233 № 233/4273/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
за участю секретаря Теліціної О.О.,
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
17 серпня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2018 року вона є власницею квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Пушкінська, 293/1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 В зазначеній квартирі зареєстрована колишня дружина чоловіка позивачки ОСОБА_3 Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано 14 січня 2017 року і з цього часу відповідачка в квартирі АДРЕСА_1 не мешкає. Реєстрація відповідачки в належній позивачці квартирі має наслідком порушення її прав як власниці на вільне володіння та розпорядження майном, змушує нести додаткові витрати по сплаті вартості комунальних послуг. У звязку з викладеним ОСОБА_2 просить визнати відповідачку ОСОБА_3 особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Пушкінська, 293/1.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві, зазначивши, що після розірвання шлюбу, яке мало місце 14 січня 2017 року колишня дружина ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 не мешкає, оскільки з власної волі змінила місце проживання.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що мешкає в квартирі АДРЕСА_3, особисто знайома із ОСОБА_3, яка є колишньою дружиною ОСОБА_4 Їй відомо про те, що ОСОБА_3 не мешкає в квартирі АДРЕСА_4 приблизно з листопада 2016 року. Про будь-які перешкоди в користуванні ОСОБА_3 зазначеною квартирою з боку ОСОБА_4 їй невідомо.
Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 (а.с.5) перебувала у шлюбі із ОСОБА_4, який було укладено 21 листопада 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-НО № 473300 (а.с.6).
14 січня 2018 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія ІІ-НО № 017316 (а.с.7).
На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачка ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_4 (а.с.8,10).
До укладення шлюбу із ОСОБА_2, ОСОБА_4 перебував у шлюбі із відповідачкою по справі ОСОБА_3, який було зареєстровано 25 травня 2011 року (а.с.11) та розірвано 14 січня 2017 року (а.с.11 на звороті).
Як вбачається з адресної довідки, відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21-22).
Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 08 серпня 2018 року ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12)
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї (правова позиція, висловлена ВСУ під час розгляду справи № 6-158цс14).
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 та визнання ОСОБА_3 особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_6.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі 156 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_2 (місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул.Пушкінська, 293/1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення по справі складений 07 грудня 2018 року.

Суддя