Справа № 344/5318/18
Провадження № 2/344/2924/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря Орнат Л.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2018 року позивач ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, а саме просила збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 січня 2017 року із 1000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_6 на 5 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивувала тим, що син навчається у приватній школі-садку «Перша ластівка», у позашкільний час відвідує гуртки, знаходиться на «Д» обліку в лікаря алерголога з 2014 року, гентеролога з 2015 року, окуліста з 2016 року. Згідно рекомендацій вказаних спеціалістів дитина потребує лікування, обстеження та нагляду.

У загальному за період з вересня 2016 року по серпень 2017 року позивач понесла на дитину наступні витрати: на навчання у першому класі за 2016-2017 навчальні роки 27 000 грн., на гуртки - 3 630 грн., навчання в літній школі у червні 2017 року - 3 300 грн. Також позивачем сплачено на оздоровлення сина в оздоровчому комплексі «Трембіта» в період з 12 липня 2017 року по 01 серпня 2017 року 8 955 грн., які складаються із витрат на проживання в готелі в розмірі 5 100 грн. та витрат на проходження лікувальних процедур в сумі 3 855 грн.

За період з вересня 2017 року по березень 2018 року позивач витратила на навчання і утримання сина 26 165 грн., з яких: вартість навчання у 2 класі в сумі 25 365 грн., вартість гуртків в сумі 800 грн.

За період з вересня 2016 року по квітень 2018 року ОСОБА_5 витратила на навчання сина у спортивній секції «Зендокай карате-до» на території приватної школи «Перша ластівка» 7350 грн.

Позивач вважає, що у ОСОБА_3 змінився матеріальний стан, оскільки він часто перетинає межі кордону України, відпочиває в інших країнах світу та водить дорогий автомобіль.

01 жовтня 2018 року через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, у якому він просив в задоволенні позову ОСОБА_5 до нього про зміну розміру аліментів, відмовити. Відзив обґрунтований тим, що матеріальне становище з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у нього не змінилось. На даний час він не працює, тому сплата аліментів у розмірі 5000 грн. для нього є неприйнятною. Докази навчання сина у приватній школі-садку та витрат на навчання у ній в 2016 році були предметом оцінки судом при розгляді справи про стягнення з нього аліментів. Вказує, що він аліменти сплачує вчасно, несе інші витрати на сина. Син являється здоровою дитиною, тому відвідування ним оздоровчого комплексу «Трембіта» не являлося необхідним. За час відвідування ним Іспанії витрати на поїздку несли його рідні. Тому вважає, що факти наведені у позовній заяві не можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Справа перебувала у провадженні в судді Островського Л.Є.

03 жовтня 2018 року справу передано судді Бабій О.М., у звязку із звільненням судді Островського Л.Є. із займаної посади.

29 жовтня 2018 року позивачем ОСОБА_5 через канцелярію суду подано відповідь на відзив. У ньому позивач зазначила, що розмір аліментів який сплачує відповідач в майбутньому буде меншим від мінімального розміру аліментів визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитині. Твердження відповідача про те, що дитина не хворіє спростовується письмовими доказами. Вказує, що відповідач є молодою фізичною здоровою людиною, у нього не має інших утриманців, має у власності дорогий автомобіль, тому має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з мотивів наведених у ньому та відповіді на відзив.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, думку відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року (а.с. 7).

У шлюбі у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26)

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 січня 2017 року присуджено стягувати із ОСОБА_3 аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1 000 грн. щомісячно (а.с. 8-9).

За змістом довідки ТзОВ «Оздоровчий СПА-комплекс Трембіта» № 52 від 01 серпня 2017 року ОСОБА_5 із дитиною ОСОБА_6 проходила комплексне оздоровлення в оздоровчому комплексі «Трембіта» в період з 12 липня 2017 року по 01 серпня 2017 року у номері класу «напівлюкс». Загальна сума оплачених послуг становила 25 300 грн. (а.с. 11).

Згідно довідки Приватної школи-садок «Перша ластівка» № 53 від 16 червня 2017 року ОСОБА_5 особисто за її сина ОСОБА_6 сплачено на навчання у першому класі за 2016-2017 навчальні роки 27 000 грн., на гуртки - 3 630 грн., на навчання в літній школі у червні 2017 року в сумі 3 300 грн.

За змістом угоди про співпрацю від 01 вересня 2016 року, укладеного між Приватною школою-садок «Перша ластівка» та ОСОБА_5, плата за послуги початкової школи за навчальний рік становить 27 000 грн., що становить 3 000 грн. в місяць.

Відповідно до довідки Приватної школи-садок «Перша ластівка» № 10 від 16 квітня 2018 року вартість навчання у школі садку становить 32 400 грн. за навчальний рік, 3 600 грн. в місяць.

Згідно довідки Приватної школи-садок «Перша ластівка» № 9 від 13 квітня 2018 року вартість навчання та харчування у школі-садку за вересень 2017 року по березень 2018 року склала 25 365 грн., за гуртки (за 2017-2018 роки) 800 грн.

За даними довідки Приватної школи-садок «Перша ластівка» № 49 від 25 жовтня 2018 року вартість навчання у школі-садок складає 3 800 грн. на місяць.

Малолітній ОСОБА_6 відвідує спортивну секцію «Зендокай карате-до» на території приватної школи «Перша ластівка», позивач несе витрати на відвідування дитиною вказаної секції, що підтверджується довідкою ГО «Івано-Франківська обласна федерація Зендокай будо карате» (а.с. 22).

ОСОБА_3 має у власності автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR, 2006 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 36).

Малолітній ОСОБА_6 знаходиться на «Д» обліку в лікаря алерголога з 2014 року, гентеролога з 2015 року, окуліста з 2016 року. Згідно рекомендацій вказаних спеціалістів дитина потребує лікування, обстеження та нагляду, що підтверджується виписками із медичної карти та консультативними лікарськими довідками (а.с. а.с. 10, 71-73).

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З урахуванням вказаних положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобовязаний зясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоровя.

Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів (в даному випадку рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 січня 2017 року).

Із тексту мотивувальної частини рішення від 11 січня 2017 року вбачається, що суд при визначенні розміру аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_6 виходив із того, що він навчається у Приватній школі-садок «Перша ластівка», у позашкільний час відвідує гуртки: арт-терапія, карате, робоклуб, художня майстерня, стритданс, перебуває на «Д» обліку у алерголога.

Таким чином доводи позивача про несення нею витрат на навчання дитини у Приватній школі-садок «Перша ластівка» не може слугувати підставою для зміни розміру аліментів, оскільки малолітній ОСОБА_6 навчався у вказаній школі-садку на момент розгляду справи про стягнення аліментів.

Факт того, що вартість навчання у приватній школі-садку щороку зростає суд також не може поставити за основу збільшення розміру раніше присуджених аліментів, оскільки у судовому засіданні не встановлена необхідність шкільного навчання дитини саме в приватній школі, та неможливість навчання у загальноосвітньому навчальному закладі державної чи комунальної форми власності (стан здоровя, особливі здібності дитини, тощо). Окрім того відповідач заперечував проти навчання сина в цій школі.

Разом з тим наявність у відповідача автомобіля не свідчить про зміну його матеріального стану, оскільки автомобіль перебуває у власності відповідача ще з 2006 року, тобто до заявлення позивачем позову про стягнення аліментів.

При цьому суд зауважує що витрати на гуртки, оздоровлення, лікування дитини є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, тому не являються складовою витрат, на погашення яких повинні здійснюватись аліментні платежі. Позивач не обмежена у праві звернутись до суду із окремим позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи відсутність підстав визначених ст. 192 СК України для зміни розміру присуджених за рішенням суду аліментів, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, а тому у задоволенні позову ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 273, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06 грудня 2018 року.

Суддя Бабій О.М.