Справа № 212/5268/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розподілити між нею та ОСОБА_3 спільне сумісне майно подружжя - трикімнатну квартиру, визнавши за нею право на 1/2 частку зазначеного нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 2003 року, від шлюбу мають дочку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачем. Під час шлюбу, на спільні грошові кошти в рівних частинах за Договором купівлі-продажу квартири, придбали однокімнатну квартиру в якій проживали до 2007 року. Влітку 2007 року зазначену квартиру продали і за виручені кошти, а також взятий кредит в АТ «ОСОБА_5 Аваль», придбали за Договором купівлі-продажу з розстроченням платежу, квартиру за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстрували на відповідача. Заборгованість за договором кредитування, повністю сплачена. З вересня 2017 року позивач і відповідач проживають окремо, тому позивач звернулась до суду з позовом про розподіл майна подружжя.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.

Позивач надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач надав до суду про проведення судового засідання у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Барладян) перебувають у шлюбі з 29 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 189584, виданим відділом реєстрації актів громадян громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2003 року (а.с. 10).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу від 27 вересня 2007 року, ОСОБА_3, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, придбав квартиру № 95 житловою площею 40,9 кв. м, загальною площею 62,8 кв. м, у будинку № 18 по мкрн. 5-й Зарічний в місті Кривому Розі, право власності зареєстровано в Реєстрі за № 3787 (а.с. 6).

Відповідно до витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1, дата прийняття рішення про реєстрацію прав власності в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» - 02.10.2007 року (а.с. 7).

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача, що спірна квартира була придбана подружжям у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, що підтверджено наданими до позову доказами.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими та законними, оскільки ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що передбачено ст. 70 СК України.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України та ч. 1 ст. 70 СК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно п. п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно ст. 71 Сімейного Кодексу, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Так, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, квартира за адресою: АДРЕСА_1 була придбана позивачем та відповідачем під час шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 57, 76, 141, 247, 259 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71, 72 Сімейного кодексу України,

ст. ст. 3, 11, 16, 257, 367-368, 370, 372 Цивільного кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя задовольнити.

Розподілити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільне сумісне майно подружжя - трикімнатну квартиру № 95 загальною площею 62,8 кв. метрів, житловою площею 40,9 кв. метрів, розташовану на 7-му поверсі девятиповерхового будинку № 18, що знаходиться на мікрорайоні 5-й Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровській області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку нерухомого майна - трикімнатної квартири № 95 загальною площею 62,8 кв. метрів, житловою площею 40,9 кв. метрів, розташовану на 7-му поверсі девятиповерхового будинку № 18, що знаходиться на мікрорайоні 5-й Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 Серіїнви судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи: Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКОПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2.

Повне рішення виготовлено 21.11.2018 року.

Суддя: О. Н. Борис