Справа № 318/1028/18
Номер провадження №2/318/543/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. м. Кам'янка-Дніпровська

Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області

у складі: судді Комишньої Н.І.;

при секретарі: Борисенко П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка-Дніпровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Благовіщенської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Камянсько-Дніпровська державна нотаріальна контора Запорізької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що, 20 жовтня 2008 року померла її мати - ОСОБА_2, яка за життя володіла земельною часткою (пай) площею 2,39 га, розташованого в КСП «Іванівка» Іванівської сільської Ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. В квітні 2018 року позивач звернулась до Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини. За її заявою нотаріусом було 27 квітня 2018 року заведено спадкову справу ( номер 48/2018).

Після вивчення поданих документів нотаріусом 27 квітня 2018 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії із зазначенням причини відмови - пропущення строку для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутися до суду. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину в установлений законом строк, не має.

Позивачка вказує, що вона за час життя мами мала постійний з нею контакт, спілкувалась, так як вони мешкали на сусідніх вулицях в с. Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, доглядала за нею. Окрім того, ОСОБА_1 здійснювала поховання своєї мами.

Смерть мами, самого рідної для неї людини, стала не просто горем та бідою, а стала справжньою трагедією, яке психологічно до теперішнього часу вона не може перенести. Весь цей час зі смерті матері вона знаходилася в депресивному стані, переживала тяжку психологічну травму, через що у неї виникли ускладнення при лікуванні хронічних хвороб таких як, бронхіальна астма ІІст., через постійні загострення якої вона протягом часу з дня смерті матері неодноразово знаходилася на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в пульмоноголічному відділенні ДУ СМСЧ № 1 м. Енергодар Запорізької області, що підтверджується виписками з епікризу. На лікування хвороббули потрібні постійно значні кошти, що і ставило її в дуже тяжке матеріальне становище, оскільки позивач вже була непрацездатною людиною та отримувала пенсію за віком .

В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час слухання справи, до суду не зявився, заяв про перенесення слухання справи не надав.

Державний нотаріус Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10 липня 1947 року в селі Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області народилася позивач - ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_4, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження Іванівською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області 23 липня 1947 року зроблено відповідний запис № 30. Її батьками згідно до свідоцтва про народження зазначені: батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_2 (а.с.5).

17 жовтня 1964 року позивач - ОСОБА_6 - уклала шлюб з ОСОБА_7, про в книзі записів громадянського стану про одруження Молочанською міськрадою Запорізької області було зроблено відповідний запис № 53. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Доценко» (а.с. 6).

23 грудня 1973 року шлюб між позивачем та ОСОБА_7 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Камянсько-Дніпровським райЗАГС Запорізької області було зроблено запис № 192. Після розірвання шлюбу мій довіритель повернула собі дошлюбне прізвище «Бондаренко»(а.с.6).

12 жовтня 1981 року між позивачем - ОСОБА_6 - та ОСОБА_8 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Виконавчим комітетом Біленьківської с/ради Запорізького району Запорізької області було зроблено відповідний запис № 102. та присвоєно прізвище «Кириченко»(а.с.7).

18 лютого 1987 року шлюб між позивачем та ОСОБА_8 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Відділом записів актів громадянського стану райвиконкому Камянсько-Дніпровського району Запорізької області було зроблено відповідний запис № 33. Після розірвання шлюбу залишено прізвище «Кириченко»(а.с.7).

07 травня 1993 року між ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_8) ОСОБА_4 та ОСОБА_9 був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Іванівською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області зроблено запис за № 06(а.с.8).

20 жовтня 2008 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС № 118788 видане 01.11.2008р.(а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) площею 2,39 га, розташованого в КСП «Іванівка» Іванівської сільської Ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с. 10).

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, про що 27.04.2018р. винесено відповідну постанову (а.с.16).

27 квітня 2018 року було заведено спадкову справу за № 62349386, номер у нотаріуса 48/2018. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину в установлений законом строк, не має (а.с. 34-47).

Виписками із історії хвороби підтверджується що позивач перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в пульмоноголічному відділенні ДУ СМСЧ № 1 м. Енергодар Запорізької області, що підтверджується виписками з епікризу(а.с. 12-14).

В силу ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на успадкування за законом мають діти померлого, дружина та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності вищевказаним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом це один із найбагатогранніших правових принципів. Один із елементів принципу верховенства права втілено у статті 3 Конституції України, якою передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Судове рішення, яким задовольняється вимога про відновлення строку на прийняття спадщини, виступає як правовідновлюючий юридичний факт, оскільки відновлює втрачене право на прийняття спадщини.

Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.1241 ЦК України зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в абз.1 ч.1 ст.1241 ЦК України щодо права на обов'язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях ч.3 ст.75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III груп, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, закон повязує непрацездатність особи із досягненням нею пенсійного віку. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Суд вважає, що в даному випадку необхідно дотримання принципу «пропорційності», що визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини та передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. У житі державою заходи мають бути ефективними з точки зорурозв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чиможливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки причина пропуску строку прийняття спадщини є поважною, тому позивачу необхідно встановити додатковий строк для прийняття спадщини.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 1221, 1223, 1261, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Камянсько-Дніпровська державна нотаріальна контора Запорізької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини, пропущений з поважних причин, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 20 жовтня 2008 року, з дня набрання рішенням суду законної сили.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_10