Справа № 381/4171/17 Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/929/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 6 06.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів: Приходька К.П., Таргоній Д.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2017 року про відмову у прийняті та повернення заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу, що виданий 23 листопада 2017 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою по видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Фастівським міськрайонним судом Київської області 23 листопада 2017 року було видано судовий наказ, згідно з яким наказано стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації та місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (14 листопада 2017 року) і до досягнення дітьми повноліття.

Не погоджуючись з таким судовим наказом ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про скасування судового наказу, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд заяви про видачу судового наказу, у звязку з чим був позбавлений права на свій захист та можливості подання належних доказів, які б мали значення при вирішенні справи.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2017 року в прийнятті заяви ОСОБА_2 було відмовлено та повернуто таку заяву.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду є необґрунтованою, оскільки судом неповно встановлені обставини, що мають значення для справи. Так поза увагою суду залишився той факт, що ОСОБА_2 усиновив дочку ОСОБА_3, а тому існує спір про право.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суд першої інстанції та постановити нову, якою скасувати судовий наказ в частині стягнення аліментів на дочку ОСОБА_4

У відповідності до вимог ст.. 360 ЦПК України, відзив у визначений судом строк не надходив. Згідно із ч. 3 цієї ж статті відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи таке.

Відмовляючи в прийнятті заяви про скасування судового наказу та повернення такої заяви заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що у ОСОБА_2 відсутнє право на звернення до суду із такою заявою, оскільки судовий наказ було видано за заявою про стягнення аліментів, а відповідно до ст.. 105 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду) у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та дійшов до висновку про відмову в прийнятті заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу та повернення такої заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.. 96 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року), судовий наказ може бути видано у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину однієї четвертої, на двох дітей однієї третьої, якщо така вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У відповідності до ст.. 105 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року) боржник має право подати заяву про скасування судового наказу, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 4-1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України.

У разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно зі ст.. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу про повернення заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст.. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладені норми права, ОСОБА_2 позбавлений права подавати заяву про скасування судового наказу, що виданий у справах про стягнення аліментів. Відповідно доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2017 року про відмову у прийняті та повернення заяви залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: