№ 207/2514/18
№ 2/207/1401/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Тюлюнової В.Г.

при секретарі - Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам'янське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

20.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій посилається на те, що з 23.08.2013 року перебувають у шлюбі , від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої відповідач добровільно надає матеріальну допомогу. Позивачка посилається на те, що з 2017 року між нею та відповідачем стали виникати суперечки, тому що не було житла, недостатньо було грошових коштів, що привело до розпаду сім'ї. Відповідач проживає у Харківській області, а вона з дитиною у м.Кам'янське . Бажання жити однією сім'єю немає. Батько не ухиляється від обов'язків по вихованню малолітньої доньки.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, пояснив, що поважає дружину і її думку. Дружина наполягає на розлученні, він не заперечує, тому що мешкають у різних областях. Дитину він любить, буде виховувати і матеріально утримувати. Спору про майно і житло між ними немає. Він вважає, що дівчинці краще жити з мамою.

Суд,вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі , прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у шлюбі з 23 серпня 2013 року. Шлюб перший, зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №336.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з матір'ю. Батько дитини, відповідач у справі, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини та бере участь у її вихованні.

Позивачка підтвердила, а відповідач не заперечував, що з 2017 року вони проживають окремо. Суд надавав їм строк для примирення і відкладав судовий розгляд, але вони не помирились. Наполягають на розірванні шлюбу, пояснюючи , що не мають спору про майно, житло. Дитина залишиться з матір'ю, а батько буде приймати участь у її вихованні і матеріальному утриманні.

Позивачка просить покласти судові витрати на неї, пояснюючи , що з відповідачем добровільно вирішать питання щодо судових витрат.

Виходячи з викладеного, керуючись ст..ст.110,112 Сімейного Кодексу України, ст..ст.12,13,81.141,256-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №336, які мають одну малолітню доньку, яка проживає з матір'ю, батько, відповідач у справі, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, спору про майно, житло між подружжям немає, розірвати.

Витрати, пов'язані з розглядом справи, у вигляді судового збору 704,80 грн., покласти на позивачку за її згодою.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.Г.Тюлюнова