Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 761/36355/16-ц

провадження № 61-34404св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року у складі судді Осаулова А. А. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року у складі суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Соколової В. В.,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів.

Позов мотивовано тим, що 21 липня 2016 року на перехресті Столичного шосе та провулку Віто-Литовського у м. Києві ОСОБА_5, керуючи автомобілем «ДАФ», державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом, при перестроюванні не впевнився у безпеці маневру, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номер НОМЕР_2, з причепом, який у свою чергу відкинуло на автомобіль «Вольво», державний номер НОМЕР_3, з напівпричепом. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобіль позивача «Шкода», державний номер НОМЕР_2, та причіп, державний номер НОМЕР_4, отримали механічні пошкодження. Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаної ДТП встановлена постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року.

Згідно звіту від 22 серпня 2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_2, складає 116 612 грн 23коп. Згідно звітувід 20 вересня 2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, а саме причіпа ПГМФ 8902, державний номер НОМЕР_4, складає 662 грн 72коп. Також позивачем було понесено витрати на виготовлення вказаних звітів про оцінку розміру майнової шкоди у сумі 2 600 грн.

Посилаючись на викладені обставини, просив стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 117 274 грн 95 коп., витрати на проведення оцінки майнової шкоди у розмірі 2 600 грн, а також судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 117 274 грн 95 коп., витрати на оцінку вартості майнової шкоди у розмірі 2 600 грн, всього стягнуто 119 874 грн 95 коп. та 1 202 грн 32 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з вини відповідача ОСОБА_5 позивачу було завдано майнової шкоди, яка складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля та причепа до нього.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції, встановивши, що з вини відповідача ОСОБА_5 позивачу були заподіяні збитки, які складаються з вартості відновлювального ремонту автомобіля та причепа до нього, обґрунтовано виходив із наявності підстав, визначених статтями 1166, 1187 ЦК України для задоволення позовних вимог.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем при оформленні позовної заяви було невірно зазначено поштовий індекс відповідача, внаслідок чого судова повістка про виклик в судове засідання була отримана відповідачем після проведення судового засідання. Судом проведено розгляд справи за відсутності відповідача, який був позбавлений можливості захищати свої права та інтереси, що призвело до необ'єктивного та неповного встановлення обставин справи. Також суди першої та апеляційної інстанцій задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 виходили із того, що майнова шкода підлягає стягненню з відповідача у сумі, визначеній звітами про оцінку вартості майнової шкоди. Проте вказані звіти були складені із порушеннями положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки у вказаних звітах не указано величину втрати товарної вартості транспортного засобу. Таким чином суд не з'ясував фактичний розмір заподіяних позивачу збитків. Крім того, оцінка здійснювалась для подальшого розрахунку суми страхового відшкодування, тому звіти про оцінку є достовірними тільки для вказаної в них мети використання та діють протягом трьох місяців від дати оцінки. Вказане свідчить про те, що станом на дату винесення судом першої інстанції рішення у справі висновки звітів від 20 вересня 2016 року та від 22 серпня 2016 року відносно вартості не підтверджували пред'явлену до стягнення вартість майнової шкоди.

04 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди установили, що 21 липня 2016 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 керуючи автомобілем «ДАФ», державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом на перехресті Столичного шосе та провулку Віто-Литовського у м. Києві, при перестроюванні, не впевнився в безпеці маневру, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Шкода», державний номер НОМЕР_2, з причепом, який належить позивачу ОСОБА_4, який у свою чергу відкинуло на автомобіль «Вольво», державний номер НОМЕР_3, з напівпричепом, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року відповідача ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП за порушення ним пунктів 13.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок ДТП автомобіль «Шкода», державний номер НОМЕР_2 та причіп, державний номер НОМЕР_4, отримали механічні пошкодження.

Згідно звіту №522/08/16Б від 22 серпня 2016 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 116 612 грн 23 коп.

Згідно звіту №565/08/16Б від 20 вересня 2016 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику причіпа ПГМФ 8902, державний номер НОМЕР_4, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 662 грн 72 коп.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до змісту вказаних норм, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов'язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов'язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина.

Встановивши, що саме з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої позивачу завдано майнової шкоди, а протиправна поведінка позивача, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між діяннями та заподіянням шкоди підтверджується належними доказами, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача, завданої внаслідок ДТП майнової шкоди у розмірі 119 874 грн 95 коп.

Доводи касаційної скарги про те, що надані позивачем звіти не підтверджують розмір завданої позивачу майнової шкоди є необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи сторона відповідача висновки звіту про визначення вартості матеріального збитку не спростувала належними доказами. Іншого розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, ніж визначеного у звітах про визначення вартості матеріального збитку, не наведено. При цьому, клопотання про призначення відповідної експертизи відповідачем заявлено не було.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, судом апеляційної інстанції вірно зазначено про те, що оцінювачем було вказано перелік нормативно-законодавчих актів, які були використані при виконанні звітів, зокрема, Закон України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», Методику товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів (в редакції, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 липня 2009 року №1335/5/1159. Також оцінювачем було проведено технічний огляд та складено Акти. Розмір матеріального збитку було визначено оцінювачем як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Посилання відповідача на порушення оцінювачем вимог Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів при визначенні величини втрати товарної вартості є безпідставним, оскільки у звітах велична втрати товарної вартості не нараховувалась.

Також судом вірно зазначено про те, що на обґрунтованість поданих звітів не впливає зазначення мети оцінки для подальшого розрахунку страхового відшкодування та посилання на Закон України «Про страхування» та Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки це не призводить до збільшення обсягу відповідальності відповідача.

Посилання ОСОБА_5 на розгляд справи у його відсутність є безпідставними, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, як місцевим, так і апеляційним судом, не був обмежений у праві брати участь у справі та реалізувати процесуальні права. Крім того, представник відповідача ОСОБА_6 приймала участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, наведені у касаційній скарзі доводи відповідача зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції стосовно розміру матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок ДТП, які під час розгляду справи ним не спростовані, іншого висновку щодо оцінки майна не надано.

За своїм змістом доводи касаційної скарги є аналогічними аргументам, викладеним в апеляційній скарзі, яким суд апеляційної інстанції дав належну оцінку.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С.Ю.Мартєв