Справа № 461/9804/15 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/783/1734/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору ,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № А 260013 від 19 червня 2007 року в розмірі 31 998, 23 долари США (тридцять одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять доларів двадцять три центи) та 1290 (одна тисяча двісті дев'яносто) гривень, з яких:

- 19781,98 долари США - неповернута сума кредиту;

- 5293, 51 долари США - прострочені відсотки;

- 1290,00 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;

- 6922, 74 долари США - пеня по простроченій заборгованості за період з 02.04.2015 по 01.04.2016.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» понесені судові витрати в розмірі 6386 грн. 12 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Стверджує, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема, взяв до уваги розрахунок заборгованості наданий позивачем та не надав відповідачу можливості висловити свої заперечення та спростувати його, заявити клопотання про призначення судово-економічної експертизи. Поза увагою суду залишився п.3.2 Договору щодо нарахування процентів за користування кредитом, які нараховані невірно. Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку про отримання позичальником коштів в розмірі 35800 доларів США та про наявність заборгованості в розмірі 19781,98 доларів США, однак такий висновок суду не підтверджений належними доказами. Стверджує, що в матеріалах справи відсутній первинний документ, який достовірно вказує на факт отримання відповідачем коштів і відповідно настання обов'язку позичальника повертати отримані кошти. Судом не взято до уваги, що рахунок на який відповідач повинен був повертати кошти є відмінним від того, який зазначений в договорі та не відображає інформації щодо повернутих та не повернутих коштів, однак суд бездоказово взяв до уваги пояснення позивача з цього приводу та вважав такі обставини доведеними. Крім цього, суд не врахував пояснення відповідача з приводу неотримання вимоги про повернення кредиту, а також безпідставно вважав необгрунтованими пояснення відповідача про те, що банк не надав сапоживачу інформацію про умови кредитування, що суречить вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Анкета-заява на яку посилається суд не є виконанням вимог цієї статті та не містить повідомлення про всі необхідні істотні умови договору. Зазначає, що відповідач вказав на застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо частини вимог за період з 07.2011 року по 08.2012 року, однак судом строк позовної давності не застосований. Вважає, що задоволення первісного позову з підстав невиконання відповідачем умов кредитного договору є неможливим, оскільки між сторонами не виникло договірного зобов'язання внаслідок неукладення договору через відсутність згоди щодо сукупної вартості кредиту та не може бути наявності факту порушення договірного зобов'язання за договором, який не відбувся. Крім цього, звертає увагу на ряд процесуальних порушень допущених судом під час розгляду справи, зокрема, не вирішено клопотання, про залишення первісного позову без розгляду. Просить рішення суду скасувати та первісний позов залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі ПАТ «Кредобонк» звернувся в суд з позовом, який уточнив заявою від 21.04.2016 року про стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за Кредитним договором №А 260013 від 19.06.2007 року в розмірі 31 998, 23 долари США, 1290 грн. та судові витрати по справі в сумі 6386,12 грн.

Згідно Кредитного договору № А 260013 від 19.06.2007 року укладеного між ВАТ «Кредобонк» правонаступником усіх прав та обов»язків якого є ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 банк надав позичальнику ОСОБА_4 кредит у розмірі 35 700 доларів США на строк до 14.08.2016 року для придбання однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1.

Вказаний кредит надано позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника у ДЛФ ВАТ «Кредобанк».

Відповідно до п.4.1 Договору відповідач зобов»язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку, у терміни та на умовах прописаних у договорі.

Банк виконав свої зобов»язання та надав відповідачу кредит у сумі 35 700 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 4750203 від 20.06.2007. ( а.с.163 т.1).

Відповідач ОСОБА_4 недобросовісно відносився до виконання своїх обов»язків по Кредитному договору та допустив заборгованість в сумі 31 998, 23 долари США та 1290 грн. з яких: 19 781, 98 долари США-неповернута сума кредиту; 5293,51 долари США прострочені проценти; 1290 грн.-прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 6 922,74 долари США- пеня за прострочену заборгованість за період з 02.04.2015 року по 01.04.2016 року.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся в суд із зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним. В обгрунтування позову посилався на те, що кредит наданий йому на споживчі цілі для придбання житла, а відтак оспорюваний договір є договором споживчого кредиту.

В порушення вимог ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець не виконав вимог Закону та не повідомив споживача кредитних послуг про всі умови кредитування, не надав пиьмово повної інформації із зазначенням детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача, порядок та умови дострокового погашення кредиту, не надано графік погашення кредиту, що вказує на обман його як споживача. Вважає, що умови кредитування є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, а відтак такий договір є недійсним.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Із пояснень учасників справи, з матеріалів справи вбачається, що банк виконав свої зобов»язаня за Кредитним договором, надавши відповідачу кредит у повному обсязі, що підтверджується меморіальним договором № 4750203 від 20.06.2007 року. ( а.с.163 т.1).

Згідно ст. 629 ЦК договір є обов»язковим до виконання сторонами.

За змістом ст. 625 ч.1 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Матеріалами справи встановлено, що 24.10.2013 року позивач ПАТ «Кредобанк» надіслав ОСОБА_4 повідомлення-вимогу № Ф-243/1/2011-01 про повернення несплаченої суми заборгованості за Кредитним договором ( а.с. 11 т.1), однак така вимога відповідачем не виконана.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» суд першої інстанції виходив із вимог ст. 638 ч.1 ЦК відповідно до якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так як в анкеті-заяві № 02/08/-1/07/00919 на отримання кредиту від 30 травня 2007 року (а.с. 192-193 т.1) відповідач ОСОБА_4 .І. вказав на бажання отримати кредит в сумі 38 250 доларів США для купівлі житла на термін 9 років 2 місяці за схемою погашення із зменшенням щомісячних платежів, підписав заяву-анкету, в п.15 даної анкети визначені погоджені з клієнтом умови кредитування, а саме: вид забезпечення-за адресою АДРЕСА_2 вартістю 212 200,00 грн, спосіб видачі кредиту-одноразово; форма надання кредиту- безготівкова, відтак немає підстав вважати зазначені умови кредитування несправедливими та такими, що порушують права відповідача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Із долучених до матеріалів справи розрахунків встановлено, що відповідач з червня 2007 року по червень 2012 року сплачував платежі на погашення кредиту та нарахованих відсотках, погоджував з Банком зміни до умов Кредитного договору.

Відповідно до п.3.2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі, що визначається як ставка LIBOR 3м збільшена на 5%. Розмір процентів за кредитом змінюється кожного першого числа календарного кварталу.

Сторони домовилися (п.3.2), що зміна процентної ставки за цим договором у зв»язку із зміною розміру ставки LIBOR 3м здійснюється без внесення змін до цього договору.

Посилання апелянта на відсутність первинних документів про отримання позичальником кредиту спростовується меморіальним ордером № 4750203 від 20 червня 2007 року, анкетою-заявою у якій сторони договору погодили всі умови кредитування та параметри кредиту.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що меморіальний ордер-це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунків платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів НБУ.

До матеріалів справи долучений меморіальний ордер складений в електронній формі, що відповідає вимогам п.4.10 постанови № 254 від 18.06.2003 року «Про затвердження положення про організацію операційної діяльності в банках України», що зареєстровано у МЮУ 08 липня 2003 року №559/7880, де вказано, що первинні документи складаються на паперових носіях або у електронній формі.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта в частині незастосування судом спливу строку позовної давності, оскільки 24.10.2013 року відповідачу ОСОБА_4 було надіслано повідомлення-вимогу про сплату кредиту та заборгованості. Доводи відповідача ОСОБА_4 про те, що він змінив місце проживання та не отримав повідомлення спростовується п.9.1 Кредитного договору відповідно до якого ОСОБА_4 зобов»язаний повідомити банк про зміну місця проживання, роботи, прізвища або імені, інших обставин, здатних вплинути на виконання ним зобов»язання за цим договором протягом трьох днів з моменту настання таких обставин. Відповідач даної умови договору не виконав, не надав суду докази про виконання такої вимоги. Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_4 зареєстрований за іншим місцем проживання з 02.03.2012 року спростовується ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11.01.2016 року у справі № 461/9804/15 у якій вказано, що ОСОБА_4 знятий з реєстрації 02.03.2012 року з вул. Ів.Франка,6 у м.Львові, однак за будь-якою іншою адресою не зареєстрований. (а.с. 63 т.1).

Судом апеляційної інстанції було задоволено частково клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи, та призначено судову економічну експертизу документів фінансово-кредитних операцій по Кредитному договору А 260913 від 19.06.2007 року (а.с.80-81), однак проведення експертизи не відбулося через неоплату її вартості відповідачем.

Своїх розрахунків відповідачем не надано, останній вважає Кредитний договір недійсним, вважає, що в момент підписання договору його укладення не відбулося, а тому просив рішення суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, які ґрунтуються на доказах представлених сторонами, підтверджених відповідними документами.

За приписами ст.81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо стягнення пені у доларах США, колегія суддів не погоджується та вважає, що пеню слід стягувати у національній валюті-гривні, яка відповідно до курсу НБУ станом на 14.08.2018 року становить 27 340 грн. за 100 доларів США. Сума пені 6 922,74 долари США в переведенні на гривневий еквівалент становить 189 274,82 грн. Відтак рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені підлягає до скасування із постановленням нового рішення в цій частині.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 384, 391 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 грудня 2016 року скасувати в частині стягнення пені за період з 02.04.2015 року по 01.04.2016 року в сумі 6 922, 74 долари США та постановити в цій частині нове рішення відповідно до якого стягнути з ОСОБА_4 в користь ПАТ «Кредобанк» пеню за період з 02.04.2015 року по 01.04.2016 року в сумі 189 274, 82 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт серія КА 816996, виданий 01.06.1998 року Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області) в користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 4 417, 53 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_5