Справа № 559/661/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що працювала у ФОП ОСОБА_2 без укладення будь-якого трудового договору, тобто без належного оформлення з 01.10.2014 до 15.01.2017. За весь період роботи відповідач не заплатив їй жодної копійки. Вона про це нікому не повідомляла, оскільки відповідач її шантажував та постійно погрожував фізичною розправою. Окрім того, ОСОБА_2 примусив її написати розписку, що нібито позичала у нього гроші та зобов`язувалась повернути йому 60000 грн. На даний час за цим фактом порушено кримінальне провадження. При звільненні заробітної плати їй не виплачено. ОСОБА_3 вимог законодавства, розмір заробітної плати не може бути меншим від встановленого державою мінімального розміру заробітної плати. За період з 01.10.2014 до 31.12.2014 відповідач заборгував їй 3654 грн., оскільки розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 грн. За період з 01.01.2015 до 31.08.2015 заборгованість становить 9744 грн.; з 01.09.2015 до 31.12.2015 заборгованість становить 5512 грн.(розмір мінімальної заробітної плати становив 1378 грн.); за період з 01.01.2016 до 30.04.2016 заборгованість становить 5512 грн.; з 01.05.2016 до 30.11.2016 розмір мінімальної заробітної плати становив 1450 грн., отже заборгованість становить 10150 грн.; за грудень 2016 року заборгованість становить 1600 грн.; за період з 01.01.2017 до 15.01.2017 заборгованість становить 1600 грн., враховуючи розмір мінімальної заробітної плати 3200 грн. Загальний розмір заборгованості становить 37772 грн., яку просить стягнути з відповідача. Окрім того вважає, що згідно ст. 237-1 КЗпП відповідач зобов`язаний відшкодувати їй моральну шкоду, яку оцінює в 50000 грн. Зазначає, що через невиплату заробітної плати зазнала величезних моральних страждань, які виразились у занепокоєнні, нервозності, приниженні. Вона була єдиною працюючою в сім`ї, у неї на утриманні малолітня дитина, яку вона не могла належно забезпечити. Постійні переживання негативно відзначились на відносин з чоловіком та психіці дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь 37772 грн. заборгованості з невиплаченої заробітної плати та 50000 грн. моральної шкоди.

28.02.2018 суддею Дубенського міськрайонного суду Ходаком С.К. постановлено ухвалу, згідно якої заяву представника позивачки адвоката ОСОБА_4 про забезпечення доказів задоволено частково, витребувано акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 14а/04-5 від Управління держпраці у Рівненській області (а.с. 98).

Ухвалою суду від 11.07.2018 (суддя Ходак С.К.) відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів у виді призначення експертизи документів бухгалтерського обліку, податкового обліку та звітності ФОП ОСОБА_2 через не наведення достатніх на це підстав (а.с. 130).

28.09.2018 позивач знову звернулась із заявою про забезпечення доказів, а саме: витребування звітної документації ФОП ОСОБА_2, якапередана головуючій судді Жуковській О.Ю. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2018 після задоволення самовідводу судді Ралець Р. В. Ухвалою суду від 12.11.2018 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у порядку ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України через необґрунтованість (справа № 559/661/17, провадження № 2-з/559/30/2018).

Відповідач поданому запереченні та відзиві на позов відповідач зазначає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним та надуманим. Заперечує щодо зайнятості позивачки як на постійній, так і тимчасовій роботі у нього як підприємця. Факт відсутності працевлаштування ОСОБА_1 як неофіційно, так і на підставі цивільно-правового чи трудового договору підтверджено перевіркою Управління Держпраці у Рівненській області від 10.04.2017. У нього відсутні будь-які капітальні чи тимчасові споруди (МАФи), а отже і місце для розміщення найманих працівників. Позивачкою подавались в інтернет оголошення про працевлаштування, що також спростовує її твердження про працевлаштування у нього. Окрім того, позивачка для своїх особистих цілей позичила в нього 60000 грн., які згідно договору позики від 24.01.2017, зобов`язалась повернути 01.03.2017, але настання терміну для повернення коштів цього не зробила, а почала писати на нього скарги до поліції, ДФС, інспекції праці і суду, тому вважає, що позов подано з метою ухилення від повернення боргу. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди також є безпідставними. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю (а.с. 19, 143).

Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 121). Відповідач, згідно поданих неодноразових заяв, просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 16, 91, 127, 134, 146, 148).

Відповідно до статті 14 ЦПК України, 12.10.2018 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, у звязку із звільненням з посади судді Ходака С.К., на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 11.10.2018. Справу передано в провадження судді Ральця Р.В. 23.10.2018 суддею Ральцем Р.В. заявлено самовідвід, дана справа протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018 передана в провадження судді Жуковської О.Ю.

Враховуючи, що провадження по даній справі відкрито ще 24.03.2017, а справа підлягає розгляду згідно п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки відноситься до категорії трудових спорів, в справі наявні заяви про розгляд її без сторін, ухвалено розглядати спір в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Дослідивши письмові докази по справі, суд робить висновок, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

ОСОБА_3 ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

У ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

ОСОБА_3 перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування Управління Держпраці у Рівненській області № 14а/04-5, яка проводилась у період 12.04.2017 14.04.2017 на підстав скарги ОСОБА_1 та доручення Державної служби України з питань праці від 27.03.2017, встановлено, що у розрахунково-платіжних відомостях відсутні будь-які дані щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_1, відомості, які б підтверджували її працевлаштування у ФОП ОСОБА_2 відсутні. Відповідно до пояснення працівниці ОСОБА_5 від 14.04.2017, ОСОБА_1 вона особисто не знає, з нею не працювала і не знає чи працювала вона у ФОП ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_2 повідомив, що в період заняття підприємницькою діяльністю з 28.04.2014 і по даний час ОСОБА_1 на будь-яких умовах цивільно-правового договору чи трудового договору у нього не працювала в зв`язку з відсутністю вакантних посад. ОСОБА_3 інформації Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області ФОП ОСОБА_2 перебуває на обліку у Дубенській ОДПІ як платник єдиного податку 2 (20%) групи, податки сплачує. Перевірка проводилась згідно направлення на проведення перевірки № 263-Н/01-26 від 10.04.2017 на підставі скарги ОСОБА_1 (а.с. 40-78, 106-109).

11.04.2017 розміщено резюме ОСОБА_1 та оголошення на інтернет сайті WORK.ua, в якому зазначено, що має досвід роботи менеджера з жовтня 2014 року до лютого 2017 року у ПП «Вулик» смт. Млинів (а.с. 11), тобто в іншому районному центрі Рівненської області, а саме: Млинівському. При цьому анкетні дані особи співпадають з анкетними даними позивачки, яка уродженка Млинівського району

ОСОБА_3 із ч. 3 ст. 24 КЗпП України в редакції, що діяла на час спірних відносин між сторонами, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_3 зі ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 12, ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження позивачки, що в період з 01.10.2014 до 15.01.2017 вона безоплатно неофіційно працювала у ФОП ОСОБА_2 не підтверджені жодним доказом. В додаток до позовної заяви надано лише копію паспорту. Неодноразові звернення про вжиття заходів забезпечення позову для призначення експертизи щодо розміру заборгованості невиплаченої зарплати - безпідставні, оскільки без працевлаштування не існувало і заборгованості. Вказуючи, що не була офіційно оформлена, алогічним є одночасно просити призначити експертизу за документами, яких немає в природі. ФОП ОСОБА_2 був підданий перевірці саме за скаргою ОСОБА_6 щодо використання праці неофоромлених працівників. І ці дані не підтвердились. Навпаки, спростовані актом перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проведеного Управлінням Держпраці у Рівненській області.

Враховуючи наведене, суд робить висновок, щоміж сторонами відсутні трудові правовідносини, отже позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що відповідачем прав позивачки не порушено, тому підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди також відсутні, оскільки ця вимога ґрунтується і є похідною від вимоги первинної, яка до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 24, 3, 237 КЗпП України, ст. ст. 9, 10, 11, 12, 13, 17, 81, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1;

Відповідач: Фізична особа підприємець ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повне судове рішення складено 05.12.2018.

Суддя: