Справа № 346/4596/16-ц
Провадження № 2/346/32/18
УХВАЛА

13 серпня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:

судді: П'ятковський В. І.

секретаря: Іванишин Х. І.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_12 до ОСОБА_3, третя особа : Державний нотаріус Коломийської міської державної нотаріальної контори, про визнання недійсним заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

До початку розгляду позовних вимог по суті, відповідачка та її представник в судовому засіданні заявили клопотання про призначення у справі повторної судово-психіатричної експертизи на яку вони підготували конкретні запитання, оскільки вважають висновок судово-психіатричної експертизи від 22 березня 2017 року № 23/2017 таким, що суперечить матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності.

Подане клопотання мотивують тим, що на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду від 05 грудня 2017 року по даній справі призначалась судова-психіатрична експертиза. У висновку судово-психіатричного експерта зроблено висновки про те, що спадкодавиця ОСОБА_5 страждала ішемічною хворобою серця, дифузним кардіосклерозом, серцевою недостатністю, гіпертонічною хворобою з ГЛШ, церебральним атеросклерозом, ПДОА суглобів верхніх та нижніх кінцівок, остеохондрозом шийного, грудного, поперекового відділу хребта. Числилась на обліку у психіатра з 12 серпня 2013 року з діагнозом «Судинна деменція», що позбавило її здатності в момент підписання заповіту 02 жовтня 2015 року усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Даний висновок зроблено без належного обґрунтування та з порушенням процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Зазначає, що експертом не взято до уваги показання свідків : соціального працівника, ОСОБА_6 та сусідки ОСОБА_7, якими було підтверджено, що померла ОСОБА_5 вела нормальне життя, читала, ходила до церкви, спілкувалася з іншими людьми, сусідами, в побуті була охайною, зібраною, самостійно готувала собі їжу, прала білизну. Особисто звернулась до відповідачки, щоб вона опікувались нею і виявила бажання скласти заповіт на відповідачку. Після складання заповіту в нотаріальній конторі спадкодавиця повідомила свідкам, що склала заповіт на відповідачку. Свідки, допитані з ініціативи позивачки : ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 також давали показання щодо стану здоров'я померлої проте в різні періоди, але не в момент посвідчення заповіту. Їхні показання щодо стану здоров'я померлої та її поведінки суперечать показанням соціального працівника, ОСОБА_6 та близької сусідки померлої, ОСОБА_7, які частіше та більш безпосередньо контактували з померлою.

Тоді як обов'язок експерта полягає в тому, щоб зробити висновок чи є в поясненнях свідків будь-яка інформація, яка свідчить про наявність чи відсутність психічної хвороби у ОСОБА_5 На думку відповідача з пояснень свідків слідує, що ОСОБА_5 не мала будь-яких ознак психічного захворювання та розладів розумової діяльності.

В письмовому поясненні нотаріусом підтверджено, що в день складання заповіту спадкодавець була у нормальному стані, самостійно прийшла до нотаріуса, в цей період не виявляла жодних ознак хворобливості, підписала заповіт і висловлювала бажання залишити своє майно саме відповідачці.

Вважає, що висновок експерта зроблений на припущеннях, так як експертом досліджувалася лише медична документація. Особливості поведінки, висловлювань, способу життя померлої, показання свідків експерт не досліджувала.

Крім того звертає увагу, що в медичній документації немає жодного запису про стан здоров'я ОСОБА_5 саме на час складання заповіту. За все своє життя ніхто не ставив питання щодо визнання ОСОБА_5 недієздатною. Вона жодного разу не доставлялася в лікувальний заклад з цих підстав.

Також зазначає, що висновок про недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній психічний стан особи в момент вчинення правочину, тому просить подане клопотання задовольнити.

Представники позивачки вважають висновок експерта повним і обґрунтованим, вважають, що ОСОБА_5 в момент посвідчення заповіту не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Незгода відповідача з висновками експертизи сама по собі не є підставою для призначення повторної експертизи. Також зазначають, що у своєму клопотанні відповідач не враховує, що показання свідків з боку позивача, а також наявні в матеріалах справи інші письмові медичні документи узгоджуються з висновками експертизи. В той же час не заперечують на призначенні повторної експертизи. Третя особа у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін, суд вважає, клопотання про призначення експертизи обґрунтованим з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 05 грудня 2017 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 22 березня 2017 року № 23/2017 померла ОСОБА_5 страждала ішемічною хворобою серця, дифузним кардіосклерозом, серцевою недостатністю, гіпертонічною хворобою з ГЛШ, церебральним атеросклерозом, ПДОА суглобів верхніх та нижніх кінцівок, остеохондрозом шийного, грудного, поперекового відділу хребта. Числилась на обліку у психіатра з 12 серпня 2013 року з діагнозом «Судинна деменція».

Прийшовши до такого висновку експерт ствердила, що на момент проведення експертизи у неї було достатньо медичних документів, у яких відображена вся патологія та які підтверджували наявність захворювань станом на момент посвідчення заповіту.

Оцінюючи експертний висновок, суд бере до уваги повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Виходячи з наведеного суд прийшов до висновку про те, що зазначення у висновку експерта тільки діагностичних даних без проведення узагальнення, співставлення, порівняння та аналізу свідчить про неповну обґрунтованість висновку експерта.

Висновок експерта про нездатність ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент посвідчення заповіту 02 жовтня 2015 року не зовсім узгоджується з відсутністю в медичній документації записів про стан здоров'я ОСОБА_5 саме на час складання заповіту, а також з показаннями свідків щодо самостійного самообслуговування, оплати комунальних платежів, отримання пенсії, самостійне користування мобільним телефоном та ін.

Частинами 1, 2 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів і з цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ч.2 ст. 113 Цивільного процесуального кодексу України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз'яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Суд вважає, що відповідачем у клопотанні вказано об'єктивні дані, які свідчать про можливу необґрунтованість висновку судово-психіатричної експертизи від 22 березня 2017 року № 23/2017.

Таким чином перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд вважає, що у справі необхідно призначити повторну судово-психіатричну (посмертну) експертизу, а оскільки для проведення такої потрібний значний проміжок часу, то на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 103-105, 252 ч.1 п. 5 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Призначити по справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_3, третя особа : Державний нотаріус Коломийської міської державної нотаріальної контори, про визнання заповіту недійсним, повторну судово-психіатричну (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи страждала ОСОБА_5, на психічний розлад, який впливав на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

2. В якому психічному стані знаходилась ОСОБА_5, під час складання заповіту 02 жовтня 2015 року, який був посвідчений державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В на ім'я ОСОБА_3?

3. Чи могла ОСОБА_5 за своїм психічним станом у зазначений час розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Проведення експертизи доручити експертам Львівської психіатричної лікарні (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, тел.).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

Встановити максимальний строк для проведення експертизи - три місяці.

В розпорядження експертів направити матеріали цивільної справи та амбулаторні карти № 958 та № 2/4/2058.

Провадження в справі на час проведення експертизи зупинити.

Оплату про проведення комісійної експертизи покласти на ОСОБА_3.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти днів з часу проголошення.

Суддя П'ятковський В. І.