ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/718/18 р.
2-о/622/38/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Шабас О.С.,

за участю секретаря Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 В., 11, кв. 9, адреса для листування: Харківська область, смт Золочів, вул. Центральна, 64), заінтересовані особи Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області (що знаходиться за адресою: Харківська область, смт Золочів, вул. 8 Березня, 3), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду і заявою, в якій просить суд встановити факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 17 жовтня 2014 року за адресою АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2014 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири, розташованої за адресою: смт Золочів, вул. Клименко В.АДРЕСА_2. При зверненні до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом заявниця отримала відмову, так як на день смерті її батька він не мав постійного місця реєстрації, оскільки до вересня 2013 року він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 Федерації, а згодом, коли тяжко захворів з вересня 2013 року він разом із заявницею проживав в ІНФОРМАЦІЯ_6 В. (колишня вулиця ОСОБА_5),11АДРЕСА_3, проте зареєстрованим за вказаною адресою не був, так як він був громадянином ОСОБА_4 Федерації. Заявниця постійно проживала з батьком на час відкриття спадщини, від якої не відмовлялася, у зв`язку з чим вона вимушена зараз звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судове засідання заявниця з`явилася, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила заяву задовольнити з наведених мотивів.

Представник заінтересованої особи Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника контори.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення про вручення судової повістки.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та свідка ОСОБА_6 дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

27 квітня 1968 року у родині ОСОБА_3 та ОСОБА_7 народилася донька ОСОБА_1, про що 05 травня 1968 року складено актовий запис № 39, а Шевченківським відділом РАЦС 08 травня 1998 року видано свідоцтво про народження серії VІІ-УР №1274715.

12 серпня 1989 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено шлюб, зареєстрований Золочівським відділом РАЦС, актовий запис № 100 та того ж дня видано свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 335628. Після укладення шлюбу подружжя обрало спільне прізвище ОСОБА_8.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1993 року, посвідченого Фондом комунального майна при Золочівській районній раді народних депутатівАДРЕСА_4 що знаходиться у будинку № 11 по вулиці паризьких ОСОБА_5 в смт Золочів Харківської областідійсно належить на праві приватної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно заповіту ОСОБА_3 від 11 травня 2007 року, посвідченого нотаріусом Валуйського нотаріального округу Бєлгородської області ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за № 2493, ОСОБА_3 все своє майно, яке на день смерті буде йому належне, чим би воно не було, та де б не знаходилося заповів ОСОБА_1.

17 жовтня 2014 року у віці 77 років помер ОСОБА_3, про що 20 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 162 та видано відповідне свідоцтво серії І-ВЛ № 464858.

Як вбачається з довідки № 61 від 26 червня 2018 року, складеної за підписами Золочівської селищної ради ОТГ ОСОБА_11, помічника депутата Золочівської селищної ради, голови ОСББ ОСОБА_12, сусідки ОСОБА_6, засвідченого секретарем Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_13 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, батько ОСОБА_1, дійсно фактично проживав без реєстрації з вересня 2013 року за адресою: Харківська область, смт Золочів, вулиця Клименко Віктора (ОСОБА_14) 11, кв. 9, до моменту його смерті 17.10.2014 року.

14 червня 2018 року постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, в порядку виконання обовязків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_15 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 17 жовтня 2014 року ОСОБА_3 з тих мотивів, що останній не мав постійного місця реєстрації на день смерті.

Згідно інформації в.о. завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_16М, від 15.11.2018 року № 2394/02-14 щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_3, померлого 17 жовтня 2014 року, в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа 210/2018. Перевірка здійснювалася на підставі Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.11.2018 року № 53994105. 14 червня 2018 року до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за вх.. № 572/01-16 звернулася ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 В., 11 кв. 9. 14.06.2018 року нотаріальною конторою була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії на ім.`я ОСОБА_1 на тій підставі, що у неї відсутній факт прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину ні за законом, ні за заповітом нікому не видавалося.

Допитана у судовому засіданні 04.12.2018 року в якості свідка ОСОБА_6 пояснила суду, що вона проживає по сусідству з заявницею ОСОБА_1, знає її батька ОСОБА_3, який після того як тяжко захворів проживав разом з дочкою за адресою: область, АДРЕСА_5. ОСОБА_1І до часу смерті батька доглядала за ним та після смерті несла витрати пов`язані з його похованням.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що заявниця ОСОБА_1 мала підстави для звернення до суду, бо у поза судовому порядку встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті немає можливості.

Заявницею доведено, що вона дійсно проживала зі своїм батьком ОСОБА_3 на час його смерті 17.10.2018 року за адресою: Харківська область, смт Золочів, вулиця Клименко Віктора (ОСОБА_14) 11, кв. 9, що є їхньою спільною власністю, а тому має ввжатися такою, що прийняла спадщину. Інших осіб, які заявляли б свої права на спадкове майно, судом не виявлено. Брат заявниці ОСОБА_2, залучений судом у якості заінтересованої особи, до суду не з`явився, як і не подавав заяви про прийняття спадщини до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області. Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний заявницею спосіб, шляхом встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

Керуючись ст.ст. 259,265,268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, разом з її батьком ОСОБА_3, померлим 17 жовтня 2014 року, за адресою: Харківська область, смт Золочів, вул. Клименко В.АДРЕСА_6, на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судовоїінформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, щодіяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Суддя О. С.Шабас