Дата документу 30.11.2018 Справа № 2-4702/10
Провадження № 4-с/554/105/2018
У Х В А Л А

іменем України

30 листопада 2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Андрієнко Г.В.

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за скаргою Голови правління Кредитної спілки «Полтава і полтавці» ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2018 року кредитна спілка «Полтава і полтавці» звернулась до суду із зазначеною скаргою. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що Октябрським районним судом м.Полтави було видано виконавчий лист на виконання рішення по справі № 2-4702/10 від 24 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Полтава і полтавці» 14156,95 грн., який був пред'явлений до виконання до Шевченківського ВДВС м.Полтава у травні 2016 року. 03 вересня 2018 року кредитна спілка отримала від Шевченківського ВДВС міста Полтава постанову державного виконавця від 21 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу разом з виконавчим листом, на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». З постановою державного виконавця заявник не погоджуються та вважає дії державного виконавця протиправними з наступних підстав: відсутні докази непроживання боржника за адресою: АДРЕСА_1, таких як акт державного виконавця, відповідь з адресного бюро; відсутні докази про перевірку майнового стану боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі. Таким чином, вважає, що відсутні підстави для повернення виконавчого листа. На підставі викладеного, Кредитна спілка «Полтава і полтавці» просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Полтава від 21 серпня 2018 року про повернення виконавчого листа №2-4702/10 від 24.11.2010 року стягувачу.

07.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено скаргу до розгляду (а.с.6).

28.09.2018 року після повторного автоматизованого розподілу цивільну справу прийнято до провадження судді Андрієнко Г.В. (а.с.19).

02.11.2018 року ухвалою суду залучено до участі як заінтересовану особу ОСОБА_3 (а.с.55).

Від Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області до суду надійшов письмовий відзив на скаргу, у якому зі скаргою не погодився, скаргу не визнав з наступних підстав. До Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області на примусове виконання було предявлено виконавчий лист №2-4702/10, виданий 08.04.2011 року Октябрським районним судом м.Полтави, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь КС «Полтава і полтавці» 14156,95 грн. Вказує, що згідно відповідей реєструючих установ майна за боржником на праві власності не виявлено, а також, встановлено, що за місцем проживання боржника, зазначеним у виконавчому документі, а саме за адресою: АДРЕСА_1, останній не проживає більше 10 років, майна, яке б підлягало опису та арешту для подальшої реалізації, за даною адресою не виявлено, а для встановлення місця реєстрації боржника державним виконавцем направлено відповідний запит. Крім того, жодної заяви від скаржника щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження до Шевченківського ВДВС м.Полтави не надходило. Вказує, що заявником не надано будь-яких аргументованих доказів бездіяльності державного виконавця, а його діями жодним чином не порушені права, свободи та інтереси заявника, оскільки державним виконавцем вживались заходи щодо виконання виконавчого листа. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі (а.с.29).

У судове засідання представник кредитної спілки «Полтава і полтавці» не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.28).

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наданих доказів, оскільки відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргою такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Як вбачається з копії заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 24.11.2010 року позовні вимоги Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю; стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» заборгованість за кредитним договором №316 від 24 квітня 2007 року у розмірі 14156,85 грн.; вирішено питання про судові витрати (а.с.8-9).

Вказане судове рішення набрало законної сили 02.03.2011 року, та 08.04.2011 року стягувачу був виданий виконавчий лист №2-4702/10 (а.с.3).

У судому засіданні встановлено, що в провадженні державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 2-4702/10, виданий 24 листопада 2010 року Октябрським районним судом м.Полтави, про стягнення з ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Полтава і полтавці» боргу у сумі 14156,95 грн., про що свідчать постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження (а.с.3).

Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 21 серпня 2018 року, яку заявник отримав 03 вересня 2018 року, виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», так як в ході проведення виконавчих дій встановлено, що майна, зареєстрованого на праві власності за боржником, не виявлено, згідно даних УПФУ, ДФС м.Полтави боржник доходів не отримує, місце проживання боржника не встановлено, постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника та внесені відповідні записи до Державних реєстрів речових прав нерухомого та рухомого майна (а.с.2).

Як на підставу своїх вимог заявник посилається на те, що відсутні докази щодо непроживання боржника за адресою, зазначеною у виконавчому листі, та докази, щодо перевірки майнового стану божника за місцем його проживання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Перелік прав та обов'язків державного виконавця визначений ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», частиною 1 якої передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

На виконання вимог ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем з метою виявлення майна боржника 13.05.2016 року за вих.№19033 та 11.02.2016 року за вих.№4229 були здійснені запити до Територіального сервісного центру 5341 (а.с.38-41); був здійснений запит до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (а.с.35-36), також направлений запит до Полтавського обласного центру зайнятості (а.с.42-43), проте майна за боржником виявлено не було та останній на обліку як безробітній не перебував.

Державним виконавцем здійснені запити та отримані відповіді з Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України щодо відсутності доходів боржника ОСОБА_3 (а.с.43-49).

На підставі постанови державного виконавця від 27 травня 2015 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 та оголошено заборону на його відчуження, про що свідчать дані з державного реєстру (а.с.37).

Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо субєкта станом на 18 вересня 2018 року відсутні відомості щодо наявності у ОСОБА_3 нерухомого майна (а.с.37).

Державним виконавцем було здійснено перевірку майна боржника за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно до акту державного виконавця від 17 липня 2018 року майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, не виявлено, боржник за вказаною адресою не проживає та мешканцю квартири відсутні будь-які відомості стосовно боржника та адреси його проживання (а.с.50).

Крім того, державним виконавцем 27.10.2017 року за вих.№56998 було здійснено запит до управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо місця реєстрації боржника та згідно отриманої відповіді за вих.№16-18/145 від 03.01.2018 року встановлено, що за наявними обліками Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Полтавської міської ради відомості щодо реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою, вказаною у виконавчому документі, відсутні (а.с.51).

Разом із тим, 14.07.2016 року державний виконавець звертався до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, та ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 28.01.2016 року у задоволенні вказаного подання було відмовлено (а.с.31, 32-34).

Згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при виконанні вищевказаного виконавчого листа державним виконавцем дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем здійснювалися заходи по встановленню майна боржника, яке не було виявлено, а тому відсутні підстави для скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому суд зазначає, що відповідно до постанови державного виконавця від 21 серпня 2018 року стягувачу розяснено його право повторного пред'явлення виконавчого документу для виконання у строк до 21 серпня 2021 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.447-451, 259, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги Голови правління Кредитної спілки «Полтава і полтавці» ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а відсутніими особами в той же термін з моменту отримання її копії.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.В. Андрієнко