УХВАЛА

5 березня 2018 року

м. Київ

справа № 175/534/15-ц

провадження № 61-1244 св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І., Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Максюта Ж. І.,

встановив:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просив поділити спільне майно подружжя, а саме: визнати його особистою приватною власністю житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_2; визнати за ним право власності на автомобіль марки LEXSUS GX 460, державний номерний знак НОМЕР_1; на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_5 право власності на автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_2, автомобіль марки NISSAN QASHQAI, державний номерний знак НОМЕР_3, 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

На обґрунтування позову зазначав, що з 22 вересня 1990 року по 08 грудня 2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, під час перебування у якому ним за власні кошти, які отримані у позику від ОСОБА_6, було придбано земельну ділянку та недобудований житловий будинок АДРЕСА_2. Також подружжя придбало три автомобілі та квартиру АДРЕСА_1.

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, у якому також просила поділити майно подружжя, а саме: визнати за нею право особистої приватної власності на земельну ділянку та житловий будинок АДРЕСА_2; скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку та житловий будинок; визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати право особистої приватної власності за нею на автомобілі марки NISSAN QASHQAI, державний номерний знак НОМЕР_3, та марки MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_2; скасувати за ОСОБА_4 державну реєстрацію права власності на зазначені автомобілі; визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_4 на автомобіль марки LEXSUS GX 460, державний номерний знак НОМЕР_1; стягнути з ОСОБА_4 на її користь різницю вартості між автомобілями та вартість 1/2 частини меблів, побутової техніки, речей домашнього вжитку тощо, що знаходяться у домоволодінні по АДРЕСА_2. У випадку якщо ОСОБА_4 перешкоджатиме проведенню експертизи стягнути з нього вартість частини меблів, побутової техніки, речей домашнього вжитку тощо у розмірі попередньо визначеної суми - 1 642 561 грн 02 коп., усунути перешкоди у користуванні домоволодінням шляхом виселення ОСОБА_4 та її вселення.

На обґрунтування позовної заяви зазначала, що з 22 вересня 1990 року по 08 грудня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, за час якого ними було придбано за спільні сумісні кошти рухоме та нерухоме майно, а саме: незавершений будівництвом житловий будинок, земельна ділянка, квартира, три автомобілі, меблі, побутова техніка, речі домашнього вжитку тощо.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя об'єднані в одне провадження з позовними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені частково. Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_4 житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,0936 га. У рахунок поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_4 право власності на транспортний засіб - автомобіль LEXSUS GX 460, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на транспортний засіб - автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3. Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на зазначені автомобілі. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Скасовані заходи забезпечення позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року в частині визнання особистою приватною власністю ОСОБА_4 житлового будинку та земельної ділянки скасовано та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 280 кв. м, житловою площею 131,4 кв м., за кожним. Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0936 га, розташованої по АДРЕСА_2, за кожним. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/2 частину земельної ділянки та на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_2. У решті рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року залишено без змін.

У грудні 2017 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, у якій просив рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року скасувати, а рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року залишити в силі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя призначити до судового розгляду упорядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат