Справа № 401/3136/17;
Провадження № 2/401/188/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,

з участю:

секретар Горбатюк К.А.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

представник третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в грудні 2017 року звернулася до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 03.02.1990 року по 19.10.2017 року. За період спільного проживання ними було придбано: DAEWOO Lanos за 83 тис. грн., кольоровий телевізор "SAMSUNG" вартістю 5000 грн., пральна машина «LG», вартістю 2000 грн., пилосос "SAMSUNG" 5853С, вартістю 250 грн., холодильник "SAMSUNG", вартістю 15000 грн., музичний центр «AIWA» Е3, вартістю 400 грн., піч СВЧ "SAMSUNG", вартістю 492 грн., набір мяких меблів (диван два крісла), вартістю 2125 грн., кольоровий телевізор "SAMSUNG" CS 2039, вартістю 1234 грн., телевізор «DAEWOO» 2132 № Т, вартістю 999 грн., всього майна на загальну суму 27500 грн. Також, в період шлюбу набуто право власності на квартиру АДРЕСА_1. Відповідач добровільно поділити майно не бажає, тому , виходячи із рівності часток подружжя на вказане майно та ст.ст. 61, 68, 69, 81 СК України, просить визнати за нею право власності на ? частину автомобіля DAEWOO Lanos 2012 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_1 вартістю 41500 грн.; право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, вартістю 50000 грн.; поділити майно, набуте за час шлюбу, виділивши позивачу: кольоровий телевізор "SAMSUNG" вартістю 5000 грн., холодильник "SAMSUNG", вартістю 15000 грн., набір мяких меблів (диван два крісла), вартістю 2125 грн., на загальну суму 22125 грн., а відповідачу: пральну машину «LG», вартістю 2000 грн., пилосос "SAMSUNG" 5853С, вартістю 250 грн., музичний центр «AIWA» Е3, вартістю 400 грн., піч СВЧ "SAMSUNG", вартістю 492 грн., кольоровий телевізор "SAMSUNG" CS 2039, вартістю 1234 грн., телевізор «DAEWOO» 2132 № Т, вартістю 999 грн., всього на загальну суму 5375 грн. Стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1190 грн. (т.1 а.с. 2-3)

Ухвалою суду від 13.12.2017 року відкрито провадження у даній справі, призначено попередній розгляд по справі на 21.12.2017 року, який було відкладено за клопотанням відповідача до 12.01.2018 року, який також було відкладено за клопотанням представника відповідача до 25.01.2018 року.

24.01.2018 року позивачем подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивачем збільшено позовні вимоги та залучено судового експерта для визначення вартості майна, набутого в період шлюбу. Згідно поданої заяви позивач просить визнати за нею: право власності на ? частину автомобіля DAEWOO Lanos 2012 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_1 вартістю 20000 грн.; право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, вартістю 106899 грн., поділити майно, набуте за час шлюбу, виділивши позивачу: LED - телевізор "SAMSUNG" мод. UE - 32 ЕН5307К, тип UE32EH5307, виробник Росія вартістю 5300.00 грн.; холодильник - морозильник "SAMSUNG " мод. RL48RLBSW вартістю 10000,00 грн.; мікрохвильову піч "SAMSUNG mod МІ 712R" вартістю 800,00 грн.; тумбу під телевізор, вартістю 500,00грн.; пральну машину "LG mod. WD - 10164NP'' P/n MEZ32028752 вартістю 2500,00 грн., всього на загальну суму 19100.00 грн. Відповідачу виділити: витяжку "ELEYUS ТІТАN А 750LED SMD 50" вартістю 2200,00 грн.; музичний центр "AIWА J АХ - Е3" С changer на 3 диска - вартістю 600,00 грн.; телевізор «SAMSUNG» мод. CS -2039R - вартістю 550,00 грн.; бойлер "ATLANТIC mod VM 100 D 400 - 2 - ВС - вартістю 2000,00 грн.; набір м'яких меблів, який складається з дивана - ліжка та 2-х крісел для відпочинку сірого кольору з візерунком - вартість 7000,00 грн.; набір корпусних меблів для зали коричневого кольору, який складається з шафи 2-х дверної з розпашними дверцятами, шафи для книг та шафи для посуду з антресольними секціями - вартістю 2000,00 грн.; набір корпусних меблів для спальні білого кольору складається з шафи 4-х дверної з розпашними дверцятами, ліжка 2-х спального, туалетного столика, комоду та пуфу - вартістю 5000,00грн.; комп'ютерний стіл вартістю 600,00грн, всього на загальну суму 19950 грн. Стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 1459, 99 грн., витрат за проведення експертного товарознавчого дослідження в сумі 1260 грн., витрат за проведення експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 1764 грн. (т.1 а.с. 30-32)

09.02.2018 року відповідачем по справі подано зустрічний позов про поділ майна подружжя, який обґрунтований тим, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі вони із позивачем за первісним позовом набули ? частини в квартирі АДРЕСА_1, рухоме майно у вигляді транспортного засобу ЗАЗ модель TF69YO легковий седан, вартістю 40000 грн., з якою він погоджується, побутову техніку та меблі, на загальну суму 39050 грн. Враховуючи положення ст. 70 СК України, те, що вищевказане рухоме майно, є неподільними речами, позивач за первісним позовом автомобілем не користується, посвідчення водія на право користування транспортними засобами не має, вважає за доцільне залишити за ним право власності на автомобіль, вартістю 40000 грн., а позивачу за первісним позовом побутову техніку та меблі, вартістю 39050 грн., які знаходяться в приміщенні квартири АДРЕСА_2. (т. 1 а.с. 73-75)

09.02.2018 року відповідачем по справі подано відзив на первісний позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково, оскільки не все майно, перелічене позивачем в позові, було придбано за спільні кошти подружжя. Так, згідно довідки ЖБК «Енергія № 21» від 18.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 батько відповідача, із сум первісних внесків заплатив 58000000, 00 крб. (580 грн.), або 25% вартості квартири АДРЕСА_1, виходячи із 100 % вартості 2390 грн. В звязку з чим, виходячи з положень ст. 60 СК України, подружжям за час шлюбу було набуто лише 75% вказаної квартири, тобто ? частини. Відповідно частка кожного з подружжя складає 3/8 частини, а не ? частина, як зазначає позивач. Також, просить відмовити у визнанні за позивачем права власності на ? частину автомобіля та у поділі майна з підстав викладених у зустрічному позові. (т.1 а.с. 87-89)

09.02.2018 року третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_6 подано позовну заяву про стягнення грошових коштів за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.10.2012 року між третьою особою та ОСОБА_5, зі згоди ОСОБА_4, наданої в усній формі, був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 67000 грн. на придбання автомобіля ЗАЗ Ланос, які зобовязався повернути до 30.10.2016 року, про що було складено розписку в присутності свідків. У встановлений в розписці строк подружжя ОСОБА_6 грошові кошти не повернули. В звязку з чим, враховуючи, що грошові кошти були використані в інтересах сім»ї, та те, що при поділі майна подружжя також враховуються їх борги, виходячи зі змісту ст.ст. 61, 65 СК України, просить визнати позику, отриману ОСОБА_5 30.10.2012 року в сумі 67000 грн. на придбання автомобіля ЗАЗ Ланос, спільним боргом подружжя та стягнути з ОСОБА_4 та з ОСОБА_5 суму вказаного боргу в рівних частинах, тобто по 33500 грн. з кожного. (т.1 а.с.81-83)

07.03.2018 року позивачем за первісним позовом подано відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої вона не погоджується із тим, що кошти отримані ОСОБА_5Є в сумі 67000 грн. у ОСОБА_6 отримані з її згоди та використані в інтересах сім»ї на придбання автомобіля. Стосовно частки в спірній квартирі померлого ОСОБА_7 зазначає, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 996 від 22.08.1996 року видано ордер від 30.08.1996 року гр. ОСОБА_5 на право заняття житлового приміщення житловою площею 26, 5 кв.м, яка складається із двох кімнат в квартирі ізольованій за адресою: АДРЕСА_3, у складі сім»ї: дружина ОСОБА_4, донька ОСОБА_8. Право власності на квартиру було зареєстровано на підставі довідки ЖБК «Енергія № 21» від 23.11.2015 року, а не на підставі довідки від 18.01.2018 року. В звязку з чим, вважає, що ОСОБА_7 не має право на будь-яку частку в спірній квартирі. Крім того, позивач все своє життя у шлюбі із відповідачем працювала, тому все майно, набуте в період шлюбу набуто за їх спільні кошти, тому є спільним майном подружжя. (т.1 а.с. 117)

Ухвалою суду від 14.03.2018 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, позови обєднано в одне провадження.

Ухвалою від 14.03.2018 року прийнято позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Ухвалою суду від 27.03.2018 року задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом про призначення судової товарознавчої експертизи вартості транспортного засобу автомобіля ЗАЗ Lanos TF69Y044, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, станом на момент проведення експертизи. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою суду від 27.04.2018 року поновлено провадження у справі, підготовчий розгляд призначено на 16.05.2018 року.

16.05.2018 року позивачем за первісним позовом подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4, вартістю 106899 грн., поділити майно, набуте за час шлюбу, виділивши їй побутову техніку та меблі, загальною вартістю 39050, 00 грн.; відповідачу виділити автомобіль ЗАЗ Lanos TF69Y044, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_3; стягнути з ОСОБА_5Є на її користь грошову компенсацію частки спільної сумісної власності подружжя в сумі 38305 грн. та судові витрати в сумі 5483, 99 грн., які складаються з витрат по оплаті судового збору та залучення експертів. (т. 1 а.с. 193-198) В звязку з чим, за клопотанням представника відповідача за первісним позовом підготовчий розгляд відкладено до 25.05.2018 року.

Ухвалою суду від 25.05.2018 року закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.06.2018 року, який було відкладено до 04.07.2018 року за клопотанням представника відповідача за первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом уточнені позовні вимоги згідно заяви від 16.05.2018 року підтримав з підстав, викладених в позові та заявах про уточнення позовних вимог. При цьому, зазначив, що все перелічене в позовній заяві майно було придбано в період шлюбу між позивачем та відповідачем за їх спільні кошти, оскільки вони обоє працювали. Позивач та відповідач в шлюбі були з 1990 року, а пайові внески за спірну квартиру сплачувались з 1994 року, тобто за цей період часу подружжя мало певні заощадження та мало можливість їх сплачувати. Також, вважає, що з наданих відповідачем доказів не вбачається за що саме батько відповідача вносив кошти в ЖБК «Енергія № 21», тому обставину, що батько відповідача ОСОБА_7 сплатив за спірну квартиру певну суму внесків позивач заперечує. Автомобіль також було придбано за спільні кошти подружжя, про боргові зобовязання відповідача перед третьою особою позивач дізналась лише після отримання позову третьою особою, вказаний позов позивач не визнає.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов та зустрічній позовній заяві, яку просила задовольнити. Вважає, що джерелом походження коштів для придбання квартири та автомобіля були грошові кошти батьків відповідача. Враховуючи, що 25 % вартості квартири було сплачено батьком відповідача за первісним позовом, вважає, що подружжя набуло лише 3/4 частини спірної квартири, тобто по 3/8 частини квартири кожен. Зазначає, що довідка, яка була надана ЖБК відповідачу в 2015 році для реєстрації права власності на квартиру лише підтверджує факт відсутності заборгованості по сплаті пайових внесків перед ЖБК і жодним чином не спростовує факт оплати батьком відповідача частини пайових внесків за спірну квартиру. Крім того, на придбання автомобіля подружжям було витрачено 13 тис. грн. власних заощаджень, а 67 тис. грн. було отримано в борг, тому позов третьої особи відповідач за первісним позовом визнає, просить рішенням суду сплату його частини боргу в сумі 33500 грн. розстрочити на 24 місяці.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, зазначив, що борг в сумі 67000 грн. це грошові зобовязання подружжя, оскільки кошти були використані одним із подружжя в інтересах сім»ї на придбання автомобіля, а тому вказана сума підлягає стягненню з позивача та відповідача в рівних частинах.

Свідок ОСОБА_9, яка працює бухгалтером ЖБК «Енергія № 21» з 28.04.1989 року суду засвідчила, що ОСОБА_5Є являвся членом кооперативу з 1992 року. Нею в 2015 році було підготовлено та видано довідку ОСОБА_5Є про сплату пайових внесків за квартиру для реєстрації права власності. Враховуючи, що на той час ОСОБА_7, який також був членом кооперативу, помер, довідка була видана ОСОБА_5 При цьому, в довідці від 2015 року, яка видавалась для подання до виконкому Світловодської міськради не зазначено про внесення частини пайових внесків ОСОБА_7, оскільки зміст даної довідки не передбачає наявність такої інформації. Також, нею на запит представника ОСОБА_5 було надано копії чеків про оплату пайових внесків за квартиру АДРЕСА_5 м.Світловодська, де вказано хто саме і коли їх сплачував, але чеки не містять інформації про номер квартири за яку вносяться внески. Ордер на квартиру ОСОБА_5Є отримав в 1996 році.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_5 допитаний судом як свідок з дотриманням вимог ст. 92 ЦПК України, суду засвідчив, що в період шлюбу із позивачем за первісним позовом він користувався автомобілем ВАЗ 2103, який залишився після смерті батька. Також, у нього в користуванні був автомобіль ВАЗ 2106, придбаний матірю за її кошти та оформлений на неї. Після продажу ВАЗ 2106 мати дала гроші для придбання іншого автомобіля, а саме ОСОБА_10, який також було продано в 2012 році за 30000 грн., приблизно за пів року до придбання нового автомобіля ЗАЗ. За вказані кошти вони сімєю відпочили на морі, зробили ремонт в квартирі, роздали борги, залишок коштів складав 13000 грн., тому на придбання нового автомобіля їм не вистачало 67000 грн., які він 30.10.2012 року отримав в борг у матері в присутності свідків, про що було написано розписку.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, допитана судом як свідок з дотриманням вимог ст. 92 ЦПК України, суду засвідчила, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_5 це її рідний син. В 2012 році син вирішив придбати автомобіль, тому звернувся до неї із проханням позичити йому грошові кошті в сумі 67000 грн., на що вона погодилася та в присутності свідків, які зазначені в розписці передала сину вказану суму грошових коштів в борг. Сину було відомо, що вона мала заощадження, оскільки продала дачу, крім того, вона отримала спадок після смерті батьків. До придбання вказаного автомобіля син користувався придбаним також за її грошові кошти автомобілем ВАЗ, який продав для оплати навчання онуки. ЇЇ чоловік ОСОБА_7 за життя був членом ЖБК «Енергія № 21», потім членом кооперативу став син. Їй відомо, що частину пайових внесків за квартиру сина сплатив її чоловік. Під час додаткових свідчень ОСОБА_6 засвідчила, що її чоловік ОСОБА_7 як член ЖБК «Енергія № 21» сплачував пайові внески за дві квартири, але, оскільки вони не мали права мати дві квартири, то документи на другу квартиру були оформлені на сина ОСОБА_5, при цьому чоловік продовжував платити внески і за сина. Будь-яких документів про членство чоловіка в ЖБК вона не бачила, ці обставини їй відомі зі слів ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_11, суду засвідчив, що перебував в дружніх стосунках із сімєю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в період їх шлюбу. 30.10.2012 року разом із ОСОБА_5Є поїхали до його матері ОСОБА_6, де в приміщенні квартири в його присутності та ще якоїсь жінки, ОСОБА_6 передала ОСОБА_5Є 67000 грн. для придбання автомобіля, про що була написана розписка. Приблизно за тиждень до отримання ОСОБА_5Є коштів в борг у ОСОБА_6, він знаходився в гостях у ОСОБА_5, де в присутності ОСОБА_4 велась розмова про бажання ОСОБА_5 придбати автомобіль, при цьому ОСОБА_5Є повідомив, що для придбання автомобіля візьме кошти в борг у матері. Також йому відомо, що 30.10.2012 року, тобто в день отримання коштів в борг, ОСОБА_5Є та ОСОБА_4 в м.Кременчуці здійснили оплату за автомобіль ДЕУ. До придбання вказаного автомобіля, в користуванні ОСОБА_5 був автомобіль ВАЗ, потім автомобіль ДЕУ, який він продав.

Свідок ОСОБА_12 суду засвідчила, що перебуває в дружніх стосунках із ОСОБА_6, 30.10.2012 року на прохання ОСОБА_6 була присутня у неї дома під час передачі грошових коштів в сумі 67000 грн. ОСОБА_5, які йому були потрібні для придбання автомобіля. Під час передачі грошових коштів були присутні ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які, як і вона засвідчили вказаний факт в розписці, складеній в той же день. Перед вказаною подією, ОСОБА_5Є разом із ОСОБА_4 приходили до неї з метою взяти в борг грошові кошти для придбання автомобіля в сумі 67000 грн., але вона їм відмовила. Разом з тим, після придбання автомобіля, вона дала в борг грошові кошти в сумі 5000 грн. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 для оформлення автомобіля, які через три місяці подружжя повернуло.

Свідок ОСОБА_14 суду засвідчила, що в жовтні 2012 року її запросила до себе додому ОСОБА_6 В той день, в її присутності ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 67000 грн. купюрами по 200 грн., на підтвердження цього була написана розписка та засвідчена підписами всіх присутніх. Враховуючи, що вона була без паспорта, в розписці були записані лише її анкетні дані та проставлено особистий підпис. Приблизно рік назад ОСОБА_6 попросила дописати її паспортні дані в розписку, але в 2015 році вона поміняла паспорт, тому її дані були написані з нового паспорту.

Свідок ОСОБА_15, яка являється рідною донькою позивача та відповідача суду засвідчила, що в період часу з 2007 року по 2012 рік навчалась на платній основі в м.Кіровограді. Матеріальне становище родини було скрутним, оскільки батьки оплачували повністю її навчання та оренду житла. Також, в цей період часу, її мати ОСОБА_4 перебувала у декретній відпустці по догляду за онукою.

Ухвалою суду від 28.11.2018 року прийнято відмову ОСОБА_5Є від зустрічного позову до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, провадження по справі в цій частині закрито.

Суд, заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.02.1990 року, який було розірвано 19.10.2017 року рішенням Світловодського міськрайонного суду. (а.с. 4)

Висновком № П-3 експертного товарознавчого дослідження від 05.01.2018 року визначено вартість майна, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_6 з урахуванням зносу, станом на момент огляду 02.01.2018 року і складає 39050, 00 грн. , а саме:

- LED - телевізор "SAMSUNG" мод. UE - 32 ЕН5307К, тип UE32EH5307, виробник Росія - 5300.00 грн.;

- холодильник - морозильник "SAMSUNG " мод. RL48RLBSW - 10000,00 грн.;

- мікрохвильова піч "SAMSUNG mod МІ 712R" - 800,00 грн.;

- тумба під телевізор - 500,00грн.;

- пральна машина "LG mod. WD - 10164NP'' P/n MEZ32028752 - 2500.00 грн.;

- витяжка "ELEYUS ТІТАN А 750LED SMD 50" - 2200,00 грн.;

- музичний центр "AIW А J АХ - Е3" С changer на 3 диска - 600,00 грн.;

- телевізор «SAMSUNG» мод. CS -2039R - 550,00 грн.;

-- бойлер "ATLANТIC mod VM 100 D 400 - 2 - ВС - 2000,00 грн.;

- набір м'яких меблів, який складається з дивана - ліжка та 2-х крісел для відпочинку сірого кольору з візерунком - 7000,00 грн.;

- набір корпусних меблів для зали коричневого кольору, який складається з шафи 2-х дверної з розпашними дверцятами, шафи для книг та шафи для посуду з антресольними секціями - 2000,00 грн.;

- набір корпусних меблів для спальні білого кольору складається з шафи 4-х дверної з розпашними дверцятами, ліжка 2-х спального, туалетного столика, комоду та пуфу - 5000,00грн.;

- комп'ютерний стіл - 600,00грн. Вартість проведеного дослідження складає 1260 грн., яка оплачена ОСОБА_4В.(т. 1 а.с.33-35, 36-47, 48-49)

Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № П-7 від 11.01.2018 року визначено ринкову вартість квартири АДРЕСА_7 станом на момент проведення експертизи і складає 213798 гривень. Зробити розподіл квартири, або виділити в натурі кожному із співвласників належну їм частку майна, а саме вказаної квартири без суттєвої шкоди майну, його втрати чи знищення не можливо. Майно, а саме вказана квартира, неподільна. Вартість проведеного експертного дослідження складає 1764 грн., яка оплачена ОСОБА_4В.(т.1 а.с. 50-56, 57-58, 59-60)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_8 зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності серія та номер: 51221843, виданого 29.12.2015 року. (т.1 а.с. 61, 90, 91)

Відповідно до довідки про склад сім»ї, в квартирі АДРЕСА_9 м.Світловодська зареєстровано 5 осіб, в тому числі позивач, відповідач, їх донька та онука. (а.с. 62)

З копії трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що остання має трудовий стаж з 04.08.1989 року. (а.с. 63-65)

Інформацією по формі ОК-5, наданої ПФУ щодо індивідуальних відомосте про застраховану особу ОСОБА_4, підтверджується отримання останньою доходів з 1998 року. (т. 1 а.с. 66-67)

З копії розписки від 30.10.2012 року вбачається, що ОСОБА_5 отримав в борг грошові кошти в сумі 67000 грн. у ОСОБА_6 для придбання автомобіля ЗАЗ-Ланос. Розписка написана в присутності ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 із зазначенням паспортних даних вказаних осіб. При цьому, вбачається, що паспорт ОСОБА_14 виданий 14.05.2015 року. Оригінал розписки оглянуто судом в судовому засіданні та засвідчено відповідність її копії оригіналу. (т.1 а.с. 85) В подальшому, третьою особою ОСОБА_6 було втрачено оригінал розписки разом із паспортом громадянина України, що підтверджується відповідним зверненням до Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 10.10.2018 року. (т. 2 а.с. 39, 40). В звязку з чим, ОСОБА_5Є написано власноручно розписку про підтвердження факту отримання в борг грошових коштів в сумі 67000 грн. 30.10.2012 року у ОСОБА_6 в присутності свідків ОСОБА_14В, ОСОБА_12, ОСОБА_11, зі строком повернення до 30.10.2016 року, на придбання автомобіля ЗАЗ Ланос. (т.2 а.с. 41)

З копії довідки № 1 від 18.01.2018 року, виданої ЖБК «Енергія № 21» встановлено, що вартість квартири ОСОБА_5 складала 2390 грн., за період часу з 1990 по 1994 роки ОСОБА_5Є виплачено 974 грн. пайових внесків, за період з 2003 року по 2015 рік виплачено 2308, 08 грн. в тому числі 892, 08 відсотків за кредит. ОСОБА_7 із сум первинних внесків заплатив 58000000, 00 карбованців (580 грн.) або 65 %. (а.с. 92) Оригінал довідки оглянутий в судовому засіданні та судом засвідчено відповідність копії довідки її оригіналу. (т.1 а.с. 92)

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 батьком останнього являється ОСОБА_7. (т.1 а.с. 94)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер 02.10.2001 року. (т.1 а.с. 95)

Довідкою завідуючої Світловодською міською державною нотаріальною конторою підтверджується, що ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме та рухоме майно померлого 02.10.2001 року ОСОБА_7 (т.1 а.с. 114)

Згідно копії довідки, виданої 27.02.2018 року бухгалтером ЖБК «Енергія № 21», сума грошових внесків ОСОБА_7 становить 24, 3 % від загальної вартості квартири, а саме 580 грн. (т.1 а.с. 115)

Відповідно до рахунку-фактури від 30.10.2012 року, ОСОБА_5 придбав автомобіль Заз Lanos за 83200 грн. (т.1 а.с. 116)

Протоколом загальних зборів членів ЖБК «Енергія»-21» від 13.07.1995 року затверджено рішення про визначення номеру квартири ОСОБА_5, працівнику цеху № 6, в складі сім»ї 3 особи: дружина ОСОБА_16, Донька ОСОБА_17. (т.1 а.с. 153)

З копії реєстраційної справи № 09 вбачається, що станом на 23.11.2015 року ОСОБА_5 являється членом ЖБК «Енергія»-21» та виплатив всі пайові внески за 2-х кооперативну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 в сумі 2390 грн. Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно № 27672518 від 29.12.2015 року вирішено провести державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру, що розташована в Кіровоградській області, м.Світловодськ, смт. Власівка, вулиця Східна, будинок 4, квартира 64, розмір частки : 1, про що видано свідоцтво про право власності. (т. 1 а.с. 155-168)

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 51 від 25.04.2018 року, ринкова вартість автомобіля ЗАЗ TF69Y0, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_4, номер НОМЕР_3 на час проведення експертизи складає величину 115660 грн. (т.1 а.с. 171-174, 175-186) Вартість проведеної експертизи складає 1000 грн., яка оплачена позивачем ОСОБА_4 (т.1 а.с. 199, 200)

Відповідно до копії договору про навчання, ОСОБА_8 навчалась в Кіровоградському державному педагогічному університеті імені ОСОБА_18 в період час з 2007 по 2011 роки, загальна вартість освітньої послуги становить 15064 грн., до договору додано копії квитанцій про оплату, платник ОСОБА_15. (т.1 а.с. 210, 211-214)

З копій платіжних відомостей платежів на будівництво ЖБК «Енергія» за серпень 1994 року, жовтень 1994 року, листопад 1994 року вбачається, що ОСОБА_7 вносив по 28000000 у вказані місяці. (т. 1 а.с. 215). Копія платіжних відомостей завірена належним чином бухгалтером ЖБК «Енергія»-21» ОСОБА_9 оглянута в судовому засіданні, з копії вбачається, що відомості про місяць і рік оплати внесків дописані зверху на копії документа. (т.1 а.с. 215)

Згідно довідок про заробітну плату ОСОБА_5, останній за період часу з 1990 року по 2012 рік отримував дохід у виді заробітної плати в певних сумах. (т.1 а.с. 216219)

Відповідно до витягу із наказу № 46/4 від 10.08.2009 року ОСОБА_4 в період часу з 17.08.2009 року по 13.01.2012 рік перебувала у відпустці по догляду за дитиною. (т.1 а.с. 220)

З довідки № 1 від 26.03.2018 року, виданої головою ППО Головного заводу ЗБВ ТЛВ «ОДЕБП», ОСОБА_5 включений в чергу на отримання житла в житловому кооперативі «Енергія 21» під № 123 від 12.10.1991 року , склад сім»ї 3 особи. (т. 1 а.с. 221)

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16 вказується, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Також, при вирішенні даного спору суд враховує розяснення Пленуму ВСУ, викладені у п.п. 23, 24, 25 Постанови № 11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до наступного висновку.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період часу з 03.02.1990 року по 19.10.2017 року. Під час шлюбу подружжям набуто наступне майно: LED - телевізор "SAMSUNG"; холодильник - морозильник "SAMSUNG"; мікрохвильова піч "SAMSUNG"; тумба під телевізор; пральна машина "LG mod. WD - 10164NP''; витяжка "ELEYUS ТІТАN А 750LED SMD 50"; музичний центр "AIW А J АХ - Е3" С changer на 3 диска; телевізор «SAMSUNG»; бойлер "ATLANТIC»; набір м'яких меблів, який складається з дивана - ліжка та 2-х крісел для відпочинку сірого кольору з візерунком; набір корпусних меблів для зали коричневого кольору, який складається з шафи 2-х дверної з розпашними дверцятами, шафи для книг та шафи для посуду з антресольними секціями; набір корпусних меблів для спальні білого кольору складається з шафи 4-х дверної з розпашними дверцятами, ліжка 2-х спального, туалетного столика, комоду та пуфу; комп'ютерний стіл; автомобіль ЗАЗ TF69Y0, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_4, номер НОМЕР_3; двокімнатна квартира АДРЕСА_4, свідоцтво про право власності на яку видано 29.12.2015 року. Вартість вказаного майна встановлена відповідними експертизами і сторонами не оспорюється.

Відповідач оспорює обставину, що квартира АДРЕСА_5 м.Світловодська набута за спільні кошти подружжя, оскільки частина пайових внесків за вказану квартиру оплачена його покійним батьком. Разом з тим, з доказів наданих відповідачем не можливо встановити за яку саме квартиру ОСОБА_7 платив пайові внески, оскільки копії платіжних відомостей не містять вказаної інформації, а показання свідка ОСОБА_9 не є, на думку суду, належним та допустимим доказом цієї обставини. Крім того, ордер на зайняття житлового приміщення - спірної квартири відповідачу видано 30.08.1996 року, тобто за життя ОСОБА_7, який не заявляв будь-яких прав на частку у вказаній квартирі, і не предявляв вимог до подружжя щодо повернення йому сум внесених пайових внесків. В звязку з чим, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем тієї обставини, що квартира АДРЕСА_5 м.Світловодська набута в період шлюбу не за спільні кошти подружжя. Отже суд визнає, що квартира АДРЕСА_5 м.Світловодська є майном, набутим подружжям за час шлюбу, тобто є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 підлягають задоволенню.

Крім того, автомобіль ЗАЗ TF69Y0, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_4, номер НОМЕР_3 також являється обєктом спільної сумісної власності подружжя, і вказана обставина не оспорюється сторонами. Автомобіль є неподільною річчю, відповідач не погоджується на сплату позивачу грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на це майно. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації в сумі 38305 грн. замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на автомобіль задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про визнання ідеальних часток подружжя в спірному майні - автомобілі ЗАЗ TF69Y0, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_4, номер НОМЕР_3, без його реального поділу і залишення майна в спільній частковій власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В звязку з чим, за ОСОБА_4 необхідно визнати право власності на ? частину вказаного автомобіля, залишивши його в спільній часткові власності подружжя.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 30 березня 2016 року, щодо застосування норм частини п'ятої статті 71 СК України.

Також, позивач просила залишити їй майно, набуте в період шлюбу, а саме меблі та побутову техніку, а різницю між вартістю автомобіля та вказаного майна у вигляді грошової компенсації стягнути з відповідача.

Враховуючи, що суд прийшов до переконання про неможливість стягнення грошової компенсації частки спільного сумісного майна, з підстав, викладених вище, тому в цій частині позовних вимог також необхідно відмовити, а вказане майно підлягає розподілу між позивачем та відповідачем в натурі. При цьому, суд виходить із вартості даного майна, необхідності тому чи другому подружжю, господарського призначення,тощо. В звязку з чим, суд приходить до переконання про необхідність виділення позивачу ОСОБА_4 зі спільного майна набутого за час шлюбу із ОСОБА_5, наступного майна:

- LED - телевізор "SAMSUNG" мод. UE - 32 ЕН5307К, тип UE32EH5307, виробник Росія - вартістю 5300.00 грн.;

- мікрохвильова піч "SAMSUNG mod МІ 712R" вартістю 800,00 грн.;

- пральна машина "LG mod. WD - 10164NP'' P/n MEZ32028752 - вартістю 2500.00 грн.;

- витяжка "ELEYUS ТІТАN А 750LED SMD 50" - вартістю 2200,00 грн.;

-- бойлер "ATLANТIC mod VM 100 D 400 - 2 - ВС вартістю 2000,00 грн.;

- набір корпусних меблів для зали коричневого кольору, який складається з шафи 2-х дверної з розпашними дверцятами, шафи для книг та шафи для посуду з антресольними секціями - вартістю 2000,00 грн.;

- набір корпусних меблів для спальні білого кольору складається з шафи 4-х дверної з розпашними дверцятами, ліжка 2-х спального, туалетного столика, комоду та пуфу - вартістю 5000,00грн.;

Всього майна на загальну суму 19800грн.

ОСОБА_5 виділити зі спільного майна, набутого під час шлюбу із ОСОБА_4 наступне майно:

- холодильник - морозильник "SAMSUNG " мод. RL48RLBSW - вартістю 10000,00 грн.;

- тумба під телевізор вартістю 500,00грн.;

- музичний центр "AIW А J АХ - Е3" С changer на 3 диска - вартістю 600,00 грн.;

- телевізор «SAMSUNG» мод. CS -2039R - вартістю 550,00 грн.;

- набір м'яких меблів, який складається з дивана - ліжка та 2-х крісел для відпочинку сірого кольору з візерунком - вартість якого згідно висновку № П-3 експертного товарознавчого дослідження від 05.01.2018 року складає 7000,00 грн.;

- комп'ютерний стіл вартістю 600,00грн.

Всього майна на загальну суму 19250 грн.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_6 просить стягнути з позивача та відповідача в рівних частинах борг в сумі 67000 грн. за договором позики від 30.10.2012 року, укладеним між нею та відповідачем ОСОБА_5 з метою придбання автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому, відповідач ОСОБА_5 визнає вказані позовні вимоги.

Поняття договору позики визначено статтею 1046 ЦК України, згідно з якою за цим договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 24.02.2016 року по справі № 6-50цс16.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в бог грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України 18.01.2017 року у справі № 6-2789цс16.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Тлумачення частини четвертої статті 202, частини другої статті 626, статті 1046 ЦК України дозволяє стверджувати, що договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення договору позики всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України в постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 отримав у борг від ОСОБА_6 67000грн. для придбання автомобіля. Вказана обставина підтверджена в судовому засіданні показаннями як позикодавця, так і показаннями позичальника, свідків, які були присутніми при переданні коштів, копією та оригіналом розписки, оглянутої судом в судовому засіданні, який в подальшому було втрачено позикодавцем. При цьому, на підтвердження боргових зобовязань відповідачем ОСОБА_5 надано суду копію іншої розписки від 13.07.2018 року, якою він підтверджує факт отримання 30.10.2012 року від ОСОБА_6 67000грн. для придбання автомобіля ЗАЗ Ланос. Разом з тим, в жодній з розписок не вказано, що ОСОБА_4 як дружина надавала згоду на отримання позики.

Оцінюючи докази в частині зазначених позовних вимог, суд вважає, що вищеописаними доказами, які є належним, достовірними та допустимими підтверджується факт отримання 30.10.2012 року ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 67000 грн. у ОСОБА_6 для придбання автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя із зобовязанням повернути до 30.10.2016 року. Посилання представника ОСОБА_4 на неправдивість показань свідків в цій частині не підтверджується жодним доказом, а наявність в розписці даних паспорту свідка ОСОБА_14В, виданого в 2015 році, жодним чином не спростовує факт отримання коштів, тим паче, що свідок зазначила, що дані свого паспорту вона вносила в розписку через декілька років після укладення договору позики. Крім того, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження обставини щодо наявності у подружжя власних коштів на придбання автомобіля вартістю на час придбання 83200 грн.

Тлумачення частини четвертої статті 65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов'язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім'ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов'язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об'єктивний підхід, оскільки він не пов'язує виникнення обов'язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов'язаною особою, якщо об'єктивно цей договір було укладено в інтересах сім'ї та одержане майно було використано в інтересах сім'ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім'ї.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України в постанові від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5Є позичив у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 67000 грн., які станом на час розгляду справи не повернуті, тобто зобовязання за договором позики не виконано. Вказані грошові кошти були використані ОСОБА_5 в інтересах сім»ї для придбання автомобіля ЗАЗ Lanos, який є спільною сумісною власністю подружжя. Отже, за таких обставин ОСОБА_4 на рівні із ОСОБА_5Є є зобовязальною стороною у даному договорі позики.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 позики в сумі 67000 грн. за договором позики від 30.10.2012 року, а отже позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем по справі ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 5483, 99, з яких: витрати по оплаті судового збору в сумі 1459, 99 грн., витрати по оплаті висновку експертного дослідження визначення вартості майна (меблів та побутової техніки) 1260 грн., витрати по оплаті висновку експертного будівельно-технічного дослідження визначення вартості квартири 1764 грн., витрати по оплаті висновку експертизи визначення вартості автомобіля 1000 грн. Також ОСОБА_4 відстрочено сплату судового збору в сумі 382, 55 грн., відповідно до заяви про збільшення позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, судові витрати стягуються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в звязку з чим з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1082, 33 грн. З ОСОБА_4 та з ОСОБА_5 на користь держави підлягає стягненню частина несплаченого судового збору, сплату якого було відстрочено до ухвалення рішення по справі, тобто по 161, 28 грн. з кожного. Також з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені нею судові витрати по оплаті висновків експертів в загальній сумі 4024 грн.

Третьою особою ОСОБА_6 понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 704, 80 грн., яка підлягає стягненню в рівних частинах з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4, тобто по 352, 40 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 65, 71, 73 СК України, ст.ст. 202, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 141, 142, 200, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину автомобіля ЗАЗ TF69Y0, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_4, номер НОМЕР_3, без його реального поділу, залишивши автомобіль у спільній частковій власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Виділити ОСОБА_4 зі спільного майна набутого за час шлюбу із ОСОБА_5, наступне майно:

- LED - телевізор "SAMSUNG" мод. UE - 32 ЕН5307К, тип UE32EH5307, виробник Росія;

- мікрохвильова піч "SAMSUNG mod МІ 712R";

- пральна машина "LG mod. WD - 10164NP'' P/n MEZ32028752;

- витяжка "ELEYUS ТІТАN А 750LED SMD 50";

-- бойлер "ATLANТIC mod VM 100 D 400 - 2 - ВС;

- набір корпусних меблів для зали коричневого кольору, який складається з шафи 2-х дверної з розпашними дверцятами, шафи для книг та шафи для посуду з антресольними секціями;

- набір корпусних меблів для спальні білого кольору складається з шафи 4-х дверної з розпашними дверцятами, ліжка 2-х спального, туалетного столика, комоду та пуфу.

Виділити ОСОБА_5 зі спільного майна, набутого під час шлюбу із ОСОБА_4 наступне майно:

- холодильник - морозильник "SAMSUNG " мод. RL48RLBSW;

- тумба під телевізор;

- музичний центр "AIWА J АХ - Е3" С changer на 3 диска;

- телевізор «SAMSUNG» мод. CS -2039R;

- набір м'яких меблів, який складається з дивана - ліжка та 2-х крісел для відпочинку сірого кольору з візерунком;

- комп'ютерний стіл.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 та з ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 борг за договором позики від 30.10.2012 року в сумі 67000 (шістдесят сім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 4024,00 (чотири тисячі двадцять чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 та з ОСОБА_4 в рівних частинах на користь держави несплачений судовий збір в сумі 382, 55 грн., тобто по 161 (сто шістдесят одна) гривень 28 коп. з кожного.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 та з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 704, 80 грн., тобто по 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 коп. з кожного.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія ЕА 683587 виданий 15 грудня 1999 року, Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_5, місце реєстрації: АДРЕСА_11 стм. Власівка, м. Світловодськ, Кіровоградська область.

Відповідач - ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: м. Світловодськ, Кіровоградська область, паспорт серія ЕА № 209851, виданий 18 грудня 1996 року, Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_6, місце реєстрації: АДРЕСА_12 стм. Власівка, м. Світловодськ, Кіровоградська область, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, стм. Власівка, м. Світловодськ, Кіровоградська область.

Третя особа яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження: с. Калантаїв, Світловодський район, Кіровоградська область, паспорт серія ЕА № 355420, виданий 05 листопада 1997 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_7, місце реєстрації: АДРЕСА_13;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, визначеному ст. 355 ЦПК України із врахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_20

06 грудня 2018 р.