Справа № 441/344/18 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 22-ц/811/1922/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 03 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, у якій просила суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Городоцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Копитка Ю.Ю. (в подальшому - «державний виконавець») та зобов'язати його винести постанови, якими скасувати:

- постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.05.2014 року;

- постанови про опис та арешт майна боржника від 23.08.2017 року і 06.09.2017 року;

- постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 05.09.2017 року і від 18.09.2017 року

та висновки про вартість житлового будинку і п'яти земельних ділянок.

Вимоги скарги обґрунтовувалися тим, щоу провадженні Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області (далі Городоцький РВ ДВС) є виконавче провадження №943205508 з примусового виконання виконавчого листа №2/1305/631/2012 від 17.06.2013 року про стягнення із заявниці ОСОБА_2 в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 2 419 328 грн. 46 коп. заборгованості.

12.11.2017 року ОСОБА_2 отримала повідомлення державного виконавця про те, що його постановами від 05.09.2017 року і 18.09.2017 року призначено суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, а 23.11.2017 року нею було отримано повідомлення про результати визначення вартості майна - житлового будинку та земельних ділянок.

Вважає, що рішеннями, діями та бездіяльністю державного виконавця порушено її права і свободи, а висновки про оцінку майна є необ'єктивними і недостовірними та такими, що не відповідають нормативно-правовим актам України з оцінки майна, а тому є недійсними та підлягають скасуванню (а.с. 1-4).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Відмову у задоволенні скарги суд мотивував тим, що в ході судового розгляду справи було встановлено, що постанову державного виконавця від 07.05.2014 року про відкриття виконавчого провадження боржник ОСОБА_2 отримала ще 10.05.2014 року.

ОСОБА_2 також було відомо і пропостанови державного виконавця від 27.05.2014 року, від 23.08.2017 року, від 06.09.2017 року, від 05.09.2017 року та від 18.09.2017 року, які нею оскаржуються, про що свідчать оглянуті в судовому засіданні матеріали справи Городоцького районного суду Львівської області № 2-а/441/64/2017, згідно яких вона вже подавала адміністративний позов на ці постанови 05.12.2017 року в порядку адміністративного судочинства, однак ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 07.12.2017 року у відкритті провадження за вищеозначеним позовом було відмовлено, а ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вищеозначену ухвалу повернуто.

Відтак, ОСОБА_2 було пропущено строки для звернення зі скаргою до суду, передбачені статтею 449 ЦПК України, які вона пояснює зверненням до суду із позовом в порядку адміністративного судочинства, що (на думку суду першої інстанції) не може визнаватися поважною причиною для поновлення цих строків судом (а.с. 58-62).

Дану ухвалу оскаржила ОСОБА_2

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати «і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції», покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

За змістом доводів апеляційної скарги, апелянт наведені нею причини пропущення строків звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця вважає поважними, а висновки суду першої інстанції про відсутність об'єктивних причин, які б давали підстави для поновлення строку на подання скарги, - необґрунтованими (а.с. 69-70).

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 подала до суду клопотання про апеляційний розгляд справи за її відсутності і про підтримку нею вимог поданої апеляційної скарги (а.с. 52).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 449 ЦПК України, сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця не пізніше, ніж у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Скаргу на постанови державного виконавця від 27.05.2014 року, від 23.08.2017 року, від 06.09.2017 року, від 05.09.2017 року і 18.09.2017 року та висновки про вартість житлового будинку і п'яти земельних ділянок, датовані періодом з 27.09.2017 року по 01.11.2017 року, боржником ОСОБА_2 до суду було подано лише 01.03.2018 року.

Зі змісту, як скарги на вище згадані постанови державного виконавця, так і апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує пропущення нею строків для подання скарги до суду, однак вважає, що ці строки нею були пропущеними з поважних причин, а саме: її юридичної необізнаності з порядком оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, оскільки її зверненню до суду з даною скаргою передувало звернення до суду з адміністративним позовом.

Однак, ухвалою суду у відкритті провадження за адміністративним позовом їй було відмовлено, а ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2018 року апеляційну скаргу на цю ухвалу суду першої інстанції їй було повернуто і лише після цього вона звернулася до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльності державного виконавця в порядку, який передбачений ЦПК України.

Частиною 2 ст. 449 ЦПК України встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У пункті 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" міститься роз'яснення про те, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Пропуск зазначеного строку, який визначається, як процесуальний строк не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки такий може бути поновлено судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила ст. 127 ЦПК.

В той же час, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто - не залежать від волевиявлення особи, що пропустила цей строк, і пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами і судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання (зокрема) скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця,як юридична необізнаність заявника щодо порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

За вище наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що заявницею ОСОБА_2 не було зазначено обставин, які безпосередньо унеможливили або ускладнили можливість її звернення до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця у визначений законом строк, а вказані нею причини пропуску строку не може бути визнано поважними для поновлення строку і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують, а тому цю апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 03 квітня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.