Справа № 754/2527/17ц Головуючий 1 інстанція - Зотько Т.А.
Проваження № 22-ц/824/401/18 Доповідач апеляційна інстанція - Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 грудня 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного, третя особа ОСОБА_6 про встановлення факту порушення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним вище позовом, який надалі доповнив і мотивував тим, що він був учнем навчального закладу - Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного, а оскільки зареєстрований у м.Дніпро, то проживав в гуртожитку при коледжі. Вказував, що 08 листопада 2016 року заступник директора коледжу з виховної роботи ОСОБА_6 повідомила його про відрахування та заборонила знаходитись на території школи-інтернату і гуртожитку. Йому було сказано, що оскільки його батько може приїхати за ним лише через 1-2 дні, а мама взагалі не зможе його забрати, то він має зібрати речі, купити квиток та їхати додому у м.Дніпро. Він зателефонував до батька іповідомив про вказану розмову, на що батько заборонив їхати кудись і наказав чекати на його приїзд. Одна, до гуртожиттку його не пустили. Прибувши до коледжу 09 листопада 2016 року, його батько ОСОБА_7 на території гуртожитку та коледжу його не знайшов, телофонний зв'язок з ним був відсутній, після чого батько звернувся до органів поліції з заявою про його зникнення, в той же день працівниками поліції Деснянського відділу його було знайдено та передано батькові.

Посилався, відповідачем не було дотримано встановленої процедури його відрахування як учня закладу, належним чином не було повідомлено його батьків про відрахування, внаслідок таких дій ОСОБА_6 та бездіяльності адміністрації Олімпійського коледжу імені І.Піддубного він перебував у розшуку, знайдений та переданий батьку співробітниками поліції. У зв'язку із наведеним просив суд зобов'язати відповідача провести службове розслідування щодо дотримання вимог законодавства про освіту ОСОБА_6 та встановити факт порушення ОСОБА_6 вказаного закону, зобов'язати відповідача звільнити ОСОБА_6 із займаної посади.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 30 травня 2018 року у

- 2 -

задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивована тим, що судом не враховано подану відповідачем заяву про визнання позову ОСОБА_7 та не застосовано ст.206 ЦПК України, яка передбачає задоволення позову у разі його визнання відповідачем. Суд залишив поза увагою позицію представників відповідача в судовому засіданні, які пояснили про дотримання принципів непорушення прав дитини та недопустимості порушення п.30 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, де зазначено, що про можливе відрахування, батьки учня повинні бути поінформовані не пізніше ніж за один місяць у письмовій формі. Окрім того, судом залишено без уваги висновок представників відповідача з приводу неповаги ОСОБА_6 до інтересів вихованців коледжу та зневагу до виконання власних посадових обов'язків.

Відповідач Олімпійський коледж імені ІванаПіддубного відзив на апеляційну скаргу до суду не подав.

Представник позивача ОСОБА_8 повідомлявся про час розгляду справи телефонограмою, проте вказав, що представляти інтереси позивача не буде.

Батько позивача ОСОБА_7 про час розгляду справи повідомлений телефонограмою (тел.НОМЕР_1), заяв чи клопотань про відкладення розгляду від нього не надійшло.

Решта учасників справи Олімпійський коледж і ОСОБА_6 належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з'явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки його необгрунтованістю. При цьому суд виходив із того, що під час розгляду справи встановлено, що відповідач провів службове розслідування стосовно дій заступника директора коледжу з виховної роботи ОСОБА_6 та встановив факт порушень з її боку у відношенні позивача, а тому відсутні підстави зобов'язання відповідача провести службове розслідування та встановлення даного факту в судовому порядку.

Також, суд керувався тим, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача звільнити ОСОБА_6 не грунтуються на законі, оскільки відносини між відповідачем і ОСОБА_6 врегульвані трудовим законодавством і відповідно питання звільнення працівника належать до виключної компетенції відповідача.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 № 1060-XII (чинного на момент виникнення спірних відносин) обов'язками вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів, стажистів, клінічних ординаторів, аспірантів, докторантів відповідно є: додержання законодавства, моральних, етичних норм; систематичне та глибоке оволодіння знаннями, практичними навичками, професійною майстерністю, підвищення загального культурного рівня; додержання статуту, правил внутрішнього розпорядку навчального

- 3 -

закладу.

Згідно ст.56 вказаного Закону за педагогічними та науково-педагогічні працівниками закріплений обов'язок, зокрема додержуватись педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини, учня, студента; а також захищати дітей, молодь від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігати вживанню ними алкоголю, наркотиків, іншим шкідливим звичкам.

Відповідно до п.26 Положення про спеціалізований навчальний заклад спортивного профілю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 1999 за № 2061, студенти коледжу та училища спортивного профілю, які не засвоюють загальноосвітню, професійну та спортивну програму, мають відхилення у стані здоров'я, систематично порушують дисципліну, спортивний режим, правила внутрішнього розпорядку, за рішенням ради навчального спортивного закладу відраховуються із закладу, а учні середньої загальноосвітньої школи-інтернату та ліцею-інтернату спортивного профілю переводяться до загальноосвітньої школи за місцем проживання. Студентам коледжу та училища спортивного профілю останнього року навчання, які з об'єктивних причин не можуть продовжувати інтенсивні навчально-тренувальні заняття, надається право закінчити навчальний спортивний заклад за іншою програмою.

Згідно п.28 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року за № 778, за рішенням педагогічної ради гімназій (гімназій-інтернатів), ліцеїв (ліцеїв-інтернатів), колегіумів (колегіумів-інтернатів), погодженим з місцевими органами управління освітою, як виключний засіб педагогічного впливу за неодноразові порушення статуту допускається відрахування учнів із зазначених закладів та переведення їх до закладу за місцем проживання.

Відповідно до п.30 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року за № 778, про можливе відрахування батьки учня (особи, які їх замінюють) повинні бути поінформовані не пізніше ніж за один місяць у письмовій формі. У двотижневий строк до можливого відрахування письмово повідомляється орган управління освітою за місцем проживання учня. За сприяння відповідного органу управління освітою такі учні переводяться до іншого навчального закладу. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право оскаржити рішення педагогічної ради закладу щодо відрахування дитини з гімназії (гімназії-інтернату), ліцею (ліцею-інтернату), колегіуму (колегіуму-інтернату), спеціалізованої школи з поглибленим вивченням окремих предметів до місцевого органу управління освітою.

Судом першої інстанції встановлено, із 24 вересня 2015 року ОСОБА_3 зараховано до складу учнів 10-Є класу загальноосвітнього підрозділу коледжу на відділення хокею до групи вчителя з хокею ОСОБА_9, що стверджується наказом № 63-у т.в.о. директора Олімпійського коледжу імені І.Піддубного від 24 вересня 2015 року.(а.с.40).

Згідно поданої 19 жовтня 2016 року доповідної записки в.о. заступника директора з виховної роботи ОСОБА_6 на ім'я директора Олімпійського коледжу імені І.Піддубного вбачається, що 07 жовтня 2016 року вихователь 11-Д класу ОСОБА_10 повідомила, що двоє учнів її класу ОСОБА_3 та ОСОБА_11 запізнилися на 30 хвилин на самопідготовку. Коли діти з'явилися у класі, від них був відчутний запах алкоголю і спостерігалася неадекватна поведінка. Вихователь повідомила про дану обставину вчителя з хокею ОСОБА_9, батьків учнів та о 22.00 годині матір ОСОБА_11 приїхала у Коледж та забрала його додому, а ОСОБА_3 залишився в гуртожитку, так як його батьки проживають у м.Дніпро. Разом з тим, згідно даної доповідної записки вихователь повідомила, що вказані учні систематично не відвідують самопідготовку, щоденна виховна робота з ними не дає

- 4 -

результату, а також повідомлено директора Коледжу щодо необхідності розгляду питання про подальше перебування ОСОБА_3 в навчальному закладі, так як він неодноразово грубо порушував правила внутрішнього розпорядку (а.с.47).

Відповідно до копії витягу з протоколу №2 засідання педагогічної ради Олімпійського коледжу імені ІванаПіддубного від 20 жовтня 2016 року педагогічна рада коледжу, заслухавши в.о. заступника директора з виховної роботи ОСОБА_6 щодо порушень Правил внутрішнього розпорядку коледжу учнем 11-Д класу ОСОБА_3 ухвалила перевести останнього на навчання за місцем проживання (а.с.37-39).

Представником батька позивача - ОСОБА_12 14 листопада 2016 року було подано заяву про видачу документів ОСОБА_3, учня 11-Д класу у зв'язку із переходом на навчання до «Броварського вищого училища фізичної культури» у м.Бровари (а.с.42,43).

Згідно наказа директора Олімпійського коледжу імені І.Піддубного Семенюшко О.І. від 14 листопада 2016 року за № 83-у ОСОБА_3 було відраховано з 14 листопада 2016 року зі складу учнів 11-Д класу загальноосвітньої школи-інтернату спортивного профілю ІІ-ІІІ ступенів Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного, відділення «Хокей», та переведено для продовження навчання у Броварському вищому училищі фізичної культури (а.с.41).

Згідно копії довідки № 383 від 08 грудня 2016 року, виданої Комунальним вищим навчальним закладом Київської обласної ради «Броварське вище училище фізичної культури», ОСОБА_3 є учнем 11 класу даного навчального закладу, за денною формою навчання (а.с.44).

Також судом першої інстанції встановлено, відповіддю на запит СВ Деснянського УП ГУ НП у м.Києві від 29 грудня 2016 року підтверджено звернення ОСОБА_7 до Управління з приводу зникнення його сина ОСОБА_3, що мало місце за адресою: АДРЕСА_1 Олімпійського коледжу, відомості за заявою останнього було внесено до ЄРДР за №0013410 від 09 листопада 2016 року. Та в ході розгляду матеріалів місцезнаходження неповнолітнього ОСОБА_3 було встановлено, після чого кримінальне провадження №0013410 було закрито (а.с.12).

Відповідно до копії доповідної записки від 10 листопада 2016 року поданої ОСОБА_6 вбачається, що на ім'я директора Олімпійського коледжу імені І.Піддубного - Семенюшку О.І., ОСОБА_6 повідомила директора про обставини які склались з учнем ОСОБА_3 (а.с.48).

Окрім того із заяви відповідача про визнання позову ОСОБА_3 вбачається, що відповідачем було проведено службове розслідування, отримано власноручні пояснення від ОСОБА_6, та встановлено, що дії ОСОБА_6 не відповідали тим діям, які повинна була вчинити заступник директора з виховної роботи, встановлено факт його порушення, проте через строки визначені Кодексом законів про працю, адміністрація позбавлена можливості притягнення даної особи до дисциплінарної відповідальності за вказані дисциплінарні проступки, зокрема і звільнення її з займаної посади.

За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи скарги про те, що судом не враховано подану відповідачем заяву про визнання позову ОСОБА_7 та не застосовано ст.206 ЦПК України, яка передбачає задоволення позову у разі його визнання відповідачем необгрунтовані.

По-перше, судом заява відповідача про визнання позову від 05 березня 2018 року (а.с.95-96) врахована, що відображено у тексті рішення.

По-друге, дана заява за своїм змістом не може бути розцінена як заява про визнання позову, оскільки в ній йдеться про те, що коледж не визнає вимоги про звільнення ОСОБА_6, оскільки пропущені строки притягнення її до відповідальності.

І по-третє, дана заява відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України не може бути прийнята

- 5 -

судом як умова задоволення позову, оскільки стосується прав ОСОБА_6, щодо якої ставиться вимога про звільнення і яка своєї згоди на визнання позову не висловила.

Посилання у скарзі на те, що суд залишив поза увагою позицію представників відповідача в судовому засіданні, які пояснили про дотримання принципів непорушення прав дитини та встановлення факту порушень з боку ОСОБА_6 необгрунтовані.

Дана позиція представників відповідача врахована, на що суд послався у рішенні і вказав, щовідповідачем було проведено службове розслідування, отримано власноручні пояснення від ОСОБА_6, та встановлено, що дії ОСОБА_6 не відповідали тим діям, які повинна була вчинити заступник директора з виховної роботи.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: