АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №635/2208/16-ц

Провадження № 22-ц/790/506/18

21 березня 2018 року

м.Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Дашковської Н.К.

учасники справи

позивач ОСОБА_1, представник позивачки - ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3, представники ОСОБА_4, ОСОБА_5

відповідач ОСОБА_6, представник -ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційні скарги ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в особі його представника ОСОБА_7 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року(суддя Полєхін А.Ю.) по цивільній справі № 635/2208/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харітонової Яни Михайлівни про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харітонової Яни Михайлівни про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з 20 березня 1997 року. Під час шлюбу ними набуто у власність земельну ділянку площею 0,1500 га та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

24 лютого 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки цієї земельної ділянки та житлового будинку. Укладення договору стало можливим у зв'язку із приховуванням ОСОБА_3 факту перебування у шлюбі.

Просить визнати недійним договір іпотеки №714 від 24 лютого 2016 року, предметами обтяження якого є житловий будинок та земельна ділянка загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28428191 від 24 лютого 2016 року 17:56:11 державного реєстратора приватного нотаріуса Харитонової Я.М., Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28426607 від 24 лютого 2016 року 17:07:25 державного реєстратора приватного нотаріуса Харитонової Я.М., Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився.

Представники відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечували. Позивачкою не надано суду доказів, які б підтверджували її перебування у шлюбі з ОСОБА_3 на момент придбання спірного майна. Укладаючи договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку ОСОБА_3 доводив до відома продавця, що грошові кошти, що витрачаються ним на придбання нерухомого майна є його особистою приватною власністю. Також, рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2016 року встановлено факт окремого проживання між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у період, починаючи з 2005 року і по теперішній час. Встановлення факту окремого проживання виключає можливість визнання права спільної власності на це ж майно за ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_6. проти задоволення позовних вимог заперечував.

В судове засідання відповідач приватний нотаріус ХМНО Харітонова Я.М. не з'явилась.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійним договір іпотеки №714 від 24 лютого 2016 року, предметами обтяження якого є житловий будинок АДРЕСА_1, та земельна ділянка НОМЕР_2 загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за цією адресою, укладений ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харітоновою Я.М.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28428191 від 24 лютого 2016 року 17:56:11 державного реєстратора приватного нотаріуса Харитонової Я.М. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28426607 від 24 лютого 2016 року 17:07:25 державного реєстратора приватного нотаріуса Харитонової Я.М.- скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_6, приватного нотаріуса ХМНО Харітонової Я.М. на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 367 гривень 47 копійок з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Шлюбні відносини припинились з позивачкою ще у 2005 році та спірне майно придбано за його особисті кошти, які він позичив у ОСОБА_6, з яким 10 травня 2011 року укладено договір позики на суму 300000 доларів США на придбання житлового будинку та земельних ділянок.

Також, судом не встановлено існування шлюбу на час пред'явлення позову.

Скасовуючи рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова апеляційний суд встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фактично припинили шлюбні відносини з 2005 року по теперішній час.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 в особі свого представника ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 належним чином не посвідчено, хоча представник в судовому засіданні наполягав на офіційному посвідченні цього документа.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова щодо встановлення факту окремого проживання подружжя було скасовано на підставі порушення судом процесуальних норм, що не спростовує наявності матеріальних доказів, що підтверджують відповідні факти. В рішенні апеляційного суду відповідний юридичний факт знайшов своє підтвердження.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_6 підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що майно придбано у період перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а тому передача цього майна в іпотеку без згоди дружини суперечить вимогам закону.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2012 року визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та житловий будинок загальною площею 148,60 кв.м. за цією адресою.

На підставі рішення суду ОСОБА_3 13 вересня 2012 року зареєстровано право власності на житловий будинок та отримано державний акт на земельну ділянку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 10 січня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 309000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 6489000 грн.

24 лютого 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки, відповідно до якого з метою забезпечення виконання зобов'язання, що виникло у ОСОБА_3 за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року, ОСОБА_3 передав в іпотеку ОСОБА_6 житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

Оспорюючи укладений договір іпотеки ОСОБА_1 посилається на факт перебування у зареєстрованому шлюбі з 20 березня 1997 року, який укладено з ОСОБА_3 в Сполучених Штатах Америки, що підтверджено відповідними документом.

При оцінці даних обставин суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4, 6, 8 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.

За п.6,7 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 документи, складені іноземною мовою, подаються для державної реєстрації актів цивільного стану разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, чинним законодавством передбачено певний порядок визнання документів, виданих органами іноземних держав на підтвердження факту укладення шлюбу, а саме: їх легалізація в установленому законом порядку, або такий порядок може бути визначений міжнародно- правовим договором.

Міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб'єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов'язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо);(Закон України «Про міжнародні договори» ).

Вимогами Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів(Гаазька конвенція від 05 жовтня 1961 року), до якої приєднались Україна та Сполучені Штати Америки, визначено, що кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються:

a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця;

b) адміністративні документи;

c) нотаріальні акти;

d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації.

Передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок "Apostille" (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)" повинен бути викладений французькою мовою.

Апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред'явника документа.

Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Дані вимоги ОСОБА_1 дотримано не було, оскільки ксерокопія свідоцтва про шлюб належним чином не оформлена, відбитку апостиля не містить,взагалі ніким не засвідчена.

Іншого порядку щодо визнання документів щодо актів цивільного стану чинними міжнародно-правовими договорами, укладеними між Україною і США не передбачено.

Згідно даних договірно-правової бази між Україною та США( сайт посольства України в США http://usa.mfa.gov.ua/ua/ukraine-us/legal-acts) спеціального договору щодо надання допомоги у цивільних справах між Україною та США укладено не було.

Посилання представника позивачки на наявність усіх передбачених законом документів, які мають бути направлені до суду апеляційної інстанції поштою, оскільки 15 березня 2018 року ОСОБА_1 вчинено апостиль на свідоцтво про шлюб, про що свідчить надана ксерокопія, судом не приймається, оскільки на час посвідчення договору іпотеки такі дії вчинені не були.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в особі його представника ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харітонової Яни Михайлівни про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 1212 грн. 64 коп. (одна тисяча двісті дванадцять гривень шістдесят чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судовий збір у сумі 1212 грн. 64 коп. (одна тисяча двісті дванадцять гривень шістдесят чотири копійки).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 29 березня 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко