ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №477/2266/18
Провадження №2/477/956/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

розглянувши без участі сторін у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитного боргу,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2018 року позивач звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11 січня 2014 року в загальній сумі 110092 грн. 59 коп., яка складається з наступного: боргу за кредитом в сумі 4999 грн. 16 коп., боргу по процентам в сумі 105093 грн. 43 коп. за період з 11 січня 2014 року по 03 березня 2018 року.

В обґрунтування свого позову зазначав, що 11 січня 2014 року між Банком та відповідачем був укладений договір кредиту шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ "КБ "Приватбанк" з оформленням пластикової кредитної картки. Відповідно до укладеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту, із умовою сплати відсотків за користування ним у розмірі 30,00 % на рік, які нараховувалися на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак позичальник не виконала умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним, в зв'язку з чим за нею виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі.

21 травня 2018 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" змінило назву на акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

В судове засідання представник позивача за позовом не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяви з проханням здійснити розгляд справи за його відсутності, а позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом.

Виходячи з вимог статей 526 та 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2014 року відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ "КБ "Приватбанк", за змістом якої вона погодилася, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з даним договором до його укладання і погодилася з його умовами.

Згідно з укладеним таким чином договором відповідач отримала кредитну карту на час оформлення якої за користування кредитом позичальниця повинна була сплачувати відсотки за базовою ставкою 30,00 % на рік на залишок заборгованості.

В подальшому, в вересні 2014 року ця процентна ставка була збільшена Банком до 34,80% річних, а в квітні 2015 року до 43,20 %.

З наданого Банком розрахунку заборгованості відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, перераховувала платежі на погашення кредитної заборгованості несвоєчасно, у зв'язку з чим станом на 04 червня 2018 року за нею утворилася заборгованість в загальній сумі 110092 грн. 59 коп., яка складається з наступного: боргу за кредитом в сумі 4999 грн. 16 коп., боргу по процентам в сумі 105093 грн. 43 коп. за період з 11 січня 2014 року по 03 березня 2018 року.

Відповідно до пункту 1.1.3.2.3. Умов та Правил Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менші як за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду, нові умови вважаються прийнятими.

Згідно з п. 2.1.1.5.4. Умов і Правил при незгоді з змінами правил та тарифів банку Клієнт має право звернутися до банку для розірвання договору та погасити заборгованість.

З матеріалів справи вбачається, що з 1 вересня 2014 року Банком було збільшено процентну ставку до 34,80% річних, а 1 квітня 2015 року до 43,20 % річних.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Отже, незважаючи на те, що пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил передбачено право Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів за користування кредитом, таке збільшення, з огляду на вказані приписи ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України та зазначені обставини справи, є нікчемним.

На підставі викладеного, проценти за користування кредитом повинні були нараховуватися Банком з 1 вересня 2014 року до 03 березня 2018 року виходячи із 30,00 % річних.

Тому суд не може прийняти як належні докази, надані Банком розрахунки заборгованості за користування кредитом у в частині розрахунку боргу по процентам.

В дійсності, розмір заборгованості по процентам у відповідача перед Банком за період з 11 січня 2014 року по 03 березня 2018 року становить 7185 грн. 22 коп. = 1852 грн. 78 коп. (борг по процентам, який існував до 01 вересня 2014 року) + 5332 грн. 44 коп. (4999 грн. 16 коп. х 30.00 % : 360 днів х 1280 дня) (де: 4999 грн. 16 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1280 - кількість днів, на яку нараховується заборгованість, тобто з 1 вересня 2014 року по 03 березня 2018 року, а 30.00 % - процентна ставка на рік).

За такого, суд вважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача в загальній сумі 12184 грн. 38 коп., яка складається:

- із заборгованості за тілом кредиту - 4999 грн. 16 коп.

- боргу за процентами - 7185 грн. 22 коп., за період з 11 січня 2014 року по 03 березня 2018 року.

Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову пропорційно задоволеним вимогам - 11,07%.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12-13, 141,259, 263-265, 280-289 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитного боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 11 січня 2014 року, що утворилася на 04 червня 2018 року, в загальному розмірі 12184 (дванадцять тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 38 коп., яка складається з наступного:

-борг за тілом кредиту в сумі 4999 грн. 16 коп.

-борг за процентами в сумі 7185 грн. 22 коп. за період з 11 січня 2014 року по 03 березня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 195 (сто дев'яносто п'ять) грн. 05 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко