Справа №336/6540/18
Провадження № 2/336/3268/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді: Жупанової І.Б., за участі секретаря судового засідання: Падалка А.Р., розглянув у м. Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №336/6540/18 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2, третя особи - П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про звільнення майна з-під арешту,

без проведення судового засідання та повідомлення сторін,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.10.2018 року звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, просить звільнити з-під арешту нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, який був накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017 року та припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію обтяження: арешт нерухомого майна, об'єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1, зареєстрований Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області від 05.10.2017 року, номер запису про обтяження: 22704056, на підставі ухвали суду, серія та номер: 336/2160/17, видана: 29.09.2017 року, видавник: Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

За змістом позову, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Заповіту, за життя, ОСОБА_3 не залишила. У померлої ОСОБА_3 було двоє дітей - дочка ОСОБА_4 (постійно мешкала та була зареєстрована разом із матір'ю ) та син ОСОБА_2 (проживав окремо від матері, після її смерті, у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався). Дочка померлої власниці квартири, ОСОБА_4 теж померла 02.10.2016 року. ОСОБА_1 (далі - Позивач), є чоловіком померлої ОСОБА_4, з 02.08.2008 року зареєстрований та постійно мешкає за адресою знаходження спірного нерухомого майна: АДРЕСА_1. 22.02.2017 року позивачу стало відомо, що квартира у якій він мешкає, і яка є єдиним для нього місцем проживання, належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування, який оформила 14.10.2016 року його померла дружина ОСОБА_4, смерть якої сталася до підписання зазначеного правочину, а саме, 02.10.2016 року. Тому, прийняти спадщину після смерті матері ОСОБА_3 та укласти договір дарування вона не могла. Позивач звернувся із відповідною позовною заявою про визнання договору дарування недійсним до суду. З метою забезпечення заявленого позову про визнання договору дарування недійсним позивач просив суд накласти арешт на спірну квартиру. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017 року (Справа № 336/2160/17, провадження 2/366/1448/2017) накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 14.10.2016 року серія та номер: НОМЕР_2, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017 року, яке вступило в законну силу (Справа № 336/2160/17, провадження 2/366/1448/2017) договір дарування від 14.10.2016 року, серія та номер: НОМЕР_2, від 14.10.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. визнано недійсним (копія судового рішення до позову додається). Зазначеним судовим рішенням було встановлено, що до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєва А.В. 11.10.2016 року звернулася невстановлена особа, з паспортом ОСОБА_4 (до паспорту була вклеєна фотокартка іншої особи) про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_3. В результаті чого, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєв А.В., вважаючи, що за оформленням спадкового майна після смерті ОСОБА_3 звернулася саме її дочка - ОСОБА_4 провів всі передбачені законом дії, оформив та видав на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.10.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 891 (спадкова справа № 8/2016), відповідно до якого за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1. Після цього, 14.10.2016 року, цією ж невстановленою особою, з паспортом ОСОБА_4, було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 З приводу оформлення спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_4, Позивач звернувся до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори, однак, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2018 року № 1015 /02-31/ на № 1449/02-31 від 28.03.18 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 02.10.2016 року ОСОБА_4, 1964 р.н. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2018 року вмотивована тим, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 оформлено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. на ОСОБА_4, шляхом видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2016 року після смерті її матері ОСОБА_3, смерть якої сталася ІНФОРМАЦІЯ_4. Однак, це не є можливим, з огляду на те, що ОСОБА_4 02.10.2016 року померла, тому прийти і оформити спадщину 11.10.2016 року, набути право власності на зазначену квартиру, вже після своєї смерті, не могла. Крім цього, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, накладено арешт нерухомого майна, зареєстрований Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області від 05.10.2017 року, номер запису про обтяження: 22704056, на підставі ухвали суду, серія та номер 336/2160/17, видана: 29.09.2017 року, видавник: Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, об'єкт обтяження: АДРЕСА_1, ви; обтяження: арешт нерухомого майна. 13.07.2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2018 року (ЄУН 336/3854/18. Провадження 2/336/2235/2018) відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2, треті особи - П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017 року (Справа № 336/2160/17, провадження 2/366/1448/2017), як захід забезпечення позову під час розгляду цивільної справи № 336/2160/17 про визнання договору дарування недійсним, унеможливлює визнання за Позивачем права власності на спадкове майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом по справі № 336/3854/18, провадження 2/336/2235/2018. Тому, виникла необхідність звернення до суду із зазначеним позовом.

З підстав, передбачених ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, позивачка просить задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою судді від 31.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було.

Відповідачі та третя особа повідомлені про розгляд справи Шевченківським районним судом м. Запоріжжя засобами поштового зв'язку та на виконання ухвали суду від 31.10.2018.

Відповідачі не скористались своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 191 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подали.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку із розглядом справи судом за відсутності її учасників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Предметом позову є захист права позивачки на користування та розпорядження квартиру АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Заповіту, за життя, ОСОБА_3не залишила. У померлої ОСОБА_3 було двоє дітей - дочка ОСОБА_4 (постійно мешкала та була зареєстрована разом із матір'ю ) та син ОСОБА_2 (проживав окремо від матері, після її смерті, у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався). Дочка померлої власниці квартири, ОСОБА_4 теж померла 02.10.2016 року. ОСОБА_1 (далі - Позивач), є чоловіком померлої ОСОБА_4, з 02.08.2008 року зареєстрований та постійно мешкає за адресою знаходження спірного нерухомого майна: АДРЕСА_1.

22.02.2017 року позивачу стало відомо, що квартира у якій він мешкає, і яка є єдиним для нього місцем проживання, належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування, який оформила 14.10.2016 року його померла дружина ОСОБА_4, смерть якої сталася до підписання зазначеного правочину, а саме, 02.10.2016 року. Тому, прийняти спадщину після смерті матері ОСОБА_3 та укласти договір дарування вона не могла.

Позивач звернувся із відповідною позовною заявою про визнання договору дарування недійсним до суду. З метою забезпечення заявленого позову про визнання договору дарування недійсним позивач просив суд накласти арешт на спірну квартиру.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017 року (Справа № 336/2160/17, провадження 2/366/1448/2017) накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 14.10.2016 року серія та номер: НОМЕР_2, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017 року, яке вступило в законну силу (Справа № 336/2160/17, провадження 2/366/1448/2017) договір дарування від 14.10.2016 року, серія та номер: НОМЕР_2, від 14.10.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. визнано недійсним.

Зазначеним судовим рішенням було встановлено, що до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєва А.В. 11.10.2016 року звернулася невстановлена особа, з паспортом ОСОБА_4 (до паспорту була вклеєна фотокартка іншої особи) про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_3 В результаті чого, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєв А.В., вважаючи, що за оформленням спадкового майна після смерті ОСОБА_3 звернулася саме її дочка - ОСОБА_4 провів всі передбачені законом дії, оформив та видав на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.10.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 891 (спадкова справа № 8/2016), відповідно до якого за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Після цього, 14.10.2016 року, цією ж невстановленою особою, з паспортом ОСОБА_4, було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5

З приводу оформлення спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_4, позивач звернувся до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори, однак, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2018 року № 1015 /02-31/ на № 1449/02-31 від 28.03.18 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 02.10.2016 року ОСОБА_4, 1964 р.н.

Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2018 року вмотивована тим, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 оформлено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. на ОСОБА_4, шляхом видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2016 року після смерті її матері ОСОБА_3, смерть якої сталася ІНФОРМАЦІЯ_4. Однак, це не є можливим, з огляду на те, що ОСОБА_4 02.10.2016 року померла, тому прийти і оформити спадщину 11.10.2016 року, набути право власності на зазначену квартиру, вже після своєї смерті, не могла.

Крім цього, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, накладено арешт нерухомого майна, зареєстрований Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області від 05.10.2017 року, номер запису про обтяження: 22704056, на підставі ухвали суду, серія та номер 336/2160/17, видана: 29.09.2017 року, видавник: Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, об'єкт обтяження: АДРЕСА_1, ви; обтяження: арешт нерухомого майна.

13.07.2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2018 року (ЄУН 336/3854/18. Провадження 2/336/2235/2018) відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2, треті особи - П' ята Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєв А.В. про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017 року (Справа № 336/2160/17, провадження 2/366/1448/2017), як захід забезпечення позову під час розгляду цивільної справи № 336/2160/17 про визнання договору дарування недійсним, унеможливлює визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом по справі № 336/3854/18, провадження 2/336/2235/2018.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, при цьому ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Стаття 386 ЦК України закріплює гарантований державою захист прав всіх суб'єктів права власності. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Наявний арешт перешкоджає позивачу у вільному розпорядженні своїм майном, тоді як відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи із норм ч.ч.2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На зазначених підставах суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку із чим ухвалює рішення про задоволення позову про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом

Тому визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, є достатньою підставою для зняття їх з реєстрації.

Виходячи з вищевикладених обставин та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачів слід стягнути судовий збір, сплачений ОСОБА_1, у сумі 704,80 гривень з кожного порівну.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 12-13, 76-82, 89, 133, 141, 191, 229, 245, 247, 258-259, 263-266, 268, 272-273, 275, 278-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради (, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП не відомий, АДРЕСА_2), третя особа - П'ята Запорізька державна нотаріальна контора (м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, 5), про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, який був накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/2160/17 провадження 2/366/1448/2017 від 29.09.2017 року.

Припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію обтяження: арешт нерухомого майна, об'єкт обтяження: АДРЕСА_1, зареєстрований Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області від 05.10.2017 року, номер запису про обтяження: 22704056, на підставі ухвали суду, серія та номер: 336/2160/17, видана: 29.09.2017 року, видавник: Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Стягнути з Територіальної громади в особі Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 352,40 гривень (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 352,40 гривень (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова