Справа № 581/824/17
Провадження № 2/581/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 січня 2018 року селище ОСОБА_1

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області

про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельну частку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

08 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом.

Вказує, що після смерті матері ОСОБА_3, яка настала 20 грудня 1997 року, спадщину після неї прийняв її чоловік (батько позивачки) ОСОБА_4, оскільки вступив у володіння спадковим майном, зокрема належним матері сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Не оформивши спадкових прав на земельну частку дружини 19 листопада 2011 року ОСОБА_4 помер. Спадщину після нього належним чином успадкувала позивач, однак за відсутності оригіналу вказаного сертифікату вона не може успадкувати належне матері майно, яке успадкував її батько. Крім того, у належному матері сертифікаті на право на земельну частку (пай) її імя помилково зазначене як ОСОБА_5, а не ОСОБА_3.

У звязку з викладеним, просить встановити факт належності матері ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №027370, виданого на підставі рішення Липоводолинської РДА від 06 лютого 1996 року за №64, а також визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6 право власності на земельну частку (пай), яка належала її матері ОСОБА_3 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ №027370.

У судове засідання сторони та їх представники не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них маються заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що із 07 липня 1969 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Обоє є батьками ОСОБА_8, 13 травня 1971 року (а.с.8, 9).

26 листопада 1988 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка Бабич (а.с.10).

16 квітня 1996 року на імя ОСОБА_5 виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 3,63 умовних кадастрових гектарів, серії СМ № 027370, належний їй як члену сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Авангард» (а.с. 33).

20 грудня 1997 року ОСОБА_3 померла (а.с.12).

Із довідки Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 17 жовтня 2017 року №132 вбачається, що ОСОБА_3 на час смерті проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 по вул.Першотравнева,50 у с.Кімличка Липоводолинського району Сумської області (а.с.13).

Із копії погосподарської книги Кімличанської сільської ради за 1996-2000 рр. вбачається, що на час своєї смерті ОСОБА_5 проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_6 в одному господарстві (а.с. 34).

19 листопада 2011 року ОСОБА_4 помер (а.с.14).

Із довідки Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 31 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 до дня смерті був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 05 березня 2013 року ОСОБА_2 визначено додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька (а.с.49).

10 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 47).

24 травня 2013 року дочки померлого ОСОБА_9, ОСОБА_10 та син ОСОБА_11 звернулися до нотаріса з заявами про те що спадщину після батька вони не прийняли та приймати наміру не мають, проти прияйняття спадщини ОСОБА_2 не заперечують (а.с. 60-62).

21 березня 2017 року ОСОБА_2 отримала три свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на належні йому земельні ділянки, площами 2,5727 га, 0,7272 га, 0,0945 га, а також на належні батьку грошові вклади (а.с.73-75, 79).

Таким чином, зазначене в сертифікаті на земельну частку (пай) імя матері заявника не відповідає записам у свідоцтві про її смерть, а встановлення факту належності їй цього правовстановлюючого документу є необхідними для підтвердження права власності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України заявник, як спадкоємець першої черги, вправі звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа її померлій матері.

Із аналізу письмових доказів у справі, суд вважає можливим встановити факт належності виданого на імя ОСОБА_5 сертифікату про право на земельну частку (пай) матері заявника ОСОБА_3.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, дублікат якого може бути видано лише власнику, на імя якого видано оригінал втраченого документу.

Із матеріалів справи вбачається, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її чоловік, оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, протягом шести місяців має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Із матеріалів справи також вбачається, що позивач належним чином прийняла спадщину після смерті батька, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні.

Тому, враховуючи що ОСОБА_2 є єдиною, що належним чином прийняла спадщину спадкоємцем за законом після смерті батька, який у свою чергу прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_3, але за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і зареєструвати своє право власності, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на вказану земельну частку (пай).

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла 20 грудня 1997 року, сертифікату на право на земельну частку (пай), площею 3,63 умовних кадастрових гектарів, від 16 квітня 1996 року, серії СМ №027370.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право на земельну частку (пай), площею 3,63 умовних кадастрових гектарів (сертифікат серії СМ №027370, виданий 16 квітня 1996 року на імя ОСОБА_5).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д. В. Сізов