Номер провадження: 22-ц/785/682/18
Номер справи місцевого суду: 523/9154/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 не зявились,

від стягувача ОСОБА_6 не зявились,

переглянувши цивільну справу №523/9154/16-ц за ОСОБА_2 на дії, рішення головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 ОСОБА_7, за участю стягувача ОСОБА_6 за апеляційною скаргою головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2017 року у складі судді Шепітко І.Г., -

в с т а н о в и в :

Боржник ОСОБА_2, звернувшись 30 червня 2016 року до суду з вищевказаною скаргою, просив після уточнення вимог визнати дії головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 ОСОБА_7 щодо відкриття виконавчого провадження неправомірними, зобовязати державного виконавця скасувати постанову ВП №51470553 від 22 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-5175/11, виданого 3 липня 2012 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 92721,75 грн., закрити виконавче провадження ВП №51470553 (а.с.1-2, 158-159).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 6 липня 2016 року відкрито провадження у справі (а.с.6)

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 7 серпня 2017 року скаргу задоволено; постанову головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 про відкриття виконавчого провадження ВП №51470553 від 22 червня 2016 року визнано неправомірною; зобовязано державного виконавця скасувати постанову ВП №4147-553 від 22 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та вчинити дії щодо повернення виконавчого листа для подання його за належністю (а.с.188).

В апеляційній скарзі головний державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти судове рішення про відмову в задоволенні скарги.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у не дослідженні судом першої інстанції в повній мірі матеріалів виконавчого провадження ВП №51470553, помилковості застосування статей 47, 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження», у дотриманні строку для предявлення виконавчого документа до виконання, наявності підстав для відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача ОСОБА_6 від 17 червня 2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 залишку заборгованості в сумі 92 721,75 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтував спливом строку предявлення виконавчого документа до виконання 28 травня 2013 року, непідвідомчістю предявлення виконавчого документа до виконання Суворовському відділу ДВС міста ОСОБА_4; відсутністю у скаржника права на апеляційне оскарження судового рішення.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 на території Суворовського району міста Одеси не зареєстрований та не проживає, згідно відповіді адресно-довідкового бюро знятий з обліку в с. Крижанівку Комінтернівського району Одеської області; за даними Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1, де раніше був зареєстрований ОСОБА_2, належить іншій особі. Висновок суду про неправомірність постанови про відкриття виконавчого провадження ґрунтується на прийнятті постанови передчасно без зясування зареєстрованого місця проживання боржника або наявності нерухомого майна на території Суворовського району міста Одеси.

Висновок суду першої інстанції не є правильним з огляду на наступне.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2011 року у справі №2-5175/11, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов ОСОБА_6 задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 борг за договором позики від 29 вересня 2008 року в загальній сумі 102663,90 грн. та судові витрати в сумі 1140,66 грн., а всього стягнуто 103804,56 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2012 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2011 року повернуто апелянту з підстав не усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом сплати судового збору (а.с.47-48).

3 липня 2012 року Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-5175/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 боргу за договором позики від 29 вересня 2008 року в загальній сумі 102663,90 грн. та судових витрат в сумі 1140,66 грн., а всього 103804,56 грн. У виконавчому документі місце проживання боржника ОСОБА_2 вказано: АДРЕСА_2 (а.с.49).

За даними ЄДРВП у Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у 2012 році перебувало виконавче провадження ВП №33461902, у якому постановою державного виконавця ВП №33461902 від 17 липня 2012 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-5175/11 від 3 липня 2012 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 103804,56 грн.; копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

17 липня 2012 року державним виконавцем винесено постанову ВП №33451902 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

26 жовтня 2012 року державним виконавцем винесено постанову ВП №33451902 про розшук майна боржника, якою оголошено у розшук контейнеровоз марки «Burg», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Після затримання вказаного транспортного засобу державним виконавцем 15 листопада 2013 року винесено постанову ВП №33451902 про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.

7 лютого 2014 року на адресу відділу надійшов звіт про оцінку контейнеровоза марки «Burg», реєстраційний номер НОМЕР_1, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

15 квітня 2014 року державним виконавцем направлено заявку на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року №656/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року №427/25204.

Згідно протоколу проведених електронних торгів №49616 від 11 серпня 2014 року переможцем торгів визнано громадянина ОСОБА_8

Відповідно до пункту 4.5.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після передачі новому власнику.

17 березня 2015 року начальником відділу винесено постанову про скасування арештів та заборон відчуження з майна, а саме з контейнеровоза марки «Burg», реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі якої було вилучено запис з реєстру обтяжень рухомого майна №12750289.

1 червня 2016 року головним державним виконавцем винесено постанову ВП №33461902 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі частини 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час прийняття постанови; виконавчий документ разом з відміткою та копією постанови направлено на адресу стягувача.

17 червня 2016 року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_6 з оригіналом виконавчого документа №2-5175/11 від 3 липня 2012 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 залишку заборгованості в розмірі 92721,75 грн.

Згідно статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час подання стягувачем ОСОБА_6 заяви від 17 червня 2016 року, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа (виконавчого листа), зазначеного в статті 17 цього Закону, та за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» у вищевказаній редакції виконавчі документи підлягали предявленню до виконання у такі строки:

посвідчення комісії по трудовим спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 23 Закону України «Про виконавче провадження» у вищевказаній редакції передбачала переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання: предявленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлювався, час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховувався. У разі повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлювався з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, при зверненні стягувача ОСОБА_6 17 червня 2016 року з заявою про прийняття на виконання виконавчого листа №2-5175/11, виданого 3 липня 2012 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 залишку заборгованості в сумі 92721,75 грн., строки предявлення виконавчого документа до виконання порушено не було, відтак, державний виконавець не мав підстав не відкривати виконавче провадження.

Доводи представника в інтересах ОСОБА_2 в тій частині, що строк предявлення виконавчого документа до виконання сплинув 28 травня 2013 року, безпідставні, оскільки виконавчий документ стягувачу ОСОБА_6 було повернуто постановою державного виконавця ВП №33461902 від 1 червня 2016 року у звязку з неможливістю в повному обсязі виконати рішення, відтак, з огляду на переривання строку частковим виконанням рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлювався з дня його повернення, тобто з 1 червня 2016 року, відповідно, перебіг такого строку закінчувався через рік.

Не приймаються доводи представника в інтересах ОСОБА_2 в тій частині, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є неправомірною, оскільки боржник ОСОБА_2 не проживає на території Суворовського району м. Одеси в силу реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, та не має у власності нерухомого майна на території Суворовського району м. Одеси.

Так, 17 червня 2016 року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_6 з оригіналом виконавчого документа №2-5175/11 від 3 липня 2012 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 залишку заборгованості в розмірі 92721,75 грн. Оригінал виконавчого листа №2-5175/11 від 3 липня 2012 року містить зазначення місця проживання боржника: АДРЕСА_3.

За вимогами статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІУ від 21 квітня 1999 року (зі змінами та доповненнями), що був чинним до 5 січня 2017 року, державний виконавець відкривав виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.19 Закону). Закон не покладав на державного виконавця обовязку до відкриття виконавчого провадження отримувати інформацію щодо місця проживання, роботи боржника, знаходження його майна тощо. Поряд з цим частина 5 статті 29 вказаного Закону передбачала, що у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримувалось документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця роботи на території, на яку не поширювалась компетенція державного виконавця, та зясовувалось, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширювалась компетенція державного виконавця, державний виконавець мав не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надіслати виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомити стягувача.

Таким чином, заяву стягувачем 17 червня 2016 року було подано до Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4, до заяви стягувачем додано оригінал виконавчого документа, в якому вказано місце проживання боржника на території Суворовського району м. Одеси, та обставина, що вказане нерухоме майно було відчужено і ОСОБА_2 знявся з реєстраційного обліку по квартирі, що знаходилась на території Суворовського району м. Одеси, та зареєстрував своє постійне місце проживання на території, на яку не поширювалась компетенція державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4, не є підставою для визнання оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірною, оскільки вказані обставини, що стали б відомі державному виконавцю у процесі виконавчого провадження, слугували б підставою для надіслання виконавчого документа за новим місцем проживання чи місцезнаходження боржника, місцезнаходженням його майна тощо, а не підставою для визнання постанови ВП №51470553 від 22 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження неправомірною.

Приймаються доводи апеляційної скарги в тій частині, що на час вирішення питання відкриття виконавчого провадження діяв Закон України «Про виконавче провадження» №606-ХІУ від 21 квітня 1999 року (зі змінами та доповненнями), який втратив чинність лише з 5 січня 2017 року; відтак, посилання суду першої інстанції на Закон України «Про виконавче провадження» №1404-УШ від 2 червня 2016 року є безпідставним, так як даним Законом державний виконавець при вирішенні питання відкриття виконавчого провадження ВП №51470553 та винесенні постанови ВП №51470553 від 22 червня 2016 року не керувався.

З огляду на викладене, правові підстави для визнання неправомірною постанови ВП №51470553 від 22 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача від 17 червня 2016 року відсутні. Що ж до вимог скарги ОСОБА_2 про зобовязання державного виконавця скасувати постанову ВП №51470553 від 22 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та вчинити дій щодо повернення виконавчого листа для подання його за належністю, то такі не відповідають положенням статті 387 ЦПК України 2004 року, чинного на час постановлення оскаржуваної ухвали суду.

Правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_2 на дії, рішення державного виконавця відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2017 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії, рішення головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 ОСОБА_7, за участю стягувача ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області витрати на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 серпня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

ОСОБА_9