Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2018 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гришка О.Я.,

з участю секретаря Федорини А.А.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості у розмірі 49346 грн. 78 коп. за кредитним договором № б/н від 03.05.2007 року, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся 02 січня 2018 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» вказано, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.05.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вказує позивач, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 30.11.2017 року виникла заборгованість в сумі 49346 грн. 78 коп., яка складається з наступного: 3661 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; 39562 грн. 31 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3296 грн. 74 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2326 грн. 04 коп. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1заборгованість у розмірі 49346 грн. 78 коп. за кредитним договором № б/н від 03.05.2007 року та стягнути судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві повідомив, що він не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала, що отримувала відповідний кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, користувалася платіжною карткою, отримувала кредитні кошти та має певну заборгованість за кредитом.

Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_1, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.05.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України).

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.05.2007 року, який наданий позивачем, вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 30.11.2017 року становить 49346 грн. 78 коп., яка складається з наступного: 3661 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; 39562 грн. 31 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3296 грн. 74 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2326 грн. 04 коп. - штраф (процентна складова).

Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умови кредитного договору б/н від 03.05.2007 року та має заборгованість: 3661 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; 33117 грн. 59 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Позивачем безпідставно застосовано відсоткову ставку 43,2% при нарахуванні поточної та простроченої заборгованості за період з 01.04.2015 року по 30.11.2017 року, в той час як застосуванню в цей період підлягає відсоткова ставка 36%, що узгоджується зі змістом заяви позивача на отримання кредиту (а.с. 9). Таким чином, відповідачу безпідставно нарахована заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 6444 грн. 72 коп. Тому, задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом лише в сумі 33117 грн. 59 коп.

Таким чином, в цій частині позов підлягає задоволенню.

В свою чергу, позовні вимоги в частині стягнення 3296 грн. 74 коп. заборгованості за пенею та комісією, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог.

Суд зазначає, що враховуючи вищенаведене, у разі заявлення декількох вимог, які є майновими, до змісту кожної позовної вимоги належить визначення конкретної її грошової оцінки. Тобто, у разі стягнення грошових сум, позивач повинен визначити конкретну суму, яку він просить стягнути за кожною вимогою.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України).

Неустойка є видом забезпечення виконання зобов'язань (ч. 1 ст.546 ЦК України) та правовим наслідком порушення зобовязання (ст. 611 ЦК України).

В свою чергу, з аналізу Умов та правил надання банківських послуг, вбачається, що комісію позивач визначає як плату за певні свої послуги.

Таким чином, правовідносини, повязані із сплати пені та правовідносини, повязані з сплатою комісії мають різну правову природу.

В порушення вказаних норм позивачем розмір заборгованості із пені та комісії визначено у позовній заяві разом у сумі 3296 грн. 74 коп. В розрахунку заборгованості відповідні графи мають назви «ставка пені», «сума комісії та пені», «сума комісії та пені накопичувальним підсумком».

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем жодним чином не обґрунтовано стягнення пені в розмірі 100 грн. щомісячно відповідно до конкретного пункту Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, Памятки клієнта, які визначають їх розмір, суд вважає позовні вимоги в цій частині недоведеними.

Позовні вимоги в частині стягнення 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2326 грн. 04 коп. штрафу (процентної складової) задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно з пунктом 8.6 Умов передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Незважаючи на те, що суд визнав недоведеним розмір пені, яку просив стягнути позивач, ця вимога ним заявлена, тому в даному випадку, стягнення штрафів буде суперечити викладеній вище забороні подвійної відповідальності.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 36779 грн. 28 коп., тобто 74,53%, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1192 грн. 52 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 629, 1048-1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 36779 (тридцять шість тисяч сімсот сімдесят девять) гривень 28 копійок за кредитним договором № б/н від 03.05.2007 року, яка складається з наступного 3661 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; 33117 грн. 59 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1192 (одна тисяча сто девяносто дві) гривні 52 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 01.03.2018 року.

Суддя