Справа № 185/7572/18
Провадження № 2-з/185/80/18
У Х В А Л А

21 листопада 2018 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із заявою представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором завдатку, стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування грошима.

19.11.2018 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про витребування доказів та забезпечення позову, в якій просить суд

- витребувати в Центрі надання адміністративних послуг Павлоградської міської ради Дніпропетровської області (51400, Дніпропетровської області, вул.. Шевченка, буд. 135) та Територіальному сервісному центру МВС України в Дніпропетровській області № 1247 (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.. Дніпровська, 334а) інформацію щодо наявності у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 рухомого та нерухомого майна;

- забезпечити позов ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, а також грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу ОСОБА_3, в тому числі грошові кошти, що знаходяться на його банківських рахунках;

- заборонити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, вчиняти дії щодо відчуження (продажу, дарування, передання в аренду, тощо) належного йому рухомого та нерухомого майна, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Вивчивши дану заяву та документи додані до неї, вважаю, що заява витребування доказів та забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 84 ЦПК України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Вимоги до змісту даного клопотання передбачені ч. 2 ст. 84 ЦПК України, в т.ч. відповідно п. 3 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Заявник у заяві зазначає, що адвокатом ОСОБА_6 було зроблено запити до Центру надання адміністративних послуг Павлоградської міської ради Дніпропетровської та Територіального сервісному центру МВС України в Дніпропетровській області № 1247 щодо встановлення наявності у ОСОБА_3 рухомого та нерухомого майна, однак до теперішнього часу ніякої відповіді не надходило.

Однак, вказана інформація не є підтвердженням відмови заявнику у наданні запитуваної інформації відповідними органами та неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав.

Інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є відкритою та загальнодоступною.

Для фізичних та юридичних осіб інформація за обєктом нерухомого майна та субєктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України (https://minjust.gov.ua) за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи або в паперовій формі державним реєстратором.

Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

Також, в заяві представник позивача просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу ОСОБА_3, в тому числі грошові кошти, що знаходяться на його банківських рахунках.

Однак, доказів вжиття особою, яка подає клопотання, заходів для отримання цього доказу самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу у заяві не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, згідно ч.1 ст. 153 ЦК України.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову наведені у статті 151 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, заява про забезпечення позову, подана представником позивача не містить ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не зазначено рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, на яке необхідно накласти арешт, не надано доказів, які б підтверджували наявність зазначеного майна у відповідача, а також заява не містить інформації щодо грошових коштів, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу ОСОБА_3, не зазначено, в яких банківських установах та на яких рахунках вони знаходяться та у якому розмірі.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Таким чином, через відсутність доказів належного відповідачу майна та вказаної ціни позову в заяві про забезпечення позову, суд позбавлений можливості перевірити обсяг позовних вимог та їх співмірність із заявленим забезпеченням позову.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику, оскільки вказані вище обставини не дають змоги суду прийняти законне та обґрунтоване рішення за даною заявою.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 84, 151-153, 260, 353,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя: В. О. Головін