КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №378/8/18 головуючий у І інстанції:Марущак Н.М. провадження 22-ц/824/2724/2018 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача Сліпченка О.І., суддів Матвієнко Ю.О., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року у справі за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним розпоряджень, свідоцтв про право власності на земельну ділянку та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року прокурор звернувся з вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що при вивченні законності відведення у власність громадян земельних ділянок було встановлено порушення вимог чинного законодавства при передачі у власність ОСОБА_2 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Рокитнянської селищної ради.

Зокрема, встановлено, що земельні ділянки частково накладаються на землі водного фонду.

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року позов залишено без розгляду, оскільки як вважав місцевий суд, прокурор не набув статусу позивача та не мав повноважень на звернення в інтересах держави з позовом від імені Київської обласної державної адміністрації.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скаргу обґрунтовує тим, що прокурор здійснює представництво інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Оскільки спірні земельні ділянки частково відведені ОСОБА_2 із земель державної власності за рахунок земель водного фонду, знаходяться за межами населеного пункту та передані для ведення особистого селянського господарства, отже Київська обласна державна адміністрація на час звернення прокурора до суду з позовом мала повноваження щодо розпорядження вищезазначеними спірними земельними ділянками.

Зазначає, що прокуратура звернулась з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, яка є уповноваженим органом та власником цієї землі.

Посилається на те, що небажання органів звертатись за захистом своїх інтересів не позбавляє прокуратуру права подати від їх імені позов в інтересах держави.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, прокурор може представляти інтереси держави тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Крім того, зазначив, що представник Київської обласної державної адміністрації в підготовчому засідання також не визнав наявності у облдержадміністрації повноважень з розпорядження спірними земельними ділянками навіть на момент подачі позову.

В судовому засідання представники сторін підтримали свої позиції.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву прокуратури без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана прокурором від імені заінтересованих осіб як особою, яка не має повноважень на ведення справи, та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК Українипідлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що прокурор з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним розпоряджень, свідоцтв про право власності на земельну ділянку та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Як на підставу звернення до суду з позовом, прокуратура посилалась на те, що органи та посадові особи належним чином не здійснюють захист інтересів держави.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції Українив Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, судом першої інстанції положення ст. 185 ЦПК України щодо недодержання змісту позовної заяви поданої прокурором з приводу наведення підстав його звернення до суду в інтересах самостійних суб'єктів правовідносин - не було застосовано.

Провадження у справі відкрито 08 листопада 2016 року(т. 1 а. с. 101), розпочато підготовче провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 24 травня 2018 року та відповідно 29 серпня 2018 року винесено оскаржувану ухвалу.

Таким чином, на думку колегії суддів, місцевим судом фактично було підтверджено підстави для представництва прокурора в даній справі.

Крім того судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Зазначена підстава стосується випадку, коли позовна заява, подана від імені заінтересованої особи представником, який не має повноважень на ведення справи у суді (відсутні правовстановлюючі документи, що їх підтверджують), а тому така позовна заява не може породжувати юридичних наслідків і у зв'язку з цим підлягає залишенню без розгляду.

Тобто з зазначених судом першої інстанції мотивів залишення позову прокурора на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є помилковим.

В даному випадку, розглянувши справу, суд повинен був вирішити позов прокурора по суті, який наділений законом представляти в суді інтереси інших осіб, а в даному випадку юридичних осіб, у зв'язку із неналежним здійсненням уповноваженим органам місцевого самоврядування та державним підприємством своїх повноважень з питань відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд визнає, що підстав для ухвалення оскаржуваного судового рішення з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, в місцевого суду не було.

Ухвала суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі вимог п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області - задовольнити.

Ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: