Ухвала

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 361/8375/2013-ц

провадження № 61-5954зпв18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Червинської М.Є. (суддя-доповідач)

Суддів: Антоненко Н. О., Крата В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі ПАТ «Родовід Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 21 січня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит на купівлю нерухомого майна та земельної ділянки на загальну суму 280 000 доларів США зі сплатою 12 % річних терміном до 21 січня 2029 року.

У звязку із неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором, станом на 3 березня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 257 067 доларів 15 центів США та 2 447 387 грн 35 коп. пені, 3 % річних, плати за обслуговування кредиту, які з урахуванням уточнених позовних вимог, ПАТ «Родовід Банк» просило стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області

від 27 березня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2008 року в розмірі 257 067 доларів 15 центів США та 2 447 387 грн 35 коп. пені, 3 % річних, плати за обслуговування кредиту. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Справа в апеляційному порядку розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 січня 2008 року у розмірі 253 820 доларів 73 центи США, з яких: 217 779 доларів США 61 цент тіло кредиту, 36 041 доларів 12 центів США відсотки та стягнуто 304 891 грн 56 коп., з яких: 259 009 грн. 92 коп. пеня, 3% річних в сумі 10 073 грн та 35 808 грн 64 коп. плата за обслуговування кредиту. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «Родовід банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

13 грудня 2017 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року, рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року, заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судових рішень) підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 258, 267 ЦК України, статей 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів»; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме: статті 215, частини третьої статті 551 ЦК України, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підтвердження підстав, викладених у заяві, заявник послався на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2013 року, від 12 лютого, 21 травня, 20 серпня, 10 грудня 2014 року, від 11 лютого 2015 року, а також постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року та від 06 вересня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до частин першої та третьої статті 354 ЦПК України у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення, сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 755/2545/15-ц (провадження № 14-187цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що постановлення судом касаційною інстанцією ухвали про скасування рішення апеляційного суду з передачею справи на новий апеляційний розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі й застосування норм матеріального права для вирішення спору по суті, відкрите провадження у цій справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року підлягає закриттю.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, главою 3 розділу V ЦПК України у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити провадження заявою ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про перегляд Верховним Судом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Крат
В. М. Коротун
В. П. Курило