П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 752/6703/18

Номер провадження № 22-ц/824/3061/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В.В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

вивчивши апеляційні скарги ОСОБА_3 та Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Плахотнюк К. Г., у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення її позову до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЧуловськийВолодимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський ВолодимирАнатолійович, про визнання виконавчого напису, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 31 жовтня 2017 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 1 864 761 грн. 06 коп., таким, що не підлягає виконанню. Судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. стягнути з відповідача на користь позивача.

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Вараві Р.С. вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №55820570, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса від 31 жовтня 2017 року №24333, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., де боржником є ОСОБА_7, а також шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку, яким є виконавчий напис від 31 жовтня 2017 року №24333, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., на час розгляду справи по суті.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року заяву задоволено, заборонено приватному виконавцю виконавчого органу міста Києва Вараві Р.С. вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №55820570, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса від 31 жовтня 2017 року №24333, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., де боржником є ОСОБА_7

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, 21 серпня 2018 року представником ПАТ «Укрсоцбанк» направлено апеляційну скаргу, в якій просить суд ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року про забезпечення позову скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що постановлена судом ухвала є незаконною та необґрунтованою. Подане клопотання про забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю вчиняти дії, направлені на законне задоволення кредитором свої прав, є свідченням того, що відбувається зловживання процесуальними правами для позбавлення кредитора можливості захистити своє законне майнове право.

Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, не з'ясував обставини, які мають значення для справи, застосував заходи забезпечення позову, які не є співмірними заявленим позовним вимогам, не зазначивши жодних мотивів тим висновкам, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач також не обґрунтувала належним чином свої припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову, про які вона просить, може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Крім того, не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, 17 вересня 2018 року ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просив ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що він є переможцем електронних торгів по лоту №292927 «ІПОТЕКА. Трикімнатна квартира АДРЕСА_1», які відбулись 17 серпня 2018 року, що підтверджується Протоколом №352691 про проведення електронних торгів від 17 серпня 2018 року. Ціна продажу становить 1 055 558 грн. 07 коп. 29 серпня 2018 року ним, ОСОБА_3, сплачено грошові кошти у розмірі 1 002 780 грн. 17 коп. в рахунок ціни продажу вказаного лоту, з урахуванням сплачених раніше коштів у якості гарантійного внеску.

03 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до приватного виконавця Варави Р.С. із заявою про видачу акту про проведення електронних торгів. Проте, приватним виконавцем було відмовлено у видачі акту у зв'язку із забороною вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №55820570 відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року. З інформації на сайті «Судова влада» та «Єдиного державного реєстру судових рішень» він дізнався про наявність забезпечення позову у справі №752/6703/18 на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого органу міста Києва Вараві Р.С. вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №55820570.

Скаржник не погоджується з вищезазначеною ухвалою суду, вважає її незаконною та необґрунтованою та такою, що порушує його права як добросовісного набувача.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для забезпечення позову, не пересвідчився в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. На момент розгляду заяви про забезпечення позову відбувались повторні торги з реалізації спірного нерухомого майна. Жодних підстав для скасування проведення торгів не існувало.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Представник позивача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8, просила залишити без задоволення подані апеляційні скарги. Крім того, підтримала свій письмовий відзив.

Так, 20 листопада 2018 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_8, з підтвердженням направлення його копії учасникам справи, згідно якого доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо правомірності чи неправомірності позовних вимог ОСОБА_4 відноситься до компетенції суду та не є предметом розгляду апеляційним судом під час оскарження ухвали про забезпечення позову. В той же час, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, оскільки у разі не вирішення судом питання про забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, оскаржувана ухвала повністю відповідає вимогам ст.260 ЦПК України, під час її постановлення судом першої інстанції встановлено, в тому числі, наявність реального спору між сторонами. Вжиті ухвалою суду заходи забезпечення позову не перешкоджають господарській діяльності ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки такі заходи вжиті на час розгляду справи в суді.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк», а також третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. (або його представник) до суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України розглядати справу за відсутності останніх.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи (їх представників), які з'явились у судове засідання, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також встановлено, що 15 лютого 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. відкрито виконавче провадження №55820570, що може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а відтак обраний заявником спосіб забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти виконавчі дії у вказаному виконавчому провадженні є таким, що створить умови для виконання судового рішення, ухваленого за заявленими позовними вимогами.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, частинами 1,2 статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи з роз'яснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Втім, виходячи зі змісту ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У даному випадку, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову за своїм змістом є тотожними задоволенню заявленим позовним вимогам ОСОБА_4, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про безспірність підстав для скасування оскаржуваної ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За наведених вище обставин, оскаржувану ухвалу не можна назвати законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим апеляційні скарги слід задовольнити, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення її позову до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В. Шахова