Справа № 333/4489/18
Провадження №2/333/2370/18
03 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу
про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що останній є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач у справі є рідним братом ОСОБА_3 та зареєстрований за вказаною вище адресою з червня 2017 року. При цьому, ОСОБА_2 жодного дня за адресою реєстрації не проживав, особистих речей та майна в квартирі не має. Реєстрація ОСОБА_2 в зазначеній квартирі чинить позивачу перешкоди в оформленні субсидії. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду для захисту своїх прав.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 03.12.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, в якій представник зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання не з'явився, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», з невідомих суду причин відповідач не з'явився за їх отриманням. Крім того, судом на офіційному веб-сайті опубліковано оголошення про виклик відповідача в судові засідання. У зв'язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Третя особа 1 ОСОБА_3 до зали судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила.
Третя особа 2 ОСОБА_4 до зали судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. 03.12.2018 року на адресу суду від ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, відповідно до змісту яких третя особа просить суд розгляд справи здійснити за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.08.1982 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 02.12.1997 року (а.с. 7) та копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 02.12.1997 року (а.с. 9).
04.11.2016 року між ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 актовий запис №1343 (а.с. 15).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 405 ЦК України унормовано, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч. 1). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2). Як вбачається з відповіді на запит Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 31.08.2018 року №01-17/02/5560, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 26.06.2017 року по теперішній час (а.с. 22).
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач у справі з червня 2017 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1, доказів протилежного матеріали справи №333/4489/18 не містять та відповідачем не надано. З огляду на викладене, враховуючи норми ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704,80 грн. судом покладається на відповідача. Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Повне рішення складено 10.12.2018 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова