ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2620/18
Провадження №2/477/1057/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 26 червня 1987 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо один від одного з 1995 року. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Неповнолітніх дітей не мають, але позбавлені можливості розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України, тому він був змушений звернутися до суду із цією позовною заявою та просить про розгляд справи без його участі у зв'язку з дальністю проживання.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнала, просила про розгляд справи за її відсутності. У разі задоволення позову та розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «ОСОБА_2».

З урахуванням вимог ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч.3 ст. 200, 206, 207 ЦПК - у зв'язку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 26 червня 1987 року (а.с. 5).

Проте, як вказує позивач у своїй позовній заяві, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо один від одного з 1995 року та не бажають відновлення шлюбних відносин, що також слідує із заяви відповідачки.

На час розгляду справи про спір стосовно поділу майна сторонами не заявлено.

З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 26 червня 1987 року Ленінським палацом урочистої реєстрації актів цивільного стану м.Миколаєва, актовий запис №762, - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Залишити відповідачці ОСОБА_2 прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова