Справа № 289/330/18
Номер провадження 2/289/412/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потіївської обєднаної територіальної громади, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивачки, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається із земельної ділянки площею 2,1262 га (кадастровий номер :04:000:0416), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська сільська рада, що належала померлому ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 231715 від 05 квітня 2005 року, виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 81 від 30.04.2004 року, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Треті особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що Гресь (дошлюбне прізвище ОСОБА_2, що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 309397 від 18.11.1989 року, копія якого додається) ОСОБА_3, народилась 19.11.1969 року в с. Потіївка, Радомишльського району Житомирської області, де і на даний час зареєстрована та проживає.

Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії І-ЯК № 163369 від 19.12.1969 року, його батьками є: батько, ОСОБА_2, українець та мати, ОСОБА_4, українка.

14 липня 2014 року помер батько позивачки, ОСОБА_2, у віці 86 років в с. Потіївка, Радомишльського району, Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 239238, видане виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 17.07.2014 року.

Спадщину після смерті батька, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, як спадкоємці 1-ї черги прийняли: ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори за результатами якої, державним нотаріусом ОСОБА_7 було заведено спадкову справу під № 134/2014, і вже оформлено частину спадкового майна, а саме житловий будинок по 1/3 ід. частині кожному даний факт підтверджує Свідоцтво про право на спадщину за законом № 2-64 від 29.01.2015 року та витяг з ДРРПНМ про реєстрацію права власності від 29.01.2015 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті батька, зокрема всього іншого, входить земельна ділянка площею 2,13 га (кадастровий номер :04:000:0416), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлому ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 231715 від 05 квітня 2005 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 81 від 30.04.2004 року.

Однак спадкоємці 1-ї черги тобто треті особи без самостійних вимог відмовились від прийняття зазначеної вище спадкової земельної ділянки на користь позивачки, про що написали відповідні Заяви (відмови) за № 75 та № 76 від 27.04.2017 року.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачка, як спадкоємиця за законом (ст. 1261 ЦК України) не має можливості через те, що вищезгаданий державний акт має підтертості та виправлення, крім того, у ньому неправильно вказана площа земельної ділянки, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно вимог п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Згідно до п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 328, 1216-1218, 1261, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України та керуючись ст.ст. 4-5, 19, 23, 27, 81, 95, 174-177 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Потіївської обєднаної територіальної громади, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер 14.07.2014 року в с. Потіївка, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,1262 га (кадастровий номер :04:000:0416), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська сільська рада, що належала померлому ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 231715 від 05 квітня 2005 року, виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 81 від 30.04.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький