ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4557/17 Номер провадження 22-ц/814/496/18Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Радько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 березня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що вона є землекористувачем земельної ділянки загальною площею 459 кв. м для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1. Власником суміжної земельної ділянки є ОСОБА_2, яка в 2009 році самовільно встановила бетонний паркан з порушенням меж земельних ділянок, у зв'язку із чим площа її земельної ділянки зменшилась до 455 кв. м. Посилаючись на те, що вказані обставини створюють для неї перешкоди в оформленні права власності на земельну ділянку, виділену їй у користування, просила зобов'язати ОСОБА_2 за свій рахунок відновити у попередній стан самовільно зайняту частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, що знаходиться в її користуванні у відповідності до конфігурації меж та лінійних розмірів, згідно із даними технічного паспорту на цю земельну ділянку від 07 березня 2003 року №3132, а саме перенести самовільно побудований паркан на межу з ділянкою по АДРЕСА_1 та не чинити їй перешкод у володінні і користуванні своєю земельною ділянкою, оформленні права власності на повноцінну її частину площею 459 кв. м.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 березня 2018 року позов - задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці, шляхом перенесення збудованої огорожі по ширині: по межі А-Б (з боку АДРЕСА_1) на 0,28 м, по межі А1-Б1 (з боку садиби №13 по вул. Індустріальній) на 0,27 м, згідно висновку експертного земельно-технічного дослідження №1/4-15 від 03 лютого 2015 року, складеного судовим експертом ОСОБА_4.

Вирішено питання про судові витрати.

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 вересня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 березня 2018 року- залишено без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вказувала, що покладений в основу оскаржуваного заочного рішення висновок експертного земельно-технічного дослідження №1/4-15 від 03 лютого 2015 року складений судовим експертом ОСОБА_4, без дотримання вимог ч. 5 ст. 106 ЦПК України, що викликає сумніви в його правильності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1 в м. Кременчуці, загальною площею 59,0 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 459 кв. м.

Власником суміжного житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Кременчуці, розташованого на земельній ділянці площею 446 кв. м, є ОСОБА_2

Згідно висновку експертного земельно-технічного дослідження №1/4-15, складеного 03 лютого 2015 року судовим експертом ОСОБА_4, - в результаті обстеження, прове-деного експертом топографо-геодезичних робіт, виконаних спеціалістами ТОВ «Компанія «ТЕРРА-Макс» встановлено, що згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 07 березня 2003 року за №3132, площа земельної ділянки АДРЕСА_1, наданої в користування ОСОБА_3 по нормі становить 459 кв. м; на момент обстеження в користуванні власника домоволодіння по АДРЕСА_1 в м.Кременчуці знаходиться земельна ділянка, площею 455 кв. м, що на 4 кв. м менше ніж зазначено в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 07 березня 2003 року за №3132.

Окрім того, в результаті проведеного співставлення встановлено невідповідність конфігурації земельної ділянки АДРЕСА_1 в м. Кременчуці, що полягає у невідподвіності розмірів земельної ділянки, які відображені в технічному поспорті на садибний (індивідаільний) житловий будинок від 07 березня 2003 року за №3132 тим, що були виявлені під час проведення вимірювання даної земельної ділянки. Експертом було встановлено, що з боку суміжного власника земельної ділянки по АДРЕСА_1 68 в м. Кременчуці, в результаті встановлення огорожі виникло скорочення земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці по ширині: по межі А-Б (з боку АДРЕСА_1) на 0,28 м, по межі А?-Б? (з боку садиби №13 по вул. Інстустріальній) на 0,27 м.

Таким чином, висновок експертного земельно-технічного дослідження підтверджує факт створення перешкод позивачу у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1, загальною площею 459 кв.м користувачем суміжної земельної ділянки - ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Встановивши вищенаведені обставини, з урахуванням норм ч. ч. 1, 2 ст. 120, ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_3, правомірно задовольнивши її позов.

В свою чергу доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Відповідачем, як до суду першої, так і апеляційної інстанцій не було надано доказів на спростовування позовних вимог ОСОБА_3 Також не надано і доказів, які б ставили під сумнів висновок експертного земельно-технічного дослідження №1/4-15, складеного 03 лю-того 2015 року судовим експертом ОСОБА_4, належним чином досліджений судом д при вирішенні даного спору. З клопотанням щодо призначення судової експертизи відповідач до суду апеляційної інстанції не зверталася.

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О

Кузнєцова О.Ю.