтернівський район, значиться за порядковим № 3055, за дільницею № 20 КП «Жилкомсервіс». Згідно до відповідного рядку до структури тарифу за послуги КП «Жилкомсервіс» з утримання цього будинку входить, в тому числі, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, систем зливової каналізації тощо.

Тому саме КП «Жилкомсервіс» є належним відповідачем у цій справі.

Що стосується моральної шкоди, то квартира позивача, яка була затоплена з вини відповідача, на сьогодні ще не відповідає вимогам до належного проживання, у цій квартирі, окрім позивача, мешкають його дружина та двоє неповнолітніх дітей, тому ці обставини і є доказами спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із положень статей 23, 1166, 1167 ЦК України та свої висновки мотивував тим, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на утриманні КП «Жилкомсервіс», останнє здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, має регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку, тому ділянка системи водопостачання, на якій існував дефект, що став причиною залиття квартири позивача, належить до зони відповідальності КП «Жилкомсервіс». За таких обставин, суд вважав, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню у повному обсязі.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з наступного.

За правилами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Моральна шкоди, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України від 24 червня 2014 року «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Статтею 19 Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до пунктів 2, 5, 7, 10 частини 2 статті 21 Закону на експлуатуючій організації, як на виконавцеві послуг, лежить обов'язок здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Рівень та якість надання відповідних послуг передбачено Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року НОМЕР_1 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 2 Правил технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» балансоутримувачем вказаного будинку є КП «Жилкомсервіс». Цим же рішенням визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя, а КП «Харківкомуночиствод» - як виконавця послуг з їх утримання.

29 грудня 2011 року між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківкомуночиствод» правонаступником якого є КП «Харківводоканал» укладено Договір № 16/2, відповідно до умов якого на КП «Жилкомсервіс» покладено обов'язок своєчасно, в межах своєї компетенції, організовувати проведення поточного та капітального ремонту житлового фонду та інженерного обладнання (пункт 2.1.8.).

Матеріали справи свідчать, що 08 серпня 2017 року сталося залиття належної позивачу квартири НОМЕР_1 багатоквартирного будинку № 12 по в'їзду Фесенківському у м. Харкові з розташованої вище поверхом квартири НОМЕР_2 через дефект різьби на відводі урізки стояку холодного водопостачання, про що начальником дільниці № 20 КП «Жилкомсервіс», інженером дільниці № 20 КП «Жилкомсервіс» та майстром КП «Харківводоканал» 14 серпня 2017 року складено відповідний акт.

Згідно звіту, складеного ТОМ «Промексперт», станом на 20 жовтня 2017 року вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат та приміщень квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, складає 136 982,00 грн, а вартість матеріального збитку, спричиненого власнику, складає 125 021,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що КП «Жилкомсервіс» не виконало своїх обов'язків щодо своєчасного, в межах своєї компетенції, проведення поточного та капітального ремонту житлового фонду та інженерного обладнання, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав про задоволення позову, з урахуванням моральних страждань позивача.

Доводи апеляційної скарги КП «Жилкомсервіс» про те, що вони не є належним відповідачем по справі, спростовуються рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», за яким балансоутримувачем вказаного будинку є КП «Жилкомсервіс», а також визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя, а КП «Харківкомуночиствод», правонаступником якого є КП «Харківводоканал», - як виконавця послуг з їх утримання.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для його скасування.

За результатами розгляду апеляційної скарги КП «Жилкомсервіс» суд апеляційної інстанції відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, з підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 13 серпня 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова