Справа №133/1703/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.18 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний натаріус Козятинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 - про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом в якому просила визнати недійсним договір дарування земельної ділянки розташованої в с.Вернигородок Козятинського району Вінницької області по вул.Леніна ( нині Центральна ) площею 0,2500 га, кадастровий номер - 052148800:01:003:0049, укладений 27 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 05 жовтня 2009 року помер її чоловік - ОСОБА_6. Вона як дружина померлого, є спадкоємцем майна померлого чоловіка.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 15 березня 2011 року за нею визнано право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області по вул. Леніна, 48 (на даний час - Центральна).

Право власності на житловий будинок зареєстровано в Козятинському районному структурному підрозділі КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 26.04.2001 року за реєстраційним № 33503037.

Після смерті чоловіка також залишилась земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Вернигородоцької сільської ради. При оформленні зазначеної земельної ділянки виникли труднощі, оскільки на земельну ділянку покійного чоловіка накладається земельна ділянка сусіда - ОСОБА_3.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 476150, який виданий на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області по вул. Леніна, 47 (на даний час - Центральна), кадастровий номер - 052148800:01:003:0049 та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 вересня 2016 року за нею визнано право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,7831 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,1785 га, для ведення особистого селянського господарства 0,2062 га та 0,3984 га, яка розташована на території Вернигородоцької сільської ради, Козятинського району Вінницької області , що раніше належала її чоловіку ОСОБА_6, який помер 05.10.2009 року.

На даний час вона не має можливості зареєструвати належним чином право власності на земельну ділянку у зв'язку із тим, що як виявилось, що земельна ділянка, яка була подарована ОСОБА_3 , накладається на земельну ділянку , яку вона успадкувала після померлого чоловіка,

Про існування договору дарування вона дізналась в цьому році, коли звернулася до реєстратора зареєструвати право власності на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду від 09 вересня 2016 року.

Зазначені обставини змушують її звернутися з позовом до суду.

Позивач - ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, не заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"вився, хоч належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.

Третя особа - приватний нотаріус Козятинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, а також пояснення відповідача, дослідивши наявні докази , вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, який помер 05 жовтня 2009 року.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ві 15 березня 2011 року за позивачем було визнано право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області по вул. Леніна, 48 (на даний час Центральна) (а.с.14)

Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване в Козятинському районному структурному підрозділі КП "Вінницьке обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації" 26.04. 2001 року за реєстраційним №33503037 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_6 залишилась також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області по вул. Леніна 48 ( нині Центральна ).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 вересня 2016 року за позивачем визнано право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.7831 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0.1785 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,2062 га та 0,3984 га, яка розташована на території Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с.7)

У позивача виникли труднощі при оформленні зазначеної земельної ділянки, оскільки на земельну ділянку, належну померлому 05 жовтня 2009 року ОСОБА_6 накладається земельна ділянка сусіда - ОСОБА_3, державний акт на яку був виданий з порушенням , оскільки при його виготовленні була допущена помилка - збій роботи геодезичного приладу, в результаті чого змінилась конфігурація земельної ділянки.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 14 січня 2016 року визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №476150, який виданий на ім"я ОСОБА_3 площею 0,2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговуванняжитлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області по вул. Леніна, 47 (на даний час - Центральна), кадастровий номер -052148800:01:003:0049 та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки (а.с.6)

На даний час скасувати державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №476150, який виданий на ім"я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0.2500 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку не має можливості, оскільки зазначену земельну ділянку, відповідно до договору дарування земельної ділянки від 27 квітня 2015 року, відповідач - ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 (а.с.33-34)

Позивачу, про існування зазначеного договору не було відомо

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 8 ОСОБА_7 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_7 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_7 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_7 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_7 України гарантується.

У відповідності до ст. 41 ОСОБА_7 України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України, передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Зважаючи на приписи ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи , що рішенням Козятинського міськрайонного суду від 14 січня 2016 року визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №476150, який виданий на ім"я ОСОБА_3 на земельну ділянку 0,2500 га, з цільовимпризначенням - для будівництва і обслуговуванняжитлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області по вул. Леніна, 47 (на даний час - Центральна), кадастровий номер -052148800:01:003:0049 та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, тому суд вважає, що спірний договір дарування який був укладений 27 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зроблений на підставі недійсного державного акта, необхідно визнати недійсним.

Керуюючись ст.ст.202,203,215 ЦК України, ст.ст.12,43,46,76-80, ч.ч.1,5,6 ст. 81, ст.ст. 263-265,268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0.2500га кадастровий номер 05214880:01:003:0049 розташованої в с.Вернигородок Козятинського району Вінницької області вул.Леніна 47 (нині вул. Центральна ) укладений 27 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів після проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, строк на апеляційне оскарження обчислювати з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 5 грудня 2018 року.

суддя підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

28.11.18