КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/1345/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року місто Київ

справа № 755/11751/18

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року про відмову у відкритті провадження, постановлену під головуванням судді Яровенко Н.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою виконання рішення суду та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою виконання рішення суду та стягнення моральної шкоди.

В мотивування вимог посилався на те, що рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2018 року його поновлено на роботі на посаді керуючого відділенням №1406 ПАТ «Банк Форум» та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вказував, що рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу набрало законної сили 23 березня 2018 року.

Зазначав, що адміністрація ПАТ «Банк Форум» до теперішнього часу рішення не виконала, а тому він посилаючись на ст.236 КЗпП України звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою виконання рішення суду та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року відмовлено у відкриті провадження за позовом ОСОБА_1

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просив скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що ПАТ «Банк Форум» зареєстрований в Дніпровському районі міста Києва, а тому він звернувся до суду з вказаним позовом відповідно до п.2 ст.27 ЦПК України - за місцем реєстрації відповідача.

Вказував, що відмовивши у відкритті провадження у справі без належних підстав, суд першої інстанції позбавив його конституційного права визначеного ст.55 Конституції України.

Відзиву на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 від відповідача до апеляційного суду не надійшло.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи булиналежним чином повідомлені. Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу у його відсутності.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися у судове засідання відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції посилався на п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України та виходив з того, що матеріально-правова вимоги позивача до відповідача стосується застосування заходів матеріальної відповідальності за невиконання рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2018 року, а тому з урахуванням положень ст.236 КЗпП України, ці вимоги не підлягають правовому захисту в іншому провадженні, ніж провадженні, в якому було ухвалено вказане рішення.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Стаття 55 Конституції України закріплює право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього середній заробіток у зв'язку із затримкою виконання рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2018 рокуу розмірі 43824 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000 грн. При цьому посилався на ст.236 КЗпП України.

Так, трудові спори, що підлягають безпосередньому розглядові у районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах, визначені у статі 232 КЗпП України.

Виходячи з положень ст. 236 КЗпП України в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

В ухвалі Верховного Суду України від 09 листопада 2011 року зазначено, що стягнення судом на користь працівника середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника здійснюється на підставі ухвали суду, а отже такі вимоги розглядаються в межах провадження про поновлення на роботі.

Таким чином, положення ст.236 КЗпП України є спеціальною нормою та регламентує порядок додаткового нарахування судом, який ухвалив рішення про поновлення працівника на роботі, середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення, при цьому стягнення судом на користь працівника середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника здійснюється на підставі ухвали суду.

При цьому, стягнення судом на користь працівника середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника здійснюється на підставі заяви працівника та постановленої, за результатом її розгляду ухвали суду в межах цивільної справи про поновлення заявника на роботі.

А відтак, зважаючи, що спір щодо незаконного звільнення позивача вирішений у спосіб поновлення ОСОБА_1 на посаді рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2018 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що питання затримки виконання рішення про поновлення на роботі, так як це визначає ст.236 КЗпП Україниповинен вирішувати орган, який розглядав спір про поновлення ОСОБА_1, що є можливе за умови звернення позивача з заявою в порядку ст.236 КЗпП України до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська. Тобто в межах позовного провадження в цивільній справі №204/7246/13-ц у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, а не в порядку звернення з окремим позовом.

Доводи апелянта про те, що оскільки ПАТ «Банк Форум» зареєстрований в Дніпровському районі містаКиєва, а тому він звернувся до суду з вказаним позовом відповідно до п.2 ст.27 ЦПК України колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються вищевикладеним.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Вимога апеляційної скарги про постановлення окремої ухвали не підлягає задоволенню, оскільки колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст.262 ЦПК України для її постановлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: