ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/185/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючого судді - Гринчука Р. С.,

суддів: Грох Л. М., Костенка А. М.,

секретар - Шевчук Ю.Г.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року, суддя Бондарчук В.В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Новікова Люцина Вікторівна, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галина Григорівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та застосування наслідків його недійсності,

встановила:

В листопаді 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та застосування наслідків його недійсності.

В обґрунтування доводів позивач зазначив, що 9 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з умовами якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 29 800 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот) доларів США під 15 (п'ятнадцять) відсотків річних в іноземній валюті за користування кредитом на строк з 09.06.2008 року до 08.06.2018 року.

В забезпечення належного виконання зобов'язань позичальником 9 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 3444, предметом якого була квартира АДРЕСА_1.

8 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених договором АКІБ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором укладеним із ОСОБА_1

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2016 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк».

31 січня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1, однак отримало відмову з тих підстав, що право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № ВРН 954453 від 21 жовтня 2011 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В. (дата державної реєстрації 29.10.2011 року).

21 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Новіковою Л.В. на підставі заяви ПАТ «УкрСиббанк» було вилучено запис про обтяження №7350545 щодо заборони відчуження, зареєстрованого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г. на підставі договору іпотеки № 3444 від 09.06.2008 року.

Позивач просив визнати недійним договір купівлі-продажу № ВРН 954453 від 21 жовтня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В.; застосувати наслідки недійсності договору, зокрема вилучити запис про реєстрацію права власності від 29 жовтня 2011 року за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, перенесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження нерухомого майна об'єкта нерухомості, розташованого за адресою АДРЕСА_1, на підставі договору іпотеки №3444 від 9 червня 2011 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просило скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

На обґрунтування скарги апелянт зазначив, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт вказав, що відповідно до заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2016 року право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1, визнано за ним. Однак йому було відмовлено у державній реєстрації права власності у зв'язку з тим, що на спірний об'єкт зареєстровано речове право за іншою особою, яка не є іпотекодавцем, ОСОБА_2

Така ситуація склалася внаслідок дій приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Новікової Л.В., яка в порушення вимог нормативно-правових актів, які регулюють порядок вилучення обтяження на нерухоме майно з Державного реєстру іпотек, здійснила відповідну нотаріальну дію, вилучивши з Державного реєстру іпотек обтяження № 7350545 на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1, та зареєструвавши речове право на вказане нерухоме майно за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № ВРН 954453 від 21 жовтня 2011 року.

Апелянт зазначив, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна без згоди іпотекодержателя є недійсним (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»), а такої згоди як АКІБ «УкрСиббанк», так і АТ «Дельта Банк» не надавали.

Крім того, АКІБ «УкрСиббанк» не приймав рішення про зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення запису з Державного реєстру іпотек щодо предмету іпотеки.

За даними АТ «УкрСиббанк» договір іпотеки від 09.06.2008 року, укладений з ОСОБА_1 щодо передачі в іпотеку нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1, припинено не було. Так, станом на 15 травня 2018 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09.06.2008 року становила в еквіваленті 2 574 118, 12 грн. та по цей час не сплачена.

Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Новікова Л.В. не мала правових підстав для вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна.

На думку апелянта, договір купівлі-продажу № ВРН № 954453 від 21 жовтня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є оспорюваним, тому в судовому порядку повинен бути визнаний недійсним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 просив сул апеляційної інстанції залишити без змін рішення суду першої інстанції, вказав на законність судового рішення.

В судовому засіданні представник апелянта повністю підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники відповідачів в суді проти апеляційної скарги заперечили, просили залишити рішення суду без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 9 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 29 800 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот) доларів США під 15 % річних за користування кредитом на строк з 09 червня 2008 року до 08 червня 2018 року.

В забезпечення належного виконання зобов'язань позичальником 9 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 3444, предметом якого була квартира АДРЕСА_1.

8 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором АКІБ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором укладеним із ОСОБА_1

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2016 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк».

31 січня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1, однак отримало відмову з тих підстав, що право власності на зазначене майно зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № ВРН 954453 від 21 жовтня 2011 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В. (дата державної реєстрації 29.10.2011 року).

21 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Новіковою Л.В. на підставі заяви ПАТ «УкрСиббанк» було вилучено запис про обтяження №7350545 щодо заборони відчуження, зареєстрованого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г. на підставі договору іпотеки № 3444 від 09.06.2008 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано об'єктивних даних про те, що укладений договір є недійсним, з урахуванням обставин, які передували укладенню спірного правочину. Це, зокрема, та обставина, що вилучення запису про обтяження нерухомого майна відбулося на підставі звернення уповноваженої особи ПАТ «УкрСиббанк», яке на час вчинення нотаріальної дії ще мав статус іпотекодержателя. Суд також прийшов до висновку, що іпотечний договір не втратив своєї чинності у зв'язку з невиконанням основного зобов'язання щодо сплати кредитного боргу. Дії приватного нотаріуса Новікової Л.В. та представника АТ «УкрСиббанк» щодо вилучення з державного реєстру запису про обтяження не визнавалися незаконними у встановленому законом порядку.

Такі висновки суду є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено умови, за яких припиняється іпотека, зокрема: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку

Частинами 1, 2 статті 23 вказаного Закону передбачено, що уразі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Як вбачається зі змісту заяви про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна та листа на адресу приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу від 21.10.2011 року, які підписані представником АТ «УкрСиббанк» Левицьким В.В., заступником начальника відділу примусового стягнення ПУСБ ДСБ АТ «УкрСиббанк», зняття заборони відчуження спірного нерухомого майна обумовлено припиненням дії договору іпотеки (а.с. 58, 59).

За вказаних обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що іпотека, встановлена на підставі договору про іпотеку від 09.06.2008 року є чинною, і зобов'язання за кредитним договором №0 від 09.06.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, забезпечені заставним майном, квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року, № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції, яка була чинною на час вилучення з державного реєстру обтяження на спірну квартиру, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ України від 03.03.2004, № 20/5, яка була чинною на час вилучення з державного реєстру обтяження на спірну квартиру, нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за заявою: банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту); заставодавця (іпотекодавця) та заставодержателя (іпотекодержателя) про припинення договору застави (іпотеки) або лише заставодавця (іпотекодавця) у разі подання ним безспірних доказів виконання зобов'язання; заставодавця (іпотекодавця) у разі визнання рішенням суду договору застави (іпотеки) недійсним; заставодержателя (іпотекодержателя) у зв'язку з відкриттям виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) на підставі виконавчого напису нотаріуса; набувача у разі смерті відчужувача за договором довічного утримання (догляду), спадковим договором; відчужувача за спадковим договором у разі смерті набувача; набувача або відчужувача на підставі рішення суду про розірвання договору довічного утримання (догляду) або спадкового договору чи визнання їх недійсними; фізичної особи, щодо якої скасовано рішення суду про оголошення її померлою, або за заявою спадкоємців після закінчення п'ятирічного строку з часу відкриття спадщини після особи, оголошеної померлою; спадкоємця про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт.

До заяви додаються примірники правочинів, свідоцтв, що містять запис про накладені заборони щодо відчуження.

На примірниках документів, що містять запис про накладання заборони щодо відчуження, нотаріусом вчиняється напис про зняття заборони відповідно до форми, передбаченої додатком 7 до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року N 2368/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 31 грудня 2008 року за N 1325/16016, після чого про вчинення нотаріальної дії вноситься запис до реєстру для реєстрації нотаріальних дій.

Якщо нотаріус, яким було накладено заборону щодо відчуження, позбавлений можливості вчинити нотаріальну дію щодо зняття заборони, така нотаріальна дія може бути вчинена іншим нотаріусом. У такому разі цей нотаріус залишає у своїх справах копію документа, на якому вчинено напис про зняття заборони щодо відчуження, а також направляє повідомлення про зняття заборони щодо відчуження за місцем зберігання примірника документа, на підставі якого була накладена заборона.

У разі зняття заборони щодо відчуження за заявою однієї із сторін договору застави (іпотеки) нотаріус надсилає повідомлення про зняття заборони щодо відчуження іншій стороні правочину.

У випадках, передбачених частиною першою статті 537 Цивільного кодексу України, нотаріус може зняти заборону відчуження заставленого майна за заявою боржника, якщо він надасть нотаріусу докази відсутності кредитора (його представника) у місці виконання зобов'язання або ухилення кредитора (його представника) від прийняття виконання чи в разі іншого прострочення з їхнього боку, а також внесе в депозит нотаріуса належні з нього кредиторові гроші або цінні папери.

Як доказ зазначеного боржником подаються нотаріусу: копія зобов'язання, копія договору застави (іпотеки), квитанція про внесення в депозит нотаріуса належних кредиторові грошових коштів або цінних паперів, які свідчили б про повне і безумовне виконання зобов'язання, копія повідомлення нотаріуса кредиторові про внесення боргу в депозит, копія заяви боржника, переданої нотаріусом кредиторові з дотриманням вимог пункту 276 цієї Інструкції.

Про зняття заборони щодо відчуження у цих випадках нотаріус письмово повідомляє кредитора.

Про зняття заборони щодо відчуження нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів та в Алфавітній книзі обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів.

Зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, підлягає обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна згідно з Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року N 31/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 червня 1999 року за N 364/3657 (зі змінами), чи в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідно до Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 року N 830.

Пунктом 4.1. договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» встановлено, що продавець та покупець зобов'язують добросовісно співпрацювати між собою для забезпечення того, щоб продавець вніс зміни до записів у державному реєстрі обтяжень, реєстрі заборон відчуження (якщо це необхідно та в межах, в яких це необхідно) та щоб покупець вніс зміни до записів у Державному реєстрі іпотек щодо передачі всіх прав вимоги протягом 130 календарних днів з дати закриття.

Як вбачається з матеріалів справи, як продавець, так і покупець за вказаним договором не виконали цей пункт договору, оскільки не вчинили дій щодо внесення зміни до записів у державному реєстрі обтяжень щодо обтяження спірного іпотечного майна. Як вказує позивач, лише у січні 2017 року він дізнався про виключення запису про обтяження з Державного реєстру обтяжень та зміну власника іпотечного майна, хоча такі дії були вчинені приватним нотаріусом ще в жовтні 2011 року.

Посилання апелянта на ту обставину, що ПАТ «УкрСиббанк» не приймав жодних рішень щодо виключення з Державного реєстру запису про обтяження квартири АДРЕСА_1 є безпідставним, оскільки досліджені судом докази вказують на зворотне. Заява про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна та лист, адресований приватному нотаріусу Хмельницького міського нотаріального округу від 21.10.2011 року були підписані представником АТ «УкрСиббанк» Левицьким В.В., який на той час займав посаду заступника начальника відділу примусового стягнення ПУСБ ДСБ АТ «УкрСиббанк», завірений печаткою відділу. Повноваження Левицького В.В. на вчинення такої дії від імені банківської установи підтверджені довіреністю від 04.01.2011 року (а.с. 92).

Вказані письмові докази апелянтом не спростовані, його заперечення в цій частині ґрунтуються виключно на особистих поясненнях, які не підтверджені жодними доказами.

Твердження ПАТ «Дельта Банк» щодо недійсності спірного правочину у зв'язку з протиправними діями приватного нотаріуса Новікової Л.В. по виключенню спірного майна з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна та державної реєстрації спірного договору купівлі-продажу також не можуть об'єктивно свідчити про недійсність договору, оскільки в предмет доказування цієї справи не входило питання визнання неправомірними дій нотаріуса, внаслідок чого було укладено спірний правочин. На момент укладення договору купівлі-продажу ВРН №954453 від 21.10.2011 року обмеження щодо укладення угоди були скасовані, заборона на відчуження майна була знята, тому перешкод для укладення спірного правочину в зв'язку з відсутністю волевиявлення іпотекодержателя на відчуження іпотекодавцем іпотечного майна на користь третьої особи не було.

При цьому необхідно звернути увагу на ту обставину, що ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачає недійсність правочину щодо відчуження переданого в іпотеку майна лише у випадку відсутності згоди іпотекодержателя. Однак, як було правильно встановлено судом, АТ «УкрСиббанк» погодило продаж спірної квартири, звернувшись до нотаріуса із заявами про зняття заборони відчуження.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Питання розподілу судових витрат було вирішено судом з дотриманням вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 10.12.2018 року.

Головуючий Судді: