КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Набудович І.О.
№22-ц/824/171/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №753/137/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Чобіток А.О.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальних збитків, -

В С Т А Н О В И В

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування майнової шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5 20 січня 2016 року по вул. Архітектора Вербицького, 1 в місті Києві не врахував дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Інфініті», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.2.2 «б» ПДР.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно звіту з оцінки вартості відновлюваного ремонту № 41/16 від 29 березня 2016 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Інфініті», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження в ДТП, становить 30 811 грн. 15 коп.

Ураховуючи наведене просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму матеріального збитку в розмірі 30811,15 грн., а також витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту в сумі 1200 грн., а всього 32011,15 грн.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 30811 грн. 15 коп., витрати з оплати експертних послуг в розмірі 1200 грн. 00 коп..

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Зазначає, що суд не тільки не перевірив висновки щодо суми нарахованої експертом, а й оплату витрат на проведення такого висновку.

Вважає, що експертний висновок не є достовірним, допустимим та достатнім доказом виходячи з предмету доказування.

Судом першої інстанції не з`ясовувалося питання про те, чому позивачем не було запрошено ОСОБА_3 чи третю особу до участі в експертному дослідженні.

Крім цього, не було залучено безліч документів та не з'ясовано думку учасників процесу.

Судом не було встановлено та не досліджено роль третьої особи, а саме Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія Україна», яка згідно договору страхування і повинна була відшкодувати нанесену шкоду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з&q?сн;явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 січня 2016 року о 14 год. 20 хв. на вул. Архітектора Вербицького, 1 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну, внаслідок чого здійснив ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 4 березня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 5-7).

Як убачається із відповіді № 31/26-Г-361із від 16 грудня 2016 року регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, станом на 13 грудня 2016 року транспортний засіб «ВАЗ 2108», реєстраційний номерНОМЕР_1зареєстрований за гр. ОСОБА_5 (а.с. 22).

Відповідно звіту з оцінки вартості відновлювального ремонту № 41/16 від 29 березня 2016 року, складеного ФОП «ОСОБА_7», вартість відновлювального ремонту автомобіля Infiniti FX35 «Інфініті», реєстраційний номер НОМЕР_2, після ДТП складає 30 811 грн. 15 коп. (а.с. 8-11).

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 1200 грн. 00 коп. на рахунок ФОП «ОСОБА_7.» згідно акту виконаних робіт та наданих послуг № 41/16 від 29 березня 2016 року (а.с. 21).

Звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_4, посилаючись на своє право як потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, просив суд стягнути кошти солідарно з винуватця та власника автомобіля.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачу завдано матеріальні збитки внаслідок ДТП, яке відбулося з вини відповідача, тому саме з ОСОБА_3 підлягають стягненню кошти. Оскільки відповідач ОСОБА_5 є лише власником автомобіля марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_3, тому ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні вимог до ОСОБА_5

Проте з таки висновком суду погодитися неможливо з огляду на таке.

У матеріалах справи міститься поліс ПрАТ «СК «Україна» №АІ/5575557 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 06.03.2015 року по 05.03.2016 року включно, за яким страхувальником є ОСОБА_3, забезпеченим транспортним засобом - «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с.45).

За даним полісом, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100000 грн., за шкоду завдану майну - 50000 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Таким чином, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме станом на 20 січня 2016 рокуцивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована на суму, зокрема, за шкоду завдану майну - 50000 грн.

Сторонами зазначена обставина не заперечується.

Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 30811,15 грн .та витрат на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту в сумі 1200 грн., а всього на загальну суму 32011,15 грн.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 100 000 грн на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-цдійшла правового висновку про те, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому потерпілий реалізує право на отримання відшкодування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У силу ч.5 ст.411 та ст.417 ЦПК України, висновки суду касаційної інстанції є обов'язковими.

Згідно частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суб'єктом, який має задовольнити вимогу позивача, є третя особа по справі - страховик відповідача, оскільки розмір матеріальних збитків в 32011,15 грн. не перевищує розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, який становить 50 000 грн.

Позивачем ПрАТ «СК «Україна» зазначене в позові як третя особа, клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідача заявлено не було, відповідно вимог про стягнення коштів з ПрАТ «СК «Україна» ОСОБА_4 не заявляв.

Згідно частини 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що він вчинив всі дії необхідні для отримання потерпілим страхового відшкодування. Своєчасно повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, надав всі необхідні документи і отримав згоду страхової компанії на виплату страхового відшкодування потерпілому за його заявою. При цьому ОСОБА_4 не звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування і не отримав відмови. Вважає його звернення до суду з даним позовом передчасним.

На спростування цих доводів позивач та його представник доказів суду не надали.

Виходячи з правового висновку Верховного Суду, який є обов'язковим та те, що позивачем не отримано відмову у виплаті страхового відшкодування від страховика відповідача, а відразу пред'явлено вимогу до відповідача, що суперечить вимогам чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині задоволення вимог до ОСОБА_3 як завдавача шкоди, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні даної вимоги.

У частині відмови в задоволенні вимог до ОСОБА_5 рішення суду не оскаржувалося, тому підлягає залишенню без змін.

Крім того, відповідно частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи наведене, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 826 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 979,1194 ЦК України, статтями 3,9,22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статями 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року скасувати в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальних збитків відмовити.

У частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальних збитків рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 826,80 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2018 року

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді А.О. Чобіток

В.А. Шебуєва