Постанова

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 497/2762/15-ц

провадження № 61-24630св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Інвест Агро»,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - Баннівська сільська рада Болградського району Одеської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Інвест Агро» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року у складі судді Раца В. А. та рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2017 року у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Цюри Т. В., Сидоренко І. П.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Інвест Агро» (далі - ТОВ «Ніка Інвест Агро») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним майнового сертифікату.

Позов мотивовано тим, що відповідачу належить майновий сертифікат, виданий у 2003 році Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі протоколу № 1 проведення загальних зборів членів сільського господарського виробничого кооперативу «Баннівка» (далі - СВК «Баннівка») від 17 лютого 2003 року, правонаступником якого є позивач.

Оскільки збори співвласників майнових паїв, якими б затверджувалися списки осіб, які мають право на майновий пай не проводилися, що є порушенням порядку розпаювання майна сільськогосподарського підприємства, позивач просив суд визнати недійсним вказаний майновий сертифікат.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Ніка ІнвестАгро» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано обізнаністю позивача, як правонаступника СВК «Баннівка», про порушення своїх прав з відомостей, зазначених у оскаржуваному майновому сертифікаті, зокрема проведенням загальних зборів членів СВК «Баннівка» у 2003 році і пропуском ним строку позовної давності із зверненням до суду з позовом у 2015 році.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Ніка Інвест Агро» задоволено частково, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ТОВ «Ніка Інвест Агро» відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване відсутністю правових підстав для визнання недійсним оскаржуваного майнового сертифікату, оскільки у позивача відсутнє порушене право, яке підлягає судовому захисту. Після реорганізації СВК «Баннівка» в ТОВ «Ніка Інвест Агро» останнє придбало майнові паї більшості членів СВК «Баннівка», а тому достеменно знало про проведення загальних зборів членів вказаного кооперативу 17 лютого 2003 року, на яких був складений список осіб, які мають право на майновий пай. Остаточні списки осіб, які мають право на майновий пай, неодноразово уточнювались, тому не були затверджені, що не є підставою для визнання їх недійсними.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Ніка Інвест Агро» просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази видачі оскаржуваного майнового сертифікату відповідачу у 2003 році. Список членів СВК «Баннівка», складений 17 грудня 2003 року, не затверджувався зборами співвласників, тому є недійсним та не створює прав та обов'язків для його членів. Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області був порушений порядок видачі майнового сертифікату відповідачу, у зв'язку з відсутністю книги обліку свідоцтв про право власності на майновий пай. Позивач був обізнаний зі змістом протоколу загальних членів СВК «Баннівка» від 17 лютого 2003 року, проте не з переліком осіб, які мають право на майновий пай, за відсутності такого переліку у протоколі. Цей список позивач отримав у 2015 році, а тому строк позовної давності ним не пропущено.

У травні 2017 року ОСОБА_5 подав відзив (заперечення) на касаційну скаргу, який мотивований тим, що список осіб, які мають право на майновий пай СВК «Баннівка» був переданий Баннівській сільській раді Болградського району Одеської області саме кооперативом, про що свідчить печатка останнього на зворотній стороні цього списку. Майновий сертифікат, що виданий відповідачу, не порушує прав позивача. Зазначене свідчить про те, що юридична особа, правонаступником якої є позивач, ще з 2003 року була обізнаною щодо вказаного поіменного списку осіб.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суди установили, що на підставі протоколу № 1 загальних зборів членів СВК «Баннівка» від 17 лютого 2003 року, ОСОБА_5 є власником майнового паю у майновому фонді СВК «Баннівка», про що свідчить майновий сертифікат серії НОМЕР_1, виданий Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області на його ім'я.

Вказаним протоколом було затверджено список осіб, які мають право на майновий пай, який затверджувався при ліквідації колгоспу «Ленінський путь». Зазначений список налічував 630 осіб, які мали право на пайовий фонд. Враховуючи те, що зазначений список складався ще у 1993 році, комісією було його доповнено особами, які з 1993 по 2003 роки набули право на отримання майнового паю. Доповнений список було передано до Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с. 98, т. 1).

На підставі вказаного майнового сертифікату ОСОБА_5 вимагає передачі йому майна в натурі.

Основними документами, які регулюють питання розпаювання, є Цивільний кодекс, Закон України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», наказ Міністерства аграрної політики України № 62 від 14 березня 2001 року «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств».

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

За змістом частини третьої статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Відповідно до положень наказу Міністерства аграрної політики України № 62 від 14 березня 2001 року «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» (далі - Порядок) з метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія на основі заяв формує групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які прийняли рішення отримати майно в індивідуальну власність. Збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників. Після затвердження зборами співвласників переліків майна для виділення вищезазначеним групам співвласників комісія передає не пізніше 10 днів з дня затвердження зборами співвласників підприємствам-правонаступникам (користувачам майна) уточнені списки груп співвласників та переліки майна, призначеного для виділення кожній із груп, а копії цих документів - сільській раді.

На загальних зборах членів СВК «Баннівка» від 17 лютого 2003 року був складений список осіб, які мають право на майновий пай.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що, до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай.

Список осіб, які мають право на майновий пай складається комісією і затверджується зборами співвласників.

Для визначення розмірів майнових паїв членів підприємств необхідно: затвердити Положення про порядок паювання майна; скласти список осіб, які мають право на майновий пай; визначити індивідуальні майнові паї.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як вбачається з матеріалів справи, список членів СВК «Баннівка», що мають право на майновий пай цього підприємства (758 осіб, серед яких під № 664 значиться «ОСОБА_5.») був затверджений печаткою СВК «Баннівка» 17 грудня 2003 року (а.с. 122-141).

Відповідно до статуту підприємства ТОВ «Ніка Інвест Агро» є правонаступником СВК «Баннівка» в результаті реорганізації шляхом перетворення.

Відповідно до статті 108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Отже, до ТОВ «Ніка Інвест Агро» перейшли права та обов'язки СВК «Баннівка» у тому обсязі, що мало це підприємство.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли правильного висновку про те, що, ставши правонаступником СВК «Баннівка» у 2012 році, ТОВ «Ніка Інвест Агро» набуло прав і обов'язків цього підприємства, але за правом оскарження у судовому порядку дійсності спірного майнового сертифікату сплив строк позовної давності.

Судові рішення першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням судами обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків судів обставинам справи, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач ознайомився з переліком осіб, які мають право на майновий пай лише у 2015 році - необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Інші доводи касаційної скарги були предметом розгляду судів та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів з їх оцінкою.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 415-419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Інвест Агро» залишити без задоволення.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року в нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта