Ухвала

Іменем України

13 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 596/1481/14-ц

провадження № 61-13719ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С.Ф.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області у складі судді Цвинтарної Т. М. від 14 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області у складі колегії суддів: Щавурської Н. Б., Загорського О. О., Ходровського М. В., від 26 грудня 2017 рокуу справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Тернопільськійобласті,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільській області).

Скарга мотивована тим, що з 05 листопада 2015 року ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільській області перебуває виконавчий лист про примусове виконання рішення Гусятинського районного суду від 04 грудня 2014 року у справі № 596/1481/14-ц про стягнення з нього та ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором.

Заявник, посилаючись на те, що ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільськійобласті не повідомив його про відкриття виконавчого провадження у спосіб, встановлений законом, і про проведені виконавчі дії йому стало відомо після отримання документів виконавчого провадження на підставі поданої ним 26 травня 2017 року заяви; виконавчі дії державним виконавцем проведені поза встановленим законом шестимісячним строком з дня прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження; державним виконавцем порушено процедуру накладення арешту на майно та на два дні пізніше встановленого строку йому надіслано результати оцінки майна, у зв'язку із чим безпідставно допущено майно боржника (автомобіль) до торгів, зокрема без встановлення необхідних технічних даних автомобіля для визначення його середньої вартості, внаслідок чого суттєво занижено вартість майна, просив визнати незаконними усі перелічені дії державного виконавця ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільській області та скасувати усі рішення, що були прийняті ним у межах даного виконавчого провадження, у тому числі визнати незаконним і скасувати звіт про оцінку автомобіля марки ВАЗ 210994, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, суб'єкта оціночної діяльності приватного підприємства «Експертоцінка».

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що ОСОБА_4 було відомо про те, що на виконанні у ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 596/1481/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» коштів; дії державного виконавця ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільській області щодо призначення експерта - суб'єкта оціночної діяльності для проведення експертної оцінки автомобіля та його оцінки, що належить ОСОБА_4, відповідають вимогам законодавства; заявником пропущено визначений статтею 385 ЦПК України, 2004 року, десятиденний строк звернення до суду щодо оскарження дій державного виконавця.

ПостановоюАпеляційного суду Тернопільської області від 26 грудня 2017 року ухвалу Гусятинського районного Тернопільської області від 14 листопада 2017 року у частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання дій державного виконавця ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільськійобласті незаконними щодо неповідомлення про відкриття виконавчого провадження, проведення дій поза встановленим законом шестимісячним строком з дня прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження та надсилання на два дні пізніше встановленого строку результатів оцінки майнаскасовано та прийнято у цій частині нове рішення, яким скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано дії державного виконавця ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільській області щодо ненадсилання боржнику ОСОБА_4 постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, несвоєчасного надіслання боржнику висновку про оцінку майна та щодо порушення державним виконавцем встановленого законом шестимісячного строку для проведення виконавчих дій незаконними. В іншій частині ухвалу місцевого суду залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, щоОСОБА_4 не надано підтверджень факту порушення його прав у частині виконання державним виконавцем рішення суду шляхом реалізації майна на підставі проведеної оцінки; підстави для скасування усіх дій і рішень державного виконавця лише з тих підстав, що вони вчинені ним поза встановленим законом шестимісячним строком відсутні; постановою державного виконавця про звернення стягнення на пенсію батька заявника - ОСОБА_6 права самого ОСОБА_4 не порушено та повноваженнями на звернення до суду за захистом прав та інтересів свого батька він не наділений; повторне накладення арешту на арештоване раніше майно заявника правового значення для здійснення реалізації арештованого майна не має.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 проситьухвалу Гусятинського районного суду Тернопільськоїобласті від 14 листопада 2017 року у частині відмови у скасуванні усіх рішень, що були прийняті державним виконавцем ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільській області у межах даного виконавчого провадження, у визнанні незаконним і скасуванні звіту про оцінку автомобіля марки ВАЗ 210994, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, суб'єкта оціночної діяльності приватного підприємства «Експертоцінка» та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 26 грудня 2017 року у цій частині скасувати і ухвалити нове рішення, яким вказані вимоги скарги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм Закону України «Про виконавче провадження» та порушення норм процесуального права у цій частині.

Касаційна скарга мотивована тим, що державний виконавець зобов'язаний був прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження після спливу шести місяців з моменту його відкриття, оскільки постанови про зупинення виконавчого провадження ним не приймалися, а тому усі дії, вчинені державним виконавцем після цього строку, є незаконними; звіт про оцінку арештованого транспортного засобу є неправомірним через те, що у ньому не міститься усіх даних та характеристик автомобіля, що стало причиною заниження його вартості.

Крім того, заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України, з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції ним отримано лише 18 січня 2018 року, що підтверджується копіями супровідного листа та конверта поштового відправлення.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною, клопотання підлягає задоволенню, а касаційний строк - поновленню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до частини першої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

За змістом частини другої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи-підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

У відповідності до пункту 6 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі та примусове виконання рішення, у спосіб і порядку, визначеному виконавчим документом.

Частиною третьою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV встановлено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», в разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець зaлyчaє суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, врахувавши те, що за результатами проведених повторних електронних торгів з реалізації належного заявнику автомобіля оціненою експертом вартістю 43 680,00 грн, його було продано за 45 000,00 грн, тобто більшою ціною, ніж визначено оцінювачем початково, при цьому доказів того, що дійсна вартість цього транспортного засобу є вищою, ОСОБА_4 не надано; державний виконавець звертався із заявою про роз'яснення рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2014 року, питання знаходилося на розгляді у суді до 05 червня 2016 року, а тому шестимісячний строк для виконання рішення, встановлений Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV не дотримано з поважних причин, оскільки державний виконавець був позбавлений об'єктивної можливості виконувати незрозуміле йому рішення суду без отримання ухвали, в якій його роз'яснено, обґрунтовано залишив без змін ухвалу місцевого суду, якою у задоволенні скарги ОСОБА_4 частково відмовлено.

При цьому, судами попередніх інстанцій було обґрунтовано взято до уваги існування заборгованості у ОСОБА_4 перед банком, що з урахуванням вимог пункту 7 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виключає можливість закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із чим суди дійшли законного висновку про відсутність правових підстав для скасування усіх дій і рішень державного виконавця, вчинених ним поза встановленим законом шестимісячним строком для виконання рішення.

Крім того, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом правильно встановлено те, що недотримання державним виконавцем п'ятиденного строку для повторного опису та арешту автомобіля марки ВАЗ 210994, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, і відсутність відомостей про надання такої постанови боржнику, не мають у даному випадку правового значення для здійснення реалізації арештованого майна та прав заявника жодним чином не порушують, оскільки арешт на спірний транспортний засіб існував і раніше, який було накладено державним виконавцем ще 16 березня 2016 року за участі боржника ОСОБА_4, який в свою чергу прийняв зазначений автомобіль на відповідальне зберігання, копію акта опису й арешту майна отримав, його не оскаржив і зауважень не мав, про що свідчать його підписи.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим судом, з висновками якого частково погодився й суд апеляційної інстанції правильно відмовлено у задоволенні вимог скарги ОСОБА_4 у частині скасуванняусіх рішень, що були прийняті державним виконавцем ВДВС Гусятинського РУЮ ГТУЮ у Тернопільській області у межах виконавчого провадження, а також визнання незаконним і скасування звіту про оцінку транспортного засобу.

Також у постанові від 13 березня 2018 року (справа № 914/881/17) Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію щодо спорів про оскарження звіту про оцінку майна, де вказала, що такий звіт не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

На підставі наведеного, колегія суддівдійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою. Рішення у цій справі не впливає на формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду Тернопільської області від 26 грудня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 26 грудня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Тернопільськійобласті відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В.Білоконь

С. Ф.Хопта