Провадження №2/712/2570/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого судді - Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представника позивачки адвоката ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що з 27.10.1994 по 07.05.2018 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_2 Даніїла, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказала, що донька на даний час є повнолітньою та наразі навчається на денному відділенні Національного педагогічного університету ім. Драгоманова на факультеті іноземної філології за освітнім ступенем бакалавр. Термін її навчання становить до 30.06.2019, денна форма навчання, стипендії не отримує. Так як дочка навчається на денній формі, працювати та утримувати себе не може, проживання в іншому місті потребує додаткових затрат. Вказала, що за 2017-2018 навчальний рік нею було сплачено за гуртожиток 4400 грн., за 2018-2019 навчальний рік 5200 грн. Тому вона потребує матеріальної допомоги. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

15.11.2018 відповідач скерував до суду відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на навчання доньки в розмірі 500 грн. щомісячно на період навчання. Вказав, що він сплачує аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей та не має заборгованості з їх сплати, що підтверджується довідкою-рахунком № 31081 від 22.10.2018. Зазначив, що має мінливий, не регулярний заробіток, крім того на його утриманні також перебувають його непрацездатні батьки-пенсіонери, які потребують постійної матеріальної допомоги.

Адвокат позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві. Вказав, що надаває доньці частину коштів на навчання, що підтверджується платіжними дорученнями, і ніколи не відмовлявся у наданні такої допомоги, хоча сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а також утримує своїх непрацездатних батиьків.

Суд, заслухавши думку адвоката позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Завданням цивільного судочинства, відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судм встановлено, що з 27.10.1994 по 07.05.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.05.2018 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний.

Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-СР № 022566 від 19.11.1997 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з довідкою Національного педагогічного університету імені ОСОБА_7 № 8741 від 18.09.2018 року ОСОБА_5 є студентом 4 курсу денної форми навчання факультету Іноземної філології (освітній ступень бакалавр) Національного педагогічного університету імені ОСОБА_7, стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2015 до 30.06.2019.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі діти, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі 6-1296цс15.

Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 згідно наданих платіжних доручень в добровільному порядку перераховував кошти доньці на загальну суму 5100 гривень. Тому доводи позивача про ненадання матеріальної допомоги доньці відповідачем спростовуються вищевказаним.

Крім того, як вбачається з наданих позивачкою квитанцій про оплату за проживання в гуртожитку, кошти за проживання в загальній сумі 9600 грн. внесені на рахунок Національного університету ім. М.П.Драгоманова ОСОБА_5. Тому суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ надані квитанції про оплату гуртожитку, оскільки позивачкою не надано доказів витрат зазначеної суми в квитанції саме нею на проживання доньки.

Також судом встановлено і не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_5 проживає у гуртожитку Національного університету ім. М.П.Драгоманова, а тому має право сама звернутися з позовом про стягнення аліментів на навчання, як передбачено ст. 199 СК України.

За таких обставин, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що донька проживає з нею, оскільки право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Також суд, відмовляючи позивачу у заявлених позовних вимогах враховує і надання матеріальної допомоги батьком доньці у добровільному порядку, сплати ним аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також перебування на його утриманні непрацездатних батьків.

Згідно з ч.7 ст. 141 ЦПК України , якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки на підставі вищевикладеного позивачу відмовлено у задоволенні позову та позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, суд вважає необхідним компенсувати судовий збір за рахунок держави.

Керуючись ст. 6,12, 13, 18, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.3, 191, 198, 199, 200, 201 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 16.12.2018.

Головуючий І.О. Мельник