Справа № 487/3366/18
Провадження № 2/487/1767/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі судді Біцюка А.В., за участі секретаря Демиденко Н.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (м. Миколаїв, вул.. Громадянська, 40) про визнання протиправних дій,

В С Т А Н О В И В:

01.06.2018 року до Заводського районного суду м. Миколаєва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання протиправними дій, посилаючись на неправомірність дій працівників АТ «Миколаївобленерго» та незаконність і безпідставність складання Акту про порушення № К0587 від 10.05.2018 року, просить суд:

1. Визнати протиправними дії працівників АТ «Миколаївобленерго» щодо складання Акту про порушення № К0587 від 10.05.2018 року.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що 10.05.2018 року працівниками АТ «Миколаївобленерго» ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 склали відносно неї Акт про порушення № К0587 у квартирі № 11 по вул. 4-й Поздовжній у м. Миколаєві, де остання є власником 2/3 частини квартири.

Як стверджує позивач, на момент прибуття її до вищевказаної квартири, Акт про порушення вже був складений та повністю заповнений, хоча зазначені дії повинні проводитись за її присутності. Представники АТ «Миколаївобленерго» посилались на планову перевірку будинку № 87, але відповідний наказ для ознайомлення ОСОБА_1 надано не було. Крім того в Акті про порушення зазначено, що нею було порушено п. 4.2 та п. 42 Правил користування електричною енергією, але п. 4.2 та п. 42 вказаних Правил має іншу редакцію.

Позивач зазначала, що у Акті про порушення № К0587 від 10.05.2018 року вказано, що позивач здає квартиру квартиронаймачам, але вказаний факт не відповідає дійсності. ОСОБА_1 повідомила, що 1/3 частини квартири № 11 по вул. 4-й Поздовжній у м. Миколаєвібез письмової згоди позивача за договором оренди здає ОСОБА_7, який є співвласником вищевказаної квартири.

Також, ОСОБА_1 зазначала, що не могла відрізати дроти на лічильнику, оскільки не має доступу до власного житла з квітня 2018 року, через протиправні дії власника 1/3 частки квартири ОСОБА_7 та осіб ромської національності, які на даний момент там проживають.

Позивач вказувала на те, що повідомляла працівникам АТ «Миколаївобленерго», які складали Акт про порушення № К0587 від 10.05.2018 року, що вона не має доступу до житла. Показання лічильника знімала у присутності дільничного інспектора, так як іншим способом не могла потрапити до своєї квартири. За спожиті послуги з електроенергії продовжувала платити, адже сподівалася повернутися до вищевказаної квартири. Після складання Акту про порушення № К0587 від 10.05.2018 року ОСОБА_1 неодноразово зверталась до керівництва АТ «Миколаївобленерго» з проханням розібратися в ситуації, що склалась, але консенсусу сторони не дійшли.

12.11.2018 року до канцелярії суду представником відповідача ОСОБА_3 було надано відзив на позовну заяву, в якому остання посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», вказувала на факт укладання між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_8 про користування електричною енергією, а як наслідок, правові наслідки порушення умов договору. Згідно Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені Постановою КМУ від 27.07.1999 року № 1375 (діяли на момент виявлення порушення у позивача) споживач повинен дотримуватися норм чинного законодавства та умов ОСОБА_8 про користування електричною енергією, а у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником обєкта або має право користуватися цим обєктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. Так 10.05.2018 року працівниками АТ «Миколаївобленерго» була проведена технічна перевірка електроустановки в квартирі ОСОБА_1 Під час проведення перевірки за участю позивача було виявлено порушення вищевказаних правил, а саме безоблікове споживання електроенергії шляхом підключення електропроводки з порушенням схеми обліку, у звязку із чим за результатами перевірки складено Акт про порушення № К-0587. ОСОБА_1М внесла свої зауваження до Акту, де не заперечувала факт наявності порушення, а лише вказала що вчинене воно було квартиронаймачами. Акт про порушення № К-0587 від 10.05.2018 року було розглянуто комісією з розгляду актів, якою, на підставі усих наявних доказів, ОСОБА_1 було визнано причетною до порушення та проведено розрахунок вартості недоврахованої приладом обліку споживача електроенергії, який склав 62 268, 07 грн., що відповідає обсягу необлікованої електричної енергії у розмірі 43 402 кВт/год, та складено відповідний протокол.

03.09.2018 року до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив від позивача ОСОБА_1, в якій остання ще раз звернула увагу на той факт, що вона не має доступу до свого помешкання та до лічильника, який знаходиться у квартирі. Позивач вказує на те, що в даному випадку мають місце форс- мажорні обставини, при яких сторони звільняються від відповідальності по договорам . Посилаючись на ст. 617 Цивільного кодексу України, ст. 263 Господарського кодексу України та п. 21 ОСОБА_8 № 0026071, стверджує, що мала місце непереборна сила, а саме протиправні дії третіх осіб. Позивач вказує на той факт, що строк дії вищевказаного ОСОБА_8 закінчився 26.01.2014 року, оскільки відповідно до п. 22 цього ОСОБА_8 він укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна зі сторін не висловила наміру внести до нього зміни та доповнення.

01.10.2018 року до канцелярії суду надійшло заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача ОСОБА_3, в якому остання вказує, що ніяких письмових звернень позивача про припинення договірних відносин до АТ «Миколаївобленерго» не надходило, відповідач продовжував постачати електроенергію, а ОСОБА_1 продовжувала споживати та оплачувати її вартість. Твердження позивача, що вона не проживає у своїй квартирі та не має доступу до лічильника не звільняє її від відповідальності, оскільки ОСОБА_1 є власником квартири та споживачем відповідно до ОСОБА_8 про користування електричною енергією № 0026071. До виявлення порушення позивач не зверталась до електропостачальної організації із заявами про припинення постачання електроенергії через фактичне непроживання у квартирі. Посилання ОСОБА_1 на той факт, що мала місце непереборна сила та форс- мажорні обставини, не відповідає дійсності, адже обставини, що склались, згідно чинних норм законодавства, не є форс- мажором та позивач, у відповідності до ст.ст. 3, 11 Закону України «Про торгово- промислові палати України», не надала суду відповідний сертифікат на підтвердження своєї позиції.

У судовому засіданні сторони підтримали свої позиції.

Позивач просила позов задоволнити з підстав зазначених в позовній заяві, а відповідач просила у задоволені позову відмовити за безпідставністю.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що її квартира знаходиться поруч із квартирою ОСОБА_1 Про становище позивача вона знає дуже добре, останню неправомірно висилили із власного житла. На протязі тривалого часу там живуть чужі люди. 10.05.2018 року свідок знаходилась вдома. В цей день до квартири ОСОБА_1 прийшли двоє хлопців та дівчина (представники АТ «Миколаївобленерго»), дівчина почала складати Акт. Оскільки із жильцями квартири почалась сварка, ОСОБА_9 викликала працівників поліції. Після цього представники відповідача запропонували підписати Акт та вийшли на вулицю. Працівники АТ «Миколаївобленерго» проводили перевірку за відсутності ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Між позивачем укладено Договір про користування електричною енергією № 0026071 від 26.01.2010 року, на підставі якого здійснювалося постачання електричної енергії ОСОБА_1

Позивачу відкрито особовий рахунок №0026071.

Згідно розпорядження № 3/013600 від 03.04.2018 року представники АТ «Миколаївобленерго» ОСОБА_4 (контролер 9231), ОСОБА_5 (контролер 21247) та ОСОБА_6 (контролер 21075) провели перевірку та склали Акт технічної перевірки за особовим рахунком № 0026071 від 10.05.2018 року у квартирі № 11 за адресою вул. 4-та Поздовжня, буд. 87 у м. Миколаєві (далі Квартира).

Цього ж дня вищевказаними працівниками АТ «Миколаївобленерго» також було складено Акт про порушення № К0587 (далі Акт) щодо ОСОБА_1, яка є власником 2/3 частки Квартири, а саме п. 42 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), які затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 (діяли на момент складання Акту про порушення № К0587).

03 вересня 2018 року ОСОБА_1 вселено до Квартири на виконання рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.07.2018р.

Позивач визнала, що з квітня 2018 року не проживає в Квартирі внаслідок протиправного позбавлення її житла третіми особами, але незважаючи на це вона сплачувала за спожиту електроенергію за показами лічильника, які вона знімала разом з працівником поліції.

За ч. 2 та ч. 3 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (далі ПКЕЕН), який діяв на час складання Акту, побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об'єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу обліку; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки; не перешкоджати обрізуванню гілок дерев, які ростуть на території, що належить побутовому споживачу, для забезпечення відстані не менше 1 метра від проводів повітряної лінії електричної мережі напругою 0,4 кВ та на відстані 2 м для електричних ліній напругою 10 кВ; не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або на іншому об'єкті письмово повідомити енергопостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду.

Згідно ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пунктом 48 ПКЕЕН встановлюється відповідальність побутового споживача згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником обєкта або має право користуватися цим обєктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Згідно із п. 4.1 Методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 05.05.2006 року № 562 (далі- Методика) факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальник) порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень.У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень, про що зазначається в акті про порушення.

У п. 4.5 Методики вказується, що акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ. Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов'язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій.До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Пунктом 4.8 Методики передбачено, що згода або незгода споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб або розрахункових приладів обліку фіксується в акті про порушення.

Частинами 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України встановлено, що Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. 2. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Частиною 2 статті 5 ЦПК України встановлено, що У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Оскільки відсутні інші способи захисту прав позивача на даному етапі взаємовідносин між позивачем та відповідачем, суд на підставі ч.2 ст.5 ЦПК України розглядає позовні вимоги позивача по суті і не приймає доводи представника відповідача про неналежний спосіб захисту порушених прав обраний позивачем.

Як вбачається із матеріалів справи, Акт про порушення № К0587 від 10.05.2018 року складений уповноваженими особами відповідача відповідно до вимог ПКЕЕН та Методики.

Так, позивач є власником особового рахунку 0026071 (який зазначений в Акті), а тому саме на неї було покладено обовязки та відповідальність відповідно до пунктів 42, 48 ПКЕЕН.

Акт підписано трьома представниками відповідача, в ньому маються пояснення позивача, з приводу обставин зазначених в акті. Ним вони не заперечуються, а лише стосуються причин виникнення обставин зазначених в акті.

Посилання позивача на обставини, які заважали їй належним чином контролювати прилади обліку електричної енергії в даному випадку не мають значення для складання Акту, оскільки він за своєю природою є документом, який фіксує певні обставини, а причини, які призвели до виникнення таких обставин не є предметом, який підлягає фіксуванню в акті.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що дії уповноважених працівників відповідача при складанні Акту були противправними, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (м. Миколаїв, вул.. Громадянська, 40) про визнання протиправних дій працівників відповідача щодо складання акту про порушення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або до того ж суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біцюк А.В.