Справа № 591/4271/17
Провадження № 2/591/283/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/4271/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Раффайзен банк ОСОБА_2», Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк», про визнання права власності на частину квартири, поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та свої вимоги мотивує наступним.

28 вересня 2002 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між сторонами розірвано.

За час шлюбу, 26 жовтня 2010 року між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого відповідачем було придбано трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 61,42 кв.м.

Вказана квартира, відповідно до умов договору купівлі-продажу, перебуває під забороною відчуження, згідно укладеного договору іпотеки між ОСОБА_6 та АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2».

Відповідно до умов договору, відчуження вказаної квартири відбулося за згодою банку на набувача ОСОБА_1, а також відбулось переведення боргу на ОСОБА_3.

26 жовтня 2010 року між АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2», ОСОБА_6, ОСОБА_3 було укладено договір про переведення боргу, відповідно до якого ОСОБА_6, за згодою банку, перевів свої зобовязання за кредитним договором в сумі 10201 доларів США, що станом на момент укладення договору було еквівалентно 80706,00 грн. 23 коп. на ОСОБА_1.

Фактично купівля квартири відбулася шляхом передання ОСОБА_6 на руки 55091,00 грн., часткового погашення кредиту у сумі 296 684,00 грн., а також переведення боргових зобовязань останнього в сумі 80 706,00 грн. на ОСОБА_1

Позивач зазначає, що для придбання спірної квартири були використані особисті кошти позивача у розмірі 27000,00 доларів США, що належали їй особисто в звязку з продажем її власної квартири.

За таких обставин позивач вказує, що 73/100 частини квартири є особистою власністю позивача, оскільки придбані на її особисті кошти. Інші 27/100 частини квартири, які були придбані за кредитні кошти, є спільною сумісною власністю подружжя.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 60-61,69-70 СК України, позивач просить суд визнати за нею право власності на 73/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2; та поділити 27/100 частин спірної квартири, визнавши за сторонами право власності за кожним на 13,5/100 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач визнав позов в повному обсязі, просив задовольнити.

Третя особа ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2» в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа ПАТ «Вектор Банк» в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду від 05 грудня 2017 року частково задоволено клопотання ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2» про заміну відповідача, залучено до участі у розгляді справи ПАТ «Вектор Банк» в якості третьої особи.

Суд, вислухавши сторони, представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами є сімейними і врегульовані ст.ст. 57, 60, 69, 70, 71 СК України.

Так відповідно до ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

28.09.2002 року в Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.8).

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

26.10.2010 року, тобто в період шлюбу, відповідач по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали договір купівлі продажу квартири, відповідно до якого відповідачем було придбано трикімнатну квартиру № 43 в будинку 68 «б» по вул. Черепіна (ОСОБА_8) в м. Суми, загальною площею 61,42 кв. м (а.с.10-11).

Відповідно до умов п. 1. 4 Договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2010 року, вказана квартира перебуває під забороною відчуження згідно укладеного договору іпотеки між ОСОБА_6 та АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2», та відчуження вказаної квартири здійснюється відповідно до ст. 55 Закону України «Про нотаріат» за згодою АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2» на переведення боргу на набувача ОСОБА_3.

ОСОБА_8 того, умовами Договору було визначено, що продаж квартири за домовленістю сторін вчинена за 296684 грн., з яких 55091 грн. отримані продавцем від покупця до підписання договору; 160887 грн. сплачуються покупцем продавцеві шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на рахунок покупця відкритий в АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2»; 80706 грн. сплачуються покупцем продавцеві в день укладання договору і розрахунок при цьому здійснюється шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникли у відносинах між покупцем і продавцем за цим договором і за договором про переведення боргу від 26.10.2010 року, між АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2», ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (п.2.1 Договору).

26 жовтня 2010 року між АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2», ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було укладено договір про переведення боргу, відповідно до умов якого ОСОБА_6 за згодою АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2» перевів свої зобовязання за кредитним договором №014/9809/82/85583 від 21.07.2008 року в сумі 10201 доларів США, що станом на момент укладання договору було еквівалентно 80706 грн. 23 коп., на ОСОБА_1 (а.с.12-13).

Таким чином, фактично купівля квартири відбувалась шляхом передання ОСОБА_6 на руки 55091 грн., часткового погашення кредиту в сумі 160887 грн., а також переведенням боргових зобовязань останнього в сумі 80706 грн. на відповідача ОСОБА_1

ОСОБА_8 того, з наданих суду третьою особою ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2» письмових доказів вбачається, що 26 травня 2016 року ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2» уклав договір відступлення права вимоги з ПАТ «Вектор Банк», предметом якого був і вказаний кредитний договір. За умовами договору відступлення права вимоги Первісний кредитор (ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_2») відступив новому кредитору ( ПАТ «Вектор Банк» ) за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору право вимоги до боржників, у тому числі до відповідача ОСОБА_3 (а.с.35-45).

Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 відповідно до якого продала вказану квартиру ОСОБА_10 за ціною 122 000 грн. (а.с.76).

Вказана квартира належала позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності та була отримана нею в дар згідно договору дарування (а.с.76).

Як вбачається з копії розписки, виданої 05 жовтня 2010 року відповідачем, ОСОБА_3 отримав від дружини ОСОБА_1 27000 доларів США, що є еквівалентно 216000 грн. (а.с.9).

Дана обставина сторонами в судовому засіданні не оспорювалася.

Однак суд не бере до уваги доводи сторін, що для придбання спірної квартири позивач надала саме 216000 грн. особистих коштів, оскільки ці твердження не підкріплені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України, а розписка, з якою погодилися сторони, не є таким доказом, а лише констатує факт наявності у сімї ОСОБА_1 обумовленої суми грошей.

Суд вважає, що позивач підтвердила наявність у неї особистих коштів лише на суму 122000 грн., яка зазначена як ціна за яку вона продала квартиру.

Пояснення позивача про те, що вона продала квартиру за вищу ціну нічим не підтверджуються.

Таким чином, судом встановлено, що для спірної квартири були використані грошові кошти, які були особистою власністю позивача ОСОБА_1 у сумі 122000 грн.

Як передбачено ч. 7 ст. 57 СК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

За таких обставин, оскільки у придбання майна, а саме: квартири АДРЕСА_4 (ОСОБА_8) в м. Суми, були вкладені особисті кошти позивача у сумі 122000 грн., що становить 60% відсотків від ціни квартири, вказаної у договорі (296684 грн.), то відповідно 60/100 частин вказаної квартири АДРЕСА_4 (ОСОБА_8) в м. Суми є особистою приватною власністю ОСОБА_4.

Інші 40/100 частин вказаної квартири, які були придбані фактично за кредитні кошти, є спільною сумісною власністю подружжя.

Так, відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, чи догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тобто, 40/100 частин квартири, що перебували у спільній сумісній власності подружжя, виходячи з рівності часток дружини та чоловіка, підлягають поділу по 20/100 частин кожному.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про поділ майна подружжя підлягає частковому задоволенню. За позивачем суд визнає право особистої власності на 60/100 частини квартири, а спільне майно подружжя, а саме: 40/100 частин квартири підлягає поділу по 20/100 частин кожному.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в звязку з задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір у сумі 934,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8), треті особи: Публічне акціонерне товариство «Раффайзен банк ОСОБА_2» (місце знаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ), Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» (місце знаходження: 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 9, ), про визнання права власності на частину квартири, поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 60/100 частин квартири АДРЕСА_5 (Черепіна) в м. Суми.

Поділити 40/100 частин квартири, що перебували у спільній сумісній власності подружжя та :

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 20/100 частин квартири АДРЕСА_5 (Черепіна) в м. Суми.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 20/100 частин квартири АДРЕСА_5 (Черепіна) в м. Суми.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 934 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення рішення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12.04.2018 року.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова