Справа № 333/4983/18
Провадження № 2/333/2536/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Барахової Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне.

11 липня 2016 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, на автодорозі Оріхівське шосе, на перехресті доріг, які ведуть до ТОВ «Зеленгосп» та обласної лікарні, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Chevrolet», державний реєстраційний знак НОМЕР_1, при виконанні обгону, не впевнився у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався попутно та повертав ліворуч. Вина відповідача підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2016 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті ДТП автомобілю «Hyundai» була завдана шкода у розмірі 16384,04 грн.

Оскільки на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за зверненням власника пошкодженого автомобіля ОСОБА_4, то позивач виплатив відшкодування завданих збитків на підставі ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після чого у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 1 6967,40 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2018 року справа прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19 жовтня 2018 року до суду надано відзив, в якому відповідач вказав, що заперечує проти позову, оскільки заява про відшкодування шкоди подана ОСОБА_4 з пропуском строків, встановлених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; оцінка вартості відновлювального ремонту була проведена, коли питання щодо встановлення винуватця ДТП ще розглядалось в судовому порядку; повідомлення про проведення огляду транспортного засобу відповідачем не отримано оплата вартості послуг аварійного комісара має оплачуватись за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду. У задоволенні позову просить відмовити повністю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, вказала, що позов є обґрунтованим, а виплата страхового відшкодування та подача позовної заяви про стягнення шкоди у регресному порядку відповідає положенням ЦК України та ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засідання проти позову заперечував, вказав, що проведення оцінки автомобілю та виплата страхового відшкодування здійснювалося із порушенням ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

11 липня 2016 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Chevrolet», державний реєстраційний знак НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Оріхівське шосе, на перехресті доріг, які ведуть до ТОВ «Зеленгосп» та обласної лікарні, скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai», державний реєстраційний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, яка рухалась попутно та повертала ліворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказано, що причиною ДТП є порушення ОСОБА_2 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.

З довідки № 95612943 від 11 липня 2016 року про дорожньо-транспортну пригоду, вбачається, що власник автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_3 свою цивільно-правову відповідальність як власника транспортного засобу не застрахував. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_5 застрахована в ПрАТ СК «Оранта Січ», страховий поліс - АЕ 5704888, дійсний до 03 грудня 2016 року.

Відповідне до звіту № 2653 про незалежну експертну оцінку майна від 10 серпня 2016 року, складеного ОСОБА_5 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 8022 від 14.01.2ОТО), вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 16 384,04 грн.

Оскільки добровільно відповідач збитки, завдані автомобілю ОСОБА_4, не відшкодував, з метою отримання відшкодування остання 26 січня 2017 року звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою.

На підставі наказу № 3800 від 27 січня 2017 року МТСБУ була здійснена виплата страхового відшкодування на користь ОСОБА_4 в сумі 16 384,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28 2017 № 3800рв.

Поряд із виплатою страхового відшкодування МТСБУ сплатило 583, 36 грн. за послуги аварійного комісара, що підтверджується платіжним дорученням від 09 вересня 2016 року №СФ-0000307.

Листом від 29 липня 2016 року № 3/1-05/20540 відповідачу запропоновано надати інформацію про розрахунки з учасниками ДТП і наявність договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і попереджено про право МТСБУ на подання регресного позову після сплати відшкодування. Жодних дій, направлених на добровільне відшкодування завданих збитків, відповідач не здійснив.

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до вимог ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на власників наземних транспортних засобів покладається обовязок застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 39 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України визначене як єдине об'єднання страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно зі ст. 34 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Пунктом 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 в порядку регресу 16 967,40 грн. є законними та обґрунтованими.

Щодо заперечень відповідача, то необхідно вказати наступне.

Статтею 37 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого. В інших випадках невиконання потерпілим обовязків, визначених законом, в тому числі порушення строків подання заяви про виплату страхового відшкодування, у виплаті може бути відмовлено лише в тому разі, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір шкоди.

За відсутності цих обставин подання заяви про здійснення страхового відшкодування з порушенням строку, встановленого Законом, має наслідком збільшення строку прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплати (п. 36.2 ст. 36).

Отже, подання ОСОБА_4 заяви про страхове відшкодування з пропуском строку не впливає на її право його отримати, а заперечення відповідача з цього приводу є неприйнятними.

Поряд із викладеним закінчення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення не впливає на право потерпілої особи на відшкодування заподіяних збитків на їх розмір, на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту.

Щодо заперечень відповідача про неотримання ним повідомлення про проведення огляду пошкодженого транспорту засобу, то суд зазначає, що правові засади здійснення оцінки майна визначені ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». про оцінку методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно з п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

З наведеного вбачається, що законодавством не передбачено обовязкової участі заінтересованих осіб і їх виклику у проведенні огляду транспортного засобу, їх відсутність не є перешкодою для проведення огляду та складення звіту (висновку). Будь - яких зауважень щодо інформації, що міститься в акті огляду транспортного засобу, відповідач не наводить.

Твердження відповідача, що на нього не може бути покладено відшкодування вартості послуг аварійного комісару спростовується ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно із якою відшкодуванню підлягають усі витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, з необхідно стягнути витраьтт по сплаті позивачем судового збору у розмірі 1 762 грн.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України; ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81,82 60, 88, 266, 454 ЦПК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_6, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, місце знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄРДПОУ: 21647131, шкоду в порядку регресу в розмірі 16 967 (шістнадцять тисяч девятсот шістдесят сім) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, місце знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄРДПОУ: 21647131 суму сплаченого судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 07 грудня 2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва