Справа №: 398/1483/18
провадження №: 2/398/1588/18
"20" серпня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого судді Крімченко С.А.,
при секретарі Куліковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою № 13 в будинку № 7 по вул. Трудових Резервів в м.Олександрії Кіровоградської області. Власником квартири є вона, позивачка, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.11.2003 р. Зазначає, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 14.12.2009 р. Шлюб між розірвано згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 20.06.2014 р. Її колишній чоловік, зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає в ній з грудня 2013 р. та не користується нею, участі в утриманні квартири не приймає, його речі в квартирі відсутні. Вона, позивачка, не може належним чином розпорядитись своєю власністю, зокрема оформити субсидію.
В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме, від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою».
Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57 цс 11.
Наведене свідчить, що задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням можливий лише у відношенні тієї особи, яка вже набула права користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім'ї наймача, члена ЖБК або члена сім'ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на то причин в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання понад встановлений законодавством термін.
Згідно ст. 405 ЦК України член сім ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім ї без поважних причин понад один рік .
В судовому засіданні встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_2, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 21.11.2003 р. , посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі № 4282 та зареєстрованого в Олександрійському КМБТІ за № 9277/61с.363 03.12.2003 р./а.с.6/
Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб 14.12.2009 р. (а.с. 9).
Шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією рішення Олександрійського міськрайонного суду від 20.06.2014 р. (а.с.10).
В квартирі № 13, яка розташована в будинку № 7 по вул. Трудових Резервів в м.Олександрії Кіровоградської області, відповідач ОСОБА_3 не проживає з грудня 2013 р., що підтверджується актом-розпорядженням Вих. № 1839 від 03.05.2018 р., який складено за участі паспортиста КП «Житлогосп» ОСОБА_4, сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, власника квартири ОСОБА_2 (а.с. 8).
Реєстрація відповідача в даній квартирі, яка належить позивачці, створює дня неї перешкоди в користуванні, розпорядженні квартирою, зокрема вона не може оформити субсидію, сплачує комунальні послуги як за додаткового члена сімї.
Тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 13, яка розташована в будинку № 7 по вул. Трудових Резервів в м.Олександрії Кіровоградської області.
Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 280 -282, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 18.01.2001 р. Олександрійським РВ УМВС України в Кіровоградській області, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2)
до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2)
про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою №13 в будинку № 7 по вулиці Трудових Резервів в м.Олександрії Кіровоградської області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704, 80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.А.Крімченко