Справа №752/7649/17
Провадження № 2/752/1014/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.10.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А,,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Дашко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Київська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у м.Києві визнання незаконною відмови у погодженні меж земельної ділянки, визнання меж земельної ділянки, визнання права на погодження землевпорядної проектної документації з метою передачі у власність земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання незаконною відмови ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у погодженні меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі і оформлення акту передачі на зберігання межових знаків, визнання меж земельної ділянки, встановлених проектом землеустрою площею 0,0730 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в Голосівському районі, розробленого ТОВ «Інгер-град» погодженими і встановленими на місцевості без письмового погодження меж та передання межових знаків на зберігання із суміжними землекористувачами, які мешкають за адресою: АДРЕСА_2, визнання за позивачем права на погодження та затвердження Київською міською радою та Головним управлінням Держгеокадастру у м.Києві землевпорядної проектної документації розробленої ТОВ «Інгер-град» без наявного в ній акту погодження меж із суміжними землекористувачами земельних ділянок і передачі межових знаків на зберігання з мешканцями АДРЕСА_2, з метою передачі у власність земельної ділянки площею 0,0730 га в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач 20.06.2011 р. звернулась до Київської міської ради з заявою про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в Голосіївському районі.

23.06.2011 р. надано дозвіл на розроблення проектної документації, який зареєстрований за № Т-12448 від 23.06.2011 р.

За дорученням Київської міської ради 15.01.2015 р. № 152/0/12/19-15 Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради надав висновок щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації.

З метою виготовлення проекту землеустрою позивач уклала договір № 0658 про надання послуг з виготовлення проекту землеустрою з ТОВ «Інгер-Град».

Після виготовлення проекту землеустрою його було погоджено Департаментом містобудування та архітектури та надано на погодження сусіднім землекористувачам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, які мешкає в буд.АДРЕСА_2.

З метою погодження зовнішніх меж земельної ділянки і підписання Акту відповідачам направлено рекомендований лист з врученням повідомлення 20.02.2015 р., однак останні у погодженні меж і підписанні Акту передачі межових знаків відмовили, з посиланням на те, що чоловік відповідача - ОСОБА_8 також звернувся з відповідною заявою про передачу даної земельної ділянки у власність і на даний час виготовляється проектна документація.

В зв»язку з відмовою відповідачів погодити межі земельної ділянки та підписати Акт передачі межових знаків Головне управління Держгеокадастру у м.Києві відмовило у погодженні проекту землеустрою.

Позивач посилається на те, що відповідачі своїми діями чинять перешкоди у реалізації нею права на приватизацію земельної ділянки, в зв»язку з чим вона вимушена звернутись до суду.

В ході судового розгляду позивач підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на те, що вона у визначений законом спосіб отримала дозвіл на розробку проектної документації з землеустрою для подальшої передачі у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Однак, відповідачі чинять їй перешкоди у здійсненні приватизації земельної ділянки, не погоджуючи межові знаки та не підписуючи Акт передачі межових знаків, що є складовою проектної документації, посилаючись на своє право на зазначену земельну ділянку. Зазначені дії відповідачів призводять до порушення її права, в зв»язку з чим вона звернулась до суду і просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідачів заперечували проти задоволення позову, посилаючись на наявність спору між сторонами щодо права за земельну ділянку по АДРЕСА_1, оскільки сім»я ОСОБА_6 користується даною земельною ділянкою більше 50 років, чоловік відповідачки ОСОБА_2 також звернувся з заявою про передачу йому у власність даної земельної ділянки, а тому у них є всі підстави не погоджувати межі земельної ділянки. Крім того, представник відповідачів зазначив, що позивач заявила вимоги, вирішення яких не віднесено до компетенції суду.

Представник третьої особи - Головне управління Держгеокадастру у м.Києві просила суд вирішити питання відповідно до вимог чинного законодавства, зазначаючи, що погодження меж земельної ділянки є складовою проектної документації щодо відведення земельної ділянки.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також представник третьої особи - Київської міської ради, в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені належним чином, з заявами про відкладення судового розгляду не звертались.

Вислухавши сторони, представника третьої особи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.06.2011 р. ОСОБА_1 звернулась до Київського міського голови з заявою про передачу їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

15.01.2015 р. № 152/0/12/19-15 Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради надав висновок щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації.

З метою виготовлення проекту землеустрою між ОСОБА_1 та ТОВ «Інгер-Град» укладено договір № 0658 про надання послуг з виготовлення проекту землеустрою.

20.02.2015 р. ОСОБА_1 надіслала на адресу ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, які є співвласниками будинку АДРЕСА_2 (суміжної земельної ділянки), документи щодо погодження меж земельної ділянки, а саме Акт погодження зовнішніх меж земельної ділянки з суміжними землевласниками з абрисом та Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, які відповідачі отримали 23.02.2015 р.

10.04.2015 р. відповідачі звернулись до ТОВ «Інтер-Град» щодо призупинення розробки технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_1 до погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами.

30.06.2015 р.в газеті «Авізо» опубліковано оголошення про проведення 09.07.2015 р. встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 та передачу межових знаків, в зв»язку з чим відповідачі були запрошені на зазначені дії.

09.07.2015 р. складено і підписано акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, при складанні якого були присутні ОСОБА_1, представник ТОВ «Інгер-Град» Чадаєв І.В., представник Українського гідрометеорологічного центру, як користувач суміжної земельної ділянки.

ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_2 при складанні зазначеного акту присутні не були, про що зазначено в Акті.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 ТОВ «Інгер-Град» були надіслані повідомлення про встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, що відбудеться 11.07.2015 р. об. 11.00 год , які вони отримали.

11.07.2015 р. за участю ОСОБА_1, представника ТОВ «Інтер-Град», ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2 складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання за адресою: АДРЕСА_1, в якому зазначено, що відповідачі його не погоджують.

27.07.2016 р. Головним управлінням Держгеокадастру у м.Києві складено висновок № 701/41-16 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого Управління не погодило проект землеустрою в зв»язку з неналежним оформленням акту приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Крім того, судом встановлено, що 15.12.2014 р. ОСОБА_8 звернувся до Київської міської ради з заявою про передачу йому у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 площею 0,06 га для будівництва і обслуговування жилого будинку.

Відповідно до інформації, викладеній в пояснювальній записці до проекту рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 на АДРЕСА_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», частина земельної ділянки, які ОСОБА_8 має намір отримати у власність, обліковується за КП житлового господарства Голосіївського району м.Києва на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки. Крім того на земельну ділянку зареєстрована справа А-19423 (ОСОБА_1) щодо відведення земельної ділянки іншій фізичній особі.

Проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_8 на АДРЕСА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не був погоджений Постійною комісією з питань містобудування, архітектури та землекористування, та створена комісія для додаткового вивчення зазначеного питання.

Також був відхилений проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 в Голосіївському районі м.Києва».

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу

володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що

перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори

щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у

межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають

у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами

правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів

у містах.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статті 122 цього кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Порядок погодження і затвердження документації із землеустрою, а також повноваження органів виконавчої влади у частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачені у статтях 186, 186-1 ЗК України.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом);

г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем;

ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);

д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

є) копію правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об'єкти зареєстровані);

ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт;

з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів);

и) кадастровий план земельної ділянки;

і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Відповідно до ст. 198 ЗК кадастрова зйомка включає:

а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки;

б)погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами;

в)відновлення меж земельної ділянки на місцевості;

г)встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі;

г) виготовлення кадастрового плану.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, пунктом 3.12 якої передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання.

За умови вчинення наведених дій, які документально підтверджують факт відсутності суміжних землевласників / землекористувачів або їх необрунтованої відмови від підписання, земельна ділянка на підставі такої документації із землеустрою має бути зареєстрована у Державному земельному кадастрі.

У разі прийняття Державним кадастровим реєстратором відповідного територіального органу Держгеокадастру рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав відсутності в Акті погодження меж земельної ділянки та/або в Акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання підпису (підписів) суміжних власників / землекористувачів набувач права (замовник документації із землеустрою та власник житлового будинку) не позбавлений право звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства та оскаржити дії Державного кадастрового реєстратора.

Крім того, чинним законодавством не встановлено форму Акта погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами та порядок погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, який складається під час кадастрової зйомки.

Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Не надання згоди на погодження меж земельної ділянки суміжними землекористувачами не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність за обставин виготовлення відповідної технічної документації.

Орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, при розгляді питання щодо передачу у власність земельної ділянки повинен виходити не із самого факту відмови від підписання суміжними землекористувачами акту погодження меж земельної ділянки, а із мотивів відмови . Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 681/1039/15-ц , провадження № 61-4200св18 від 28.03.2018 р.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутність погодження відповідачами меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 не впливає на наявність у позивача права на приватизацію земельної ділянки, а тому воно не підлягає захисту в судовому порядку.

Крім того, до компетенції суду не відноситься вирішення питання щодо правомірності відмови у погодженні меж земельної ділянки суміжними землекористувачами, оскільки підставам такої відмови надається оцінка при вирішенні відповідним органом питання щодо передачі земельної ділянки у приватну власність

Питання щодо визнання меж земельної ділянки погодженими не може бути вирішено в судовому порядку, а повинно відбуватись у спосіб, передбачений Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

З огляду на зазначені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, враховуючи норми чинного законодавств, що регулюють даний вид правовідносин, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Київська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у м.Києві визнання незаконною відмови у погодженні меж земельної ділянки, визнання меж земельної ділянки, визнання права на погодження землевпорядної проектної документації з метою передачі у власність земельної ділянки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя