ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2637/18 Справа № 187/852/18 Суддя у 1-й інстанції - Говоруха В.О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.,

суддів: Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Лященко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина польова пошта НОМЕР_1 , Поліклініка центральної районної лікарні Комунального закладу охорони здоров`я «Бахмутська центральна районна лікарня», Петриківський районний військовий комісаріат та Комунальний заклад «Петриківська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради , -

В С Т А Н О В И В:
У червні 2018 до ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, у якій просив суд встановити факт каліцтва під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у період з 06.10.2014 року по 05.04.2015 року. При цьому заявник посилався на те, що він брав безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 06.10.2014 по 05.04.2015. Під час виконання обов`язків військової служби в результаті мінометного обстрілу поблизу Зайцево, Донецької області в кінці жовтня 2014 року у нього стало спостерігатися зниження слуху. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. 04.04.2015 ОСОБА_1 звільнено у запас на підставі п.п. «б» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Посилаючись на відсутність необхідних документів, ОСОБА_1 просив суд встановити факт його каліцтва під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 06.10.2014 року по 05.04.2015 року.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за вказаною заявою.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки іншої можливості встановити факт каліцтва ОСОБА_1 не має.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.
03 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.
Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , суд виходив з того, що заяви про встановлення факту отримання травми під час виконання бойового завдання не можуть розглядатися в судовому порядку, оскільки законодавством передбачено інший порядок встановлення таких фактів.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Пункт 3 частини 1 статті 315 ЦПК України, передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.
Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту каліцтва під час участі у АТО та зазначив, що іншого способу встановити вказаний факт він не має.
Однак, матеріалами справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку використав надане йому право на встановлення факту каліцтва під час участі в АТО у досудовому порядку.
Так, пунктом 1.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 передбачено, що Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Повноваження щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців покладені на військово-лікарські комісії, а повноваження щодо оформлення довідки про обставини травми надані командиру (начальнику) військової частини.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 з наведених підстав.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав суду апеляційної інстанції скасувати по суті законну ухвалу суду, а лише зводяться до незгоди з висновками, викладеними у ній.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Судді: Н.М.Деркач

Л.О.Каратаєва

І.Ю.Ткаченко