справа № 274/3228/18
провадження № 2/0274/1930/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

03.12.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну дочку, -

В с т а н о в и в :

25.06.2018 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом дитинства та має І "Б" групу інвалідності в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб на місяць, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду . Також просить призначити стягнення з ОСОБА_2, на утримання повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 50 % витрат на придбання медикаментів, медичні та стоматологічні послуги, оплату послуг осіб, які доглядають за дитиною.

В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.04.2013 року. Від даного шлюбу мають повнолітню непрацездатну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом дитинства та має І "Б" групу інвалідності. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки за рішенням суду в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 30.05.2018 року дочка досягла повноліття, а тому стягнення аліментів було припинено. Добровільно кошти на утримання доньки відповідач не надає, хоча має таку можливість оскільки працює та має постійний дохід. У зв'язку з даними обставинами позивачка була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів на непрацездатну повнолітню дочку з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем його проживання, але згідно поштового повідомлення судова повістка двічі повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами.

Суд, за письмовою згодою позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_3, яка є інвалідом дитинства та має І "Б" групу інвалідності (а.с.8, 11, 14-15).

Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 12,13).

Згідно ч. 1 ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Як видно з тексту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 отримує заробітну плату. Жодних доказів, які б спростовували дане твердження позивача, відповідачем до суду не було надано.

Таким чином, суд вважає необхідним позов в даній частині задовольнити та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом дитинства та має І"Б" групу інвалідності, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 25.06.2018 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін та дитини, стану здоров'я дитини, обставин, що тягнуть згідно законодавства зміну розміру стягуваних аліментів.

При цьому суд не визначає мінімальний розмір аліментів, як просить позивач, що становить 50% від прожиткового мінімум для непрацездатної особи, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються аліментів на дитину, а повнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, О є непрацездатною дочкою відповідача, а не дитиною в розумінні положень СК України.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як передбачено ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно наданих позивачкою документів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, є повнолітньою особою, має вік 18 років, на неї не поширюється правовий статус дитини, отже положення ст. 185 СК України щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину в даному випадку не застосовується.

Таким чином вимоги позивачки про стягнення з відповідача на утримання повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 50 % витрат на придбання медикаментів, медичні та стоматологічні послуги, оплату послуг осіб, які доглядають за дитиною до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави 704,80 грн. судового збору.

На підставі ст.ст.182, 198, 200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.12, 13, 133, 141, 259, 263-265, 268, 272, 274, 280, 282,430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну дочку задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, щомісячно, аліменти на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) на утримання повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом дитинства та має І "Б" групу інвалідності, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 25.06.2018 року і до зміни матеріального та сімейного стану сторін та дитини, стану здоров'я дитини, обставин, що тягнуть згідно законодавства зміну розміру стягуваних аліментів.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.М.Вдовиченко