Справа № 342/493/18
Провадження № 2/342/434/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Гев'юк М.М., позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно Свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого виконкомом Городенківської районної ради 22.07.1988 року, головою колгоспного двору по АДРЕСА_1 була ОСОБА_4. Розмір земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування даного житлового будинку становить 0,25 га, що стверджується довідкою виконкому Олієво-Королівської сільської ради № 227 від 11.04.2018 року. З довідки № 226, виданої 11.04.2018р. Олієво-Королівською сільською радою вбачається, що станом на 15.04.1991 р. у житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова сім'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року. За заповітом, посвідченим секретарем Олієво-Королівської сільської ради 16.10.2009 року, ОСОБА_4 все своє майно заповіла позивачу. До спадкового майна входить вищезгаданий житловий будинок. Позивач вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною ділянкою. Проте, позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки господарство відносилось до колгоспного двору, частки в ньому не визначені, і тому Постановою Городенківської державної нотаріальної контори № 839/02-31 від 24.04.2018р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідачка від своєї частки відмовляється в користь позивача. Випискою з інвентаризаційних матеріалів, виданою ОКП "Коломийським МБТІ" № 8469 від 12.03.2018 року та технічним паспортом на житловий будинок підтверджується, що будинок зареєстрований за ОСОБА_4, як головою колгоспного двору, самовільних будівель немає. Висновком про вартість майна, виданим ЕТВО "Придністров'я" стверджується, що ринкова вартість будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 становить 88950 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Одночасно пояснив, що його батько ОСОБА_5 помер в лютому 1967 р. Після смерті матері позивач з своєю дружиною, дочкою, сином та внучкою продовжують проживати в житловому будинку по АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 визнала. Ствердила, що на частку в колгоспному дворі не претендує.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 22 липня 1988р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13 липня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих в АДРЕСА_1 - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4. Довідкою № 227, виданою 11.04.2018 року виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що житловий будинок, який належав ОСОБА_4, дійсно знаходиться в АДРЕСА_1 назва вулиці та номер будинку не мінялися.

Довідкою № 226, виданою 11.04.2018 року виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року у житловому будинку по АДРЕСА_1 за місцем проживання були зареєстровані: голова сім'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та невістка ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3

За заповітом, посвідченим 16.10.2009 р. секретарем Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, все належне їй майно, і все, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право (житловий будинок, господарські будівлі, присадибну земельну ділянку, майновий пай, державний акт на право власності на земельну частку (пай), заощаджувальні книжки) заповіла своєму сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; заповіт зареєстровано в книзі нотаріальних дій під № 28.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року у віці 82 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14 від 08.07.2016р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 08.07.2016 року виконкомом Олієво-Королівської сільської рада Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З виписок із погосподарських книг Олієво-Королівської сільської ради за 1991-1995рр., 1996-2000рр., 2001-2005рр., 2006-2010рр. вбачається, що в АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова сім'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, внучка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, внук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, а на 2011-2015рр., 2016-2018рр. ще правнучка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, що стверджується довідками № 02.2-13/76 виданими Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області 11.04.2018 року.

На день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_11.) ОСОБА_4 проживала по АДРЕСА_1 разом з нею були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, внучка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, внук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, правнучка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7

Копія повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 10 вересня 2003 року ОСОБА_3, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції, свідчить, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_10 року, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Копією паспорта позивача ОСОБА_3 серії НОМЕР_5, виданого 22 вересня 2003 року Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області стверджується, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_10 року, зареєстрований в АДРЕСА_1.

Отже, ОСОБА_3, син спадкодавця, прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4.

Відповідно до положень ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. До спадкового майна померлої ОСОБА_4, яке вона заповіла позивачу, належить житловий будинок по АДРЕСА_1 Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України.

Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь № 839/02-31 від 24.04.2018р. ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 року, на житловий будинок по АДРЕСА_1 у зв'язку із тим, що згідно свідоцтва на право власності на домоволодіння вищезгаданий житловий будинок, головою якого була ОСОБА_4, відносився до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 8469 від 12.03.2018 року, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 81 зареєстроване право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, головою колгоспного двору, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 22.07.1988р. на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988р. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 1960 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1973, 1950, 1960, 1980, 1988 роках. Згідно звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністров'я» стверджується, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 11.04.2018 року становить 88 950 грн.

Згідно погосподарської книги Олієво-Королівської сільської ради № 1 за житловим будинком по АДРЕСА_1 (номер об'єкта погосподарського обліку 01-0024-1) числиться земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що доводиться довідкою № 228, виданою 11.04.2018р. виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачка позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 196-198, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області безпосередньо або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача ОСОБА_3 НОМЕР_2.

Повне судове рішення складене 16.08.2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.