Справа № 203/5411/12
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1, при секретарі: Кузьменко А.О.

за участю: представника заявника ОСОБА_2, боржника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці скаргу стягувача Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» «про визнання незаконними та скасування постанов заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа» заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції, боржники ОСОБА_3, ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2017 року до Вінницького районного суду представником стягувача ПАТ «ОТП Банк» - ОСОБА_2 подана заява «про визнання незаконними та скасування постанов заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа».

Подана скарга мотивована тим, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької обл. перебувала цивільна справа №203/5411/12 за позовною заявою ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Вказує, що 30 липня 2013 року судом ухвалено рішення по вказаній справі, яким стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № СNL-ВОО/197/2006 від 28.08.2006 р. в сумі 212 913,87 доларів США, що станом на 03.09.2012 р. складало 1 726 847,85 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № СNL -В00/197/2007 від 11.05.2007 р. в сумі 130 256,33 дол. США, що станом на 03.09.2012 р. складало 1 062 105,97 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП Банк» судові витрати у розмірі 3 219,00 грн.

Зазначає, що дане рішення суду набрало законної сили 03 вересня 2014 року та 06 листопада 2014 року АТ «ОТП Банк» отримані виконавчі листи на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30 липня 2013 року.

03 вересня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_4 винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень №48586182 та №48586085 з примусового виконання виконавчих листів по справі №203/5411/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_5

28.03.2017 заступником начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій обл. ОСОБА_4 винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу по виконавчих провадженнях №48586182 та №48586085.

Вказує, що стягувач не погодився із зазначеними постановами державного виконавця та оскаржив їх у судовому порядку.

Зазначає, що 24 травня 2017 року Вінницьким районним судом Вінницької обл. постановлена ухвала, якою, зокрема, скасовані постанови державного виконавця від 28.03.2017 року по виконавчих провадженнях №48586182 та №48586085 та 18 серпня 2017 року в.о. начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 винесені постанови про відновлення виконавчих проваджень №48586182 та №48586085.

Вказує, що 20 листопада 2017 року на адресу стягувача надійшли постанови заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 30.10.2017 про повернення виконавчих листів стягувачу по виконавчих провадженнях №48586182 та №48586085 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Зазначає, що в обох постановах, зокрема, було вказано, що згідно відомостей ДФС та ПФУ за боржником відкриті рахунки у банках та банківських установах не зареєстровані. Наведені відомості стали підставою для повернення виконавчих листів стягувачу.

ПАТ «ОТП Банк» не погоджується з такими діями державного виконавця, оскільки, вважає, що ним не були вчинені всі необхідні заходи для розшуку рахунків боржників у банківських установах.

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.10.2017 р., ВП №48586182; визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувану від 30.10.2017 р., ВП №48586085.

В судовому засіданні представник заявника -ОСОБА_2 скаргу підтримав, з підстав, зазначених у ній, додатково показав, що посилання державного виконавця на отриману інформацію з ДФС про відсутність рахунків у боржника, ні є достатнім доказом, оскільки ця служба надає інформацію про номери рахунків , відкритих юридичними особами та(або) ФО-П, а божник є фізичною особою. Тому державний виконавець мав би скерувати запити до конкретних банківських установ, але цього не зроби та виніс спірну постанову.

Боржник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, зазначивши про відсутність у ОСОБА_5 рахунків в банківських установах.

Боржник ОСОБА_5 до судового засідання не зявився, про дату, час та місце засідання повідомлявся завчасно та належним чином.

Представник Відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд скарги без представника ДВС, в задоволенні скарги просив відмовити (а.с.196).

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб.

Вислухавши пояснення представника заявника, боржника ОСОБА_3, вивчивши скаргу , додані документи учасниками процесу документи, а також матеріали цивільної справи № 203/5411/12, суд вважає скаргу заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав або свободи.

Суд вважає, що з заявник звернувся до суду у визначений законом строк, оскільки банк отримав оскаржувані постанови після закінчення строку на оскарження дій або бездіяльності ДВС - 20 листопада 2017 року ( Т.3 а.с.132), тобто з об'єктивних причин не міг звернутися до суду у визначений ст. 385 ЦПК України строк (в редакції 2004 року), та звернувся до суду з скаргою - 30 листопада 2017 року.

Судом установлено, що 30.07.2013 року Вінницьким районним судом Вінницької області ухвалено рішення у справі №203/5411/12, яким позов ПАТ «ОПТ Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ ОТП Банк заборгованість за кредитним договором за № CNL-В00/197/2006 від 28.08.2006 р. між АКБ Райффайзенбанк Україна та ОСОБА_3 (солідарний боржник) в сумі 212 913.87 доларів США, що станом на 03.09.2012 р. складають 1 726 847.85 грн.; стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Пат ОТП Банк заборгованість за кредитним договором за № CNL-В00/197/2007 укладеним 11.05.2007 р. між КБ Райффайзенбанк Україна та ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (солідарний боржник) в сумі 130 256.33 доларів США, що станом на 03.09.2012 р. складають 1 062 105.97 грн.; стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ ОТП Банк судові витрати 3 219 грн. (Т.1 а.с.129-132).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 03.09.2014 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.07.2013 року залишено без змін (Т.2 а.с.181-184).

06.11.2014 року на виконання вказаного рішення суду, Вінницьким районним судом Вінницької області видано виконавчі листи по справі №203/5411/12 (Т.3 а.с.53,54, 58,59).

28.03.2017 заступником начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, ВП №48586182 (Т.2 а.с.52).

28.03.2017 заступником начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, ВП №48586085 (Т.2 а.с.56,57).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24.05.2018 визнано незаконними та скасовано вищезазначені постанови про повернення виконавчих документів від 28.03.2017 ВП №48586182 та ВП №48586085 (а.с.Т.2 а.с. 69-71).

16.08.2017 постановою заступника начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 відновлено виконавче провадження №48586182 ( Т.3 а.с.142).

16.08.2017 постановою заступника начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 відновлено виконавче провадження №48586085 (Т.3 а.с.55).

30.10.2017 заступником начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено дві постанови про повернення виконавчого документа стягувачевіт у ВП №48586182 та ВП №48586085 (Т.3 а.с.74,161)

Дані постанови, з посилкою на п.2 ч.1 ст. 37 закону « Про виконавче провадження» обґрунтовані тим , що в ході здійснення виконавчих дій, згідно отриманих відповідей на запити та акту державного виконавця, майна належного боржнику на праві власності , на яке законом можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено. Згідно відповідей ДФС та ПФУ за боржником відкриті рахунки у банках та банківських установах не зареєстровані, інформації про отримання боржником доходів не знайдено.

Відповідно до ст. 1 закону "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 10 закону "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами статті 18 закону "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.21 ч.3 ст. 18 закону "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом, що передбачено ч.4 ст. 18 закону "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п.70.1 ст.70 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі Кодекс) та пункту 3 розділу IV Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 (далі Положення), центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб платників податків (далі Державний реєстр).

Пунктом 2 розділу I Положення визначено, що Державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобовязані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Кодексом та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд вважає слушною позицію стягувача про те, що запити державного виконавця щодо фізичної особи до органу ДФС про наявність чи відсутність за боржниками відкритих рахунків у банках та банківських установах які містяться в матеріалах виконавчого провадження, ні є достатнім доказом відсутності відкритих рахунків боржників у банках. Оскільки орган ДФС надає відповідь в межах повноважень за пошуком фізичних осіб, які зобовязані за законом сплачувати відповідні податки, платежі, збори.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 закону "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З вищезазначеного слід зробити висновок, що безрезультатність або неможливості розшуку майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Отже, суд вважає, що заступником начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 не вжито всіх необхідних та можливих заходів для належного примусового виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області, з приводу виконання виконавчого листа №203/5411/2012, а саме державний виконавець не звертався із запитами саме до банків та банківських установ про надання інформації про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, що передбачено п.21 ч.3 ст. 18 закону "Про виконавче провадження",

Тому, суд вважає за що висновок заступника начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 щодо повернення виконавчого документу (постанови від 30.10.2017) стягувачу, за виконавчими провадженнями №48586085 та №48586182, з підстав відсутності майна у боржника є передчасним.

Тому, скаргу стягувача необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.450-452 ЦПК , Суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.10.2017 , згідно виконання виконавчого листа №203/ 5411/12 , виданого 06.11.2014 - ВП №48586182.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно виконання виконавчого листа №203/5411/12, виданого 06.11.2014 - ВП №48586085.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 21.09.2018.

Суддя: