Справа № 587/2285/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Зясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України).
Згідно ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки відповідач в добровільному порядку не повернув суму заборгованості по кредитному договору, позов підлягає частковому задоволенню.
У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобовязання боржником він зобовязаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки відповідач належним чином не виконує обовязки за кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту.
Разом з тим, частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.
У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 11.03.2015р. (справа №6-16цс15), зазначено, що згідно з ч.1,2 ст.207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка"), (Стандарт)... не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника, не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника.
У зв'язку із цим доводи позичальника про не ознайомлення його з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) не можна визнавати необґрунтованими. Підпис позичальника в Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка"), (Стандарт)... не міститься. Отже, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка"), (Стандарт)... не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, тому і вимоги позивача, які ґрунтуються на положеннях договору в цій частині, не можуть бути задоволені.
Крім того, відповідач вважав що договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В той же час позивачем не наданий розрахунок процентів, виходячи з облікової ставки НБУ та позивачем не заявлялася вимога про стягнення таких відсотків, а заявлена вимога про стягнення процентів за користування кредитом на підставі умов договору.
Суд вважає слушною позицію представника відповідача, який звернув увагу суду на те, що з копії «Анкеты-Заявления о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в Приватбанке» неможливо встановити, яка саме картка мала бути видана або видавалась Відповідачу, оскільки відповідні відмітки у належних полях Анкети відсутні. Також відсутній і кредитний ліміт, який би відповідач начебто бажав отримати за своєю карткою.
Правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов'язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.
Підписаною анкетою-заявою не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови цього виду договірних відносин, а саме розмір процентів за користування кредитом, питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, неустойки (пені, штрафу), а також вид, номер кредитної картки, з якої відбувалось зняття коштів, а також час її отримання відповідачем та строк її дії.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення 4035 гривень 09 копійок заборгованості за кредитом(тіло кредиту), проти чого не заперечує відповідач. Що ж стосується інших вимог, то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 295 гривень 31 копійок судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 623, 549,550, 1049,1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
В іншій частині відмовити за безпідставністю позовних вимог.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя