Дата документу 05.12.2018 Справа № 2-1961/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1063/18 Головуючий у 1-й інстанції: Нещеретна Л..М.
Є.У.№ 2-1961/11 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Путій Д.В,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Родовід Банк» на ухвалу Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 01 серпня 2018 року про відстрочку виконання рішення суду від 17 жовтня 2011 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2011 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 34/АА/004.08.2 від 17 січня 08 року, розмір якої станом 12 жовтня 2011 року становив 31 373, 25 доларів США, що за курсом НБУ на час пред'явлення позову складало 247 359 грн.

Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 17 жовтня 2011 року позов задоволено.

В апеляційному порядку рішення не переглядалося.

Ухвалою Хотрицького районного суду від 02 вересня 2013 року у зв'язку із ухиленням боржника від виконання судового рішення за поданням державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції тимчасово обмежено у виїзді за кордон ОСОБА_3

У липні 2018 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду, посилаючись на погіршення стану здоров'я, яке потребує хірургічного втручання і коштовного лікування, а також наявність збитків від крадіжки його майна.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено, виконання судового рішення відстрочено до 31 липня 2019 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у заявника наявне захворювання, яке потребує хірургічне втручання, а втрата необхідного професійного обладнання знизила ефективність його роботи, що у сукупності із його захворюванням поставило його у незалежні від нього, але винятково несприятливі обставини, які на теперішній час роблять виконання судового рішення не можливим, внаслідок чого відстрочив виконання рішення по справі строком на один рік, тобто до 01 серпня 2019 року.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання судового рішення ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Родовід Банк» зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам. Позивач вказує, що судове рішення не виконується відповідачами впродовж семи років, що завдає істотних збитків Банку. На теперішній час запроваджено процедуру ліквідації Банку строком на два роки - до 19 грудня 2019 року. Невиконання судового рішення внаслідок відстрочення перешкоджає здійсненню ліквідаційної процедури у встановленому законом порядку та порушує права кредиторів банку. Вказує, що кредитор не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, суд фактично зупинив виконання судового рішення і стосовно солідарного боржника ОСОБА_4, яка із такою заявою до суду не зверталася.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 і його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

При вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналогічне положення міститься у Законі України «Про виконавче провадження», відповідно до якого, у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Перелік обставин, що утруднює виконання судового рішення, наведений у цій статті, не є вичерпним, тому суд у кожному конкретному випадку повинен визначити, чи є обставини, на які посилається боржник, такими.

ЦПК України передбачено обов'язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, 17 січня 2008 між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 було надано кредит на суму 15 364 доларів США з виплатою 12,5% річних зі строком повернення до 17 січня 2015 року. Кредитні кошти надавалися для купівлі автомобіля (а.с.6-8).

Через три місяці після укладення кредитного договору позичальник почав порушувати його умови, у зв'язку із чим за заявою Банку у серпні 2009 року за виконавчим написом нотаріуса було звернуто стягнення на автомобіль, який був реалізований з аукціону у червні 2011 року за 47 900 грн. ( а.с.11-19).

Оскільки виручених від продажу заставного майна коштів не вистачило на погашення кредитної заборгованості, Банк у серпні 2011 року звернувся до суду з вимогами про солідарне стягнення заборгованості із боржника і поручителя, які рішенням суду у цій справі були задоволені (а.с.51).

Рішення суду набрало законної сили 28 жовтня 2011 року, в апеляційному порядку не переглядалося.

На виконання судового рішення 17 листопада 2011 року кредитор отримав виконавчий лист і неодноразово пред'являв його до примусового виконання (а.с.63-64).

Ухвалою Хотрицького районного суду від 02 вересня 2013 року у зв'язку із ухиленням боржника від виконання судового рішення за поданням державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції тимчасово обмежено у виїзді за кордон ОСОБА_3

Обґрунтовуючи свої вимоги про відстрочення виконання судового рішення, боржник ОСОБА_3 посилався на захворювання меніску лівого коліна, лікування якого потребує хірургічного втручання, на підтвердження чого надав довідку Запорізької міської багатопрофільної клінічної лікарні №9, відповідно до якої у нього діагностовано застаріле пошкодження внутрішнього меніску лівого колінного суглоба (а.с.88-90); а також на те, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, яке зараз перебуває в проваджені суду. Предметом крадіжки стали інструменти та спеціальне обладнання, вартістю 67 700грн., на підтвердження чого заявником надано суду витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань та копія обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002506 від 06 листопада 17 за ч. 3 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.92-95).

Визнавши вказані обставини такими, що об'єктивно унеможливлюють виконання судового рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за положенням ч.5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. Поза увагою суду залишилася і та обставина, що судове рішення, яке в силу положень ст.129-1 Конституції України є обов'язковим до виконання понад сім років не виконується відповідачами, що завдає істотних збитків кредитору, порушує права останнього на справедливий судовий захист в розумні строки.

Оскільки рішення у справі було постановлено 17 жовтня 2011 року, підстав для відстрочення його виконання через сім років після набрання рішенням законної сили суд першої інстанції не мав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд фактично відстрочив виконання судового рішення і стосовно іншого відповідача по справі - солідарного боржника, поручителя ОСОБА_4, яка до суду з відповідною заявою не зверталася.

За таких обставин оскаржувана ухвала на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової - про відмову у задоволенні клопотання боржника про відстрочення виконання рішення суду.

На підставі ст. 142 ЦПК України із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Родовід Банк» підлягають стягненню понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції на суму 1 762 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Родовід Банк» Шевченко А.М. в інтересах якого діє Коваль Любов Леонідівна задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2018 року скасувати,

Заяву ОСОБА_3 про відстрочення виконання судового рішення залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Родовід Банк» 1 762 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) в рахунок компенсації судових витрат зі сплати судового збору

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено і підписано 06 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: