Справа № 182/7151/17
Провадження № 2/0182/1289/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.02.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О. В.

секретаря Власенко Ю. В.

розглянувши у у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Калина» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 8 грудня 2017 року звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на такі обставини.

28 листопада 2007 року помер його батько ОСОБА_2, який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1.

Після його смерті залишилась спадщина, зокрема, кооперативна квартира АДРЕСА_2.

За життя ОСОБА_2 був членом об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Калина» та вніс пайовий внесок за вищезазначену квартиру в січні 1992 року в сумі 2638, 5 карбованців. Сума паєнагромадження склала 7 480, 89 карбованців .

Батько заповіт не залишив.

Він, постійно проживав разом із спадкодавцем, а тому, є таким, який прийняв спадщину. Інших спадкоємцв немає.

Він, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але постановою державного нотаріусу Першої Нікопольської державної нотаріальної контори йому було відмовлено, у звязку з тим, що ним не предявлений правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 повністю внес свій пайовий внесок за квартиру , що розташована АДРЕСА_3, на підставі ст. 15 «Про власність» (який діяв станом на 1992 рік), вважає, що його батько правомірно набув право власності на спадкову квартиру.

Він є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, тому просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 після смерті батька- Шаптала ОСОБА_3, який помер 28 листопада 2007 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 року (надалі - Закон № 2147-VIII), Розділом 2 якого внесено зміни до Цивільного Процесуального кодексу України та викладено його у новій редакції.

Згідно п.11 ч. 1 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Ухвалою суду 04.01.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з?явилися. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с. 47). Від відповідача надійшла заява, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати в його відсутність (а.с. 44).

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3, 4 ст 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши подані документи, з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с.8).

28 листопада 2007 року ОСОБА_2 помер. (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно - кооперативна квартира АДРЕСА_2 (а.с. 10-12).

Як вбачається зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за життя ОСОБА_2 заповіт не залишив (а.с.42).

Частина 2 статті 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із довідки № 17/156, посвідченої головою об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Калина» ОСОБА_2 був членом об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Калина» та вніс пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_3 в січні 1992 року в сумі 2638, 5 карбованців. Сума паєнагромадження склала 7 480, 89 карбованців (а.с. 6). Однак, право власності на зазначену квартиру ОСОБА_2 не зареєстрував ( а.с. 7).

Частиною 1 статті 15 Закону УРСР „Про власність" (який був чинним на день повного внесення ОСОБА_2 пайового внеску за квартиру) передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру , що розташована АДРЕСА_5, суд вважає, що ним правомірно набуто права власності на зазначену квартиру. Але, як вбачається з матеріалів справи позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_4 державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори було відмовлено, у звязку з тим, що ним не предявлений правовстановлюючий документ на спадкове майно /а.с. 41/.

З наданої відповіді нотаріуса першої Нікопольської державної нотаріальної контори від 17.01.2018 року за вих. № 66/01-16, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50589066 від 17.01.2018 року після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 465/2017 /а.с. 41-42/

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 392, 1217,1218,1220-1223, 1261, 1268-1270,1296 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Калина» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( РНОКПП- НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_6) право власності на квартиру за адресою - АДРЕСА_7, загальною площею 44, 1 кв.м., житловою площею 29, 3 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 28.11.2007 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

.

Суддя: ОСОБА_4