БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення боргу внаслідок невиконання зобов'язання, -

В С Т А Н О В И Л А:

21.08.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь суми основного боргу в розмірі 50 000 грн. та інфляційних втрат в сумі 18 238,20 грн., 3% річних у сумі 512,50 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 687,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 грудня 2014 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як покупцем був укладений договір на поставку спортивного знаряддя №29/12/14. Відповідно до умов договору, постачальник зобов'язується поставити, а покупець оплатити та прийняти спортивне знаряддя відповідно до умов договору. Згідно до п.3.1. Договору, постачальник відвантажує товар у строк 50 календарних днів з моменту внесення передплати. Відповідно до п.6.2. Договору, розрахунок за товар, який поставляється здійснюється в наступному порядку: 50 000,00 грн. передплати згідно специфікації перераховуються покупцем постачальнику на протязі 5 банківських днів з дати підписання специфікації. Згідно п.8.1. договору, договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. ст. 509, 510 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язаний передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За змістом ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та чинного законодавства. В разі порушення зобов'язання настає відповідальність та інші правові наслідки. Оплата товару була здійснена покупцем шляхом внесення передплати в розмірі 50 000 грн. на розрахунковий рахунок постачальника, що підтверджується квитанцією 0.0.333994475.1 від 06.01.2015 року. Таким чином, своє зобов'язання за договором покупець виконав. Постачальник, порушуючи умови договору, а також положення ст.526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України свої зобов'язання не виконав, товар в строк до 26.02.2015 року поставлений не був. Згідно до ст.611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 09 липня 2015 року товар постачальником поставлений не був, у зв'язку з чим позивач звернулась до відповідача з претензією - вимогою, але станом на день звернення до суду позивач відповіді не отримала, а товар не поставлено відповідачем. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.2 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тобто, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов'язання, або якщо він не виконав зобов'язання в межах встановленого в договорі чи законі строку. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Внаслідок невиконання зобов'язання Позивачеві спричиненні збитки на суму 50 000 грн. Крім цього, ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повнiстю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здiйснити оплату в строк, встановлений договором купiвлi - продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений вiдповiдно до статтi 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти вiдповiдно до статтi 536 цього Кодексу вiд дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцевi або повернення йому суми попередньої оплати. Вiдповiдно до ст. 536 Цивiльного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо iнше не встановлено договором мiж фiзичними особами. Розмiр процентiв за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або iншим актом цивiльного законодавства. За змiстом наведених норм встановленi проценти є платою, яку згiдно умов договору отримує покупець вiд продавця як за правомiрне, так i за неправомiрне користування останнiм утриманими грошовими коштами. Одночасно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України також передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання (неправомiрне користування), на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого iндексу iнфляцiї за весь час прострочення, а також три проценти рiчних вiд простроченої суми, якщо iнший розмiр процентiв не встановлений договором або законом. Зважаючи на вищевикладене, загальний розмір заборгованості відповідача складає 68 750,70 грн., в тому числі : 50 000,00 грн. сума основного боргу, інфляційні в сумі 18 238,20 грн., 3% річних у сумі 512,50 грн.

Ухвалою суду під головування судді Кудрявцевої Т.О. відкрито провадження по справі.

07.10.2015 року до суду надійшли заперечення відповідача проти позову. Відповідач позовних вимог не визнала, пославшись на те, що належним чином виконала взяті на себе зобов'язання у відповідності із умовами договору, а претензії позивача є безпідставними. Так, підставою для звернення до суду позивач вбачає невиконання умов договору на поставку спортивного знаряддя. Звернувшись до суду загальної юрисдикції позивач сама порушила умови укладеного договору, оскільки п.11.1. Договору визначено, що всі спори, що виникають за договором мають вирішуватись шляхом переговорів. А, якщо сторони не можуть дійти згоди, спір передається на вирішення до господарського суду за місцем знаходження відповідача (п.11.2 Договору). Позивач не проводила з нею переговорів та до Господарського суду Дніпропетровської області не зверталась. Позивач навмисно приховала від суду значну кількість обставин та подій, що тісно пов'язані з укладенням та виконанням спірного договору. Фактично вказаний договір укладався для задоволення потреб сина позивача - громадянина республіки Молдова ОСОБА_5. Він здійснює у Молдові підприємницьку діяльність пов'язану із наданням спортивних послуг - утримує фітнес-центр. Він із самого початку проводив всі переговори, проводив замовлення та вибирав потрібне спортивне обладнання. ОСОБА_5 приїздив до Дніпропетровська де отримував товар, розписувався за його отримання та проводив всі інші юридично значимі дії, необхідні для виконання умов договору поставки. Для настання таких правових наслідків позивач уклала зі своїм сином ОСОБА_5 договір доручення у відповідності із вимогами національного законодавства України. Таким договором позивач уповноважила сина на проведення передоплати, повного розрахунку за товар та його отримання. Разом із своїм чоловіком ОСОБА_6, позивач займається підприємницькою діяльністю, а саме виробництвом та роздрібною торгівлею спортивного обладнання (тренажери та комплектуючі). Рекламування своєї діяльності проводять через власний веб-сайт. Окрім того, мають склади та виставковий павільйон, в якому клієнти та потенційні покупці можуть оглянути продукцію, що вони пропонують. 15.12.2014р. її чоловіку на мобільний телефон НОМЕР_1 зателефонувала раніше невідома жінка, яка зацікавилась спортивним обладнанням. Вона представилась як ОСОБА_7 та телефонувала з номеру НОМЕР_2. Під час телефонної розмови, вона запропонувала зустрітися і обговорити деталі та можливість придбання тренажерного обладнання. Зустріч відбулася на залізничному вокзалі у м. Дніпропетровську. Разом із ОСОБА_7 прибув ОСОБА_5, з яким вони також не були раніше знайомі. Частину дня вони провели разом, обговорюючи можливість поставки тренажерів. Дійшовши згоди, ОСОБА_5 запропонував укласти договір. Враховуючи, що він був громадянином республіки Молдова і не мав в Україні зареєстрованого постійного місця проживання, договір поставки спортивного обладнання він попросив оформити на ім'я його матері - ОСОБА_2. Враховуючи, що він погоджувався внести передоплату у розмірі 50000 гривень та оформити додатково договір доручення для вчинення подальших дій за договором поставки, відповідач погодилась на подальшу співпрацю з ним. На той час, вона не вбачала в цьому яких-небудь ризиків для себе та не очікувала шахрайських дій. Вони погодили всі істотні умови договору. Проте, ОСОБА_5 наполіг на тому, що узгодити деякі моменти із своїм юристом в м. Одеса та з підписом його матері - ОСОБА_2 надішле згодом поштою. Після чого, разом із чоловіком вони провели ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 на залізничний вокзал і вони вирушили до м. Одеси. 25.12.2014р. з нею зв'язалася ОСОБА_9, яка представилася юристом ОСОБА_5 і попросила проект договору на постачання обладнання. 26.12.2014р. вона надіслала на її електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1) проект договору, який вона зазвичай підписує із клієнтами. До нього вона додала специфікацію, анкетні дані ОСОБА_2 додала ОСОБА_9. Після погодження вона роздрукувала два примірники такого договору, скріпила підписом і печаткою і надіслала до Одеси перевізником «Нова пошта». 06.01.2015р. на її розрахунковий рахунок НОМЕР_3, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», надійшла передоплата за товар в сумі 50000, 00 грн. згідно укладеного договору від 29.12.2014р. Платником була вказана ОСОБА_2. Дана обставина підтверджується матеріалами справи та платіжним дорученням №@2РL172190 від 06.01.2015р. 26.01.2015р. в електронному режимі (Скайп та електронна пошта) вона додатково узгоджувала із ОСОБА_5 незначні конструкторські зміни на деякі позиції замовлення (було отримано лист із переліком бажаних змін по електронній пошті від ОСОБА_5 і фотографії від ОСОБА_7). 26.02.2015р. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 знову приїхали до м.Дніпропетровськ для того щоб повністю розрахуватись по договору та отримати товар. На підтвердження своїх повноважень діяти від імені матері, ОСОБА_5 надав підписаний нею договір доручення. Цього дня, він оплатив готівкою 77165,00 грн. Обладнання було завантажено зі складу на автомобіль перевізника, замовленого на сайті автоперевезень Della (http://della.ua/). Викладені обставини можуть підтвердити співробітники, які здійснювали завантаження спортивного обладнання: ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14. Після повної загрузки товару ОСОБА_5 особисто перевірив комплектацію товару, підписав видаткову накладну і на її прохання власноруч склав розписку про те, що отримав обладнання і не має претензій.. З метою встановлення його особи відповідач зробила копію паспорту. Таким чином, повний розрахунок за договором на поставку спортивного обладнання було здійснено довіреною особою позивача ОСОБА_5, в строки передбачені умовами вказаного вище договору, а саме 26.02.2015р., що підтверджується власноручно складеною розпискою про отримання товару та розрахунком за нього, копією видатковою накладною №26/02/15 від 26.02.2015р. та копією договору доручення від 26.02.2015р. За таких обставин, відповідач не вбачає зі свого боку будь-яких порушень умов укладеного договору. Відповідно до частини 1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Дії позивача суперечать вимогам закону, і у разі ухвалення судом рішення по справі про стягнення відповідних коштів їй буде завдано шкоди в особливо великих розмірах. Такі дії, як правило, кваліфікуються органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 189 КК України. Окрім того, подібна протиправна поведінка утворює самостійний склад кримінального правопорушення визначеного ч.4 ст. 190 КК України. Тобто, шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, карається позбавленням волі на строк від п'яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою суду від 08.11.2016 року під головуванням судді Кудрявцевої Т.О. по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено такі питання: "Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 у договорі доручення від 26.02.2015 року зі ОСОБА_5, саме ОСОБА_2 чи іншою особою" (а.с.101-102). Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2, прож. за адресою АДРЕСА_1 якій роз'яснено положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.06.2017 року залишено без змін ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.11.2016 року.

У зв'язку з перебуванням судді Кудрявцевої Т.О. у декретній відпустці, 19.06.2017 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, визначено суддею з розгляду даної справи Шевцову Т.В.

28.10.2017 року до суду повернулись матеріали цивільної справи з листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17.10.2017 року про неможливість проведення експертного дослідження з підстав несплати вартості експертизи позивачем.

Ухвалою суду від 30.10.2017 року справу прийнято до провадження суддею Шевцовою Т.В. та призначено до судового розгляду на 07.02.2018 року.

Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень за №628, 598, 555, 5580.

Ухвалою суду від 07.02.2018 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали від 07.02.2018 року отримано відповідачем 06.03.2018 року, а представником позивача - у день винесення.

Від сторін додаткові заяви по суті справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 29.12.2014 року між сторонами укладено договір №29/12/14 на поставку спортивного обладнання, за умовами якого позивач зобов'язалась сплатити вартість обладнання шляхом внесення передплати в розмірі 50 000 грн. в п'ятиденний строк з дня укладення договору та 77 165 грн. по факту відвантаження готового обладнання зі складу постачальника, а відповідач зобов'язався поставити спортивне обладнання після повної оплати товару покупцем, відповідно до специфікацій. /т.1 а.с.58-59/ За фактом приймання передачі товару складається акт, який підписується уповноваженими представниками (п.7.1), при виявленні нестачі чи недоліків товару складається рекламація (п.7.2).

Відповідно до п.8.1 за прострочку поставки чи недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,05% від вартості не поставлених у строк по окремим найменуванням асортименту товарів за кожен день затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочки.

Даний договір підписано сторонами, а відповідачем, як суб'єктом господарювання - з прикладенням печатки.

Відповідно до квитанції №0.0.333994475.1 від 06.01.2015 року, позивач сплатила передплату в розмірі 50 000 грн. /т.1 а.с.60/

26.02.2015 року у простій письмовій формі між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який є громадянином Молдови, укладено договір доручення, відповідно умов якого позивач доручила ОСОБА_5 вчинити від її імені та в її інтересах всі необхідні юридично значимі дії, пов'язані з укладенням та виконання договору №29/12/14 на поставку обладнання від 29.12.2014 року, укладеного з ФОП ОСОБА_3, в тому числі, але не виключно, отримати від ФОП ОСОБА_3 товар та здійснити повний розрахунок за нього. Строк дії доручення визначений до 08.03.2015 року. /т.1 а.с.64/.

26.02.2015 року ОСОБА_5 склав розписку про отримання спортивного обладнання від ФОП ОСОБА_3 за договором поставки від 29.12.2017 року за №29/12/14, в повному обсязі./т.1 а.с.32 зворот/

Окрім цього, 26.02.2015 року ОСОБА_5 підписано видаткову накладну №26/02/15 про отримання спортивного обладнання на суму 127 165 грн. /т.1 а.с. 33/

Позивач, заперечуючи факт повного розрахунку та видачі доручення, отримання товару 02.02.2016 року подала до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи доручення від 26.02.2015 року на предмет автентичності її підпису. /т.1 а.с.73-74/

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оскільки позивач ухилилась від сплати вартості експертизи, суд вважає доведеним факт надання нею доручення ОСОБА_5 на отримання спортивного обладнання від відповідача та здійснення за нього повного розрахунку.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

За приписами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Згідно положенням ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товару власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Позивачем в ході судового розгляду не спростовано надані відповідачем докази повного виконання умов договору поставки постачальником: розписку від 26.02.2015 року, складену ОСОБА_5 про отримання товару, видаткову накладну від 26.02.2015 року, договір доручення від 26.02.2015 року, які свідчать про повний розрахунок покупця за договором та отримання товару уповноваженою нею особою, що дозволяється договірними відносинами сторін.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що сторонами виконано прийнятті на себе зобов'язання, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача передплати за товар в розмірі 50 000 грн., зі штрафними санкціями на цю суму не має, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення боргу внаслідок невиконання зобов'язання - відмовити.

Сплачений судовий збір не відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Шевцова