Номер провадження 4-с/643/1/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.,

за участю секретаря Зубко А.О.

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернулася до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просить: визнати незаконними дії державного виконавця Московського відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 щодо опису та арешту майна боржника згідно акту від 16.09.2016 року у зведеному виконавчому провадженні № 46239763 та зобовязати Московський відділ ДВС ГТУЮ, описати, з обовязковою участю ОСОБА_1, все майно належне боржнику ОСОБА_1, яке знаходиться за адресою м.Харків, вул. Чигирина, 13, та передати їй на відповідальне зберігання.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 16.09.2016 року за адресою: м.Харків, вул. Чигирина, 13 державним виконавцем Ткач Д.М. в рамках зведеного виконавчого провадження № 46239763, проведено опис та арешт майна, належного боржнику. Описане державним виконавцем майно визначене як таке, що належить боржнику, в той же час особа, в якій знаходилося це майно не визначена.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приміщення за адресою м.Харків, вул. Чигиріна, 13 належать ОСОБА_3

На підставі рішення суду скаржника виселено із житлового приміщення по вул. Істомінський, 37 в м.Харкові, яке в подальшому було скасовано судом касаційної інстанції.

Також зазначає, що з переліку майна, яке міститься в описі від 16.09.2016 року, вбачається, що це частина майна ОСОБА_1, яке було описано при виселенні та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3, але характеристики (їх ознаки та вартість) предметів не відповідають тим, що були наявні під час виселення.

Таким чином, вважає дії державного виконавця щодо опису та арешту майна, порушують права ОСОБА_1 як його власника.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

До спірних правовідносин суд застосовує редакцію ЗУ «Про виконавче провадження», яка діяла на час спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, на виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби м.Харкова перебуває зведене виконавче провадження № 46239763.

Актом опису та арешту майна від 16.09.2016 року проведено опис майна, що належить боржнику ОСОБА_1, що розташоване за адресою: м.Харків, вул. Чигиріна, 13.

Описане майно прийняла на відповідальне зберігання ОСОБА_4

Зі змісту скарги та наданих доказів не вбачається підстав вважати, що акт опису й арешту майна був складений державним виконавцем в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В підтвердження своєї скарги скаржник надала наступні докази: копію акту опису та арешту майна від 27.11.2015 року, копію акту опису та арешту майна від 16.09.2016 року, копію супровідного листа, копію ухвали Московського районного суду м.Харкова від 29.08.2016 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2016 року, які жодним чином не підтверджують порушення виконавцем вимог закону.

Таким чином, скаржник не довів того факту, що державний виконавець, при проведенні опису та арешту майна від 16.09.2016 року, порушив норми чинного законодавства України.

При цьому, суд відхиляє наданий скаржником доказ -копію акту від 27.11.2015 року, оскільки з його змісту не вбачається, що виконавчі дії виконувалися в рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що судом не встановлено порушень вимог законодавства з боку державного виконавця під час складання акту про арешт та опис майна боржника, подана скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10-13, 258-261, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 11, 57 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційної інстанції в 15-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Єрмак