АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1584/17 22-ц/774/420/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 210/1584/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.,

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 жовтня 2017 року, яке ухвалене суддею Вікторович Н.Ю. у м. Кривому Розі, повний текст рішення суду складено 20 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ( надалі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), про відшкодування моральної шкоди завданої професійним захворюванням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що протягом тривалого часу майже 10 років працював на різних посадах у шкідливих умовах виробничого середовища на підприємстві відповідача. Шкідливі умови виробничого середовища стали причиною виникнення у нього професійного захворювання та втрати 20% працездатності. Через погіршення стану здоров'я у січні 2017 року збільшився розмір втрати працездатності до 60%. Просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 82300 грн. без утримання податків з фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто на його користь з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у відшкодування моральної шкоди 50000 грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції у повному обсязі та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Зокрема вважає, що судом першої інстанції не враховано роботу позивача на інших підприємствах із дією шкідливих факторів виробничого середовища. На підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач працював лише 8 років 9 міс., із загального стажу у шкідливих умовах 25 років.Судом не взято до уваги, що позивач був обізнаний про шкідливі фактори на виробництві, свідомо продовжував працювати. Судом не враховано не доведення факту порушення відповідачем законодавства про працю. Розмір моральної шкоди, стягнутий судом першої інстанції, не вмотивований та на думку апелянта, є занадто завищеним.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1, в період з 16 жовтня 2001 року по 13 липня 2010 року він працював у відповідача на різних посадах. (а.с.22-24). 13 липня 2010 року був звільнений з підприємства за власним бажанням, ст.38 КЗпП України (а.с.9-15).

Відповідно до п.17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №21від 15 травня 2013 року, встановлено причину отримання професійного захворювання позивачем, а саме: запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: 3,7-6,2мг/м.3, - при ГДК 2,0мг/м3 (SiO2 від 10% до 70%). В пункті 19 вказано, що конкретних винних осіб встановити не можливо, які допустили порушення законодавства про охорону праці, в зв'язку з тривалою роботою, впродовж 25 років (а.с.3-6).

Висновком МСЕК від 21.06.2013 року серії АБ№3800 позивачу первинно встановлено 20% втрати професійної працездатності в зв'язку з професійним захворюванням, як зазначено у постанові про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати (а.с. 7).

Рішенням лікувальної-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 08 грудня 2016 року, позивачу встановлено діагноз: сидеросилікоз першої ст., ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої - другої ст. ЛН другого ст., яке за матеріалами розслідування було визнано професійним захворюванням (а.с.21).

Відповідно до висновку МСЕК від 24 січня 2017 року позивачу було встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності, безстроково, одночасно він був визнаний інвалідом 3-ї групи (а.с.8).

У Пункті 19 Акту зазначено, що ураховуючи період роботи позивача ОСОБА_1 впродовж 25 років в умовах впливу шкідливих факторів виробничого середовища, конкретних осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання, встановити неможливо. (а.с.6).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу, у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, моральної шкоди відповідачем, з вини якого її заподіяно.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду. Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпеченнябезпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України занаявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У зв'язку із викладеним, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відсутність підстави для відшкодування позивачу шкоди у зв'язку із професійним захворюванням такими, що не відповідають законодавству.

Як видно з акту розслідування причин виникнення у позивача хронічного професійного захворювання від 15 травня 2013 року, встановлено що позивач виконував роботи ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у підземних умовах праці, в наслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, через порушення системи вентиляції підпадав під вплив підвищенних параметрів аерозолю в повітрі робочої зони. ( а.с.5).

Статтею 153 КЗпП України, передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, колегія суддів до уваги не приймає. Обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця.

Враховуючи викладене й те, що право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я професійним захворюванням ОСОБА_1 пов'язано з виконанням трудових обов'язків, виникло у позивача з травня 2013 року, тобто з моменту встановлення йому вперше стійкої втрати професійної працездатності, питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці».

Також, спростовуються й доводи відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки факт заподіяння такої шкоди, у зв'язку із професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування. Позивач змушений проходити стаціонарний курс медикаментозного лікування, переносить фізичні страждання, що позбавляє нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Не зазначення у п.19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання конкретних винних осіб ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг», не виключає вини підприємства відповідача на якому не було створено безпечних умов виробничого середовища, внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, що зазначено у п.16 Акту. Отже, встановлений зв'язок між отриманим позивачем професійним захворюванням та впливом на його організм шкідливих факторів виробничого середовища, а саме запиленості робочої зони, тому доводи апеляційної скарги про недоведеність вини відповідача не відповідають доказам, що містяться в матеріалах справи ( а.с.5).

Проте, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Судом не в повному обсязі врахована ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили. Колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, період роботи на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» лише 8 років 9 міс., із загального стажу у шкідливих умовах праці -25 років, відсоток втрати професійної працездатності вперше 20%, подальше погіршення стану здоров'я позивача та збільшення обсягу втрати працездатності до 60%, вважає визначений судом розмір компенсації моральної шкоди є завищеним, тому рішення суду, необхідно змінити та зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача з 50000 грн. до 12000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383,386 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»,задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 жовтня 2017 року змінити в частині стягнутого з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 розміру моральної шкоди, зменшити його з 50000грн. до 12000 грн., без утримання податку та обов'язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: