233 № 233/3584/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про таке:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з березня 2017 року по липень 2017 року в загальному розмірі 27071,02 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що він 17 липня 2017 року був звільнений з ПАТ « Українська залізниця» за п. 1 ст. 40 КзПП України (за скороченням штату), де працював на посаді інженера у регіональній філії роботодавця, яка не має статусу юридичної особи.

Під час його роботи у відповідача, в порушення вимог діючого законодавства, з березня 2017 року заробітна плата роботодавцем йому не виплачувалась.

На даний час, у відповідача мається нарахована, але не виплачена йому заборгованості по заробітній платі:

- березень 2017 року 4651,81 грн. - квітень 2017 року 3664,84 грн.

- травень 2017 року 3664,84 грн. - червень 2017 року 0,0 грн.

- липень 2017 року 19789,88 грн.

Загальний розмір заборгованості із заробітної плати складає 27071,02 грн.

Вказана заборгованість до теперішнього часу відповідачем не виплачена.

2. Відповідач надав відзив на позовну заяву ОСОБА_2 (а.с. 169 - 172), в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, пославши на те, що згідно із листа від 17.09.2018 р. № НОК Дон-Філія 2014/1408 ОСОБА_2 продовжив трудові відносини на посаді інженера 2 категорії у виробничому підрозділу «Дебальцевське пасажирське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» з 21.12.2016 року, інформація щодо звільнення відсутня.

За період з 01.03.2017 року по 15.03.2017 року ОСОБА_2 було нараховано та виплачено заборгованість по заробітній платі у розмірі 1701,63 грн.

З 16.03.2017 року, у звязку з відсутністю організаційних та технічних умов для господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та виробничих підрозділів підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області шляхами залізничного та автомобільного сполучення, відповідно до Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладені додаткові заходи із протидії гібридними загрозами національної безпеці України від 15.03.2017 року № 62/2017, нарахування заробітної плати було припинено.

Наслідком вищевказаного рішення є відсутність звязку з виробничими підрозділами структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», а також передачі з непідконтрольної території первинних документів.

З 16 березня 2017 року до Дирекції не надходили первинні документи від підприємства, на якому працював позивач, для нарахування заробітної плати. Тобто на підконтрольній Україні території інформація відсутня, а не втрачена, первинна документація (табеля обліку робочого часу або графіки роботи за період , копії або оригінали внутрішніх наказів, розпоряджень та інше за період з березня по квітень 2017 року) для нарахування заробітної плати.

Документи для остаточного розрахунку працівників згідно наказу № 899-Н від 26.06.2017 р. повинні бути перевірені робочою комісією з опрацювання первинних документів щодо зясування обставин відсутності/присутності працівників та виконання /невиконання ними своїх посадових обовязків. Тільки після перевірки наданого до Дирекції у м. Лиман пакету документів та після рішення комісії можливо буде здійснення працівнику виплат. Станом на 18.09.2018 року документи для остаточного розрахунку ОСОБА_2 не надані.

Крім того, позивач не врахував норми Податкового кодексу України щодо оподаткування та визначив заборгованість із заробітної плати без урахування оподаткування. Також, позивачем, при визначенні розміру заборгованості із заробітної плати не врахована сума виплаченої заробітної плати за першу половину березня 2017 року у розмірі 1701,63 грн.

ОСОБА_3 (клопотання) учасників справи.

3. У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Також позивачем надані письмові пояснення на позов, в яких позивач визнав факт виплату йому заробітної плати за першу половину березня 2017 року у розмірі 1701,63 грн. (а.с.183-184).

Ш. Інші процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою судді від 18 липня 2018 року за клопотання позивача витребувано з ПАТ «Державний ощадний банк України» виписку по зарплатному картковому рахунку ОСОБА_2 № 5167 4900 1132 1198.

1У. Пояснення учасників справи.

5. Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

V. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин.

6. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах з виробничим підрозділом «Дебальцевське пасажирське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 15 липня 2003 року по 17 липня 2017 року, де працював інженером сектора «пасажирський» цеху експлуатації. Наказом від 10.07.2017 року № 5205 звільнений у звязку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (копія трудової книжки з відповідними записами №№ 14-20 на а.с.43 зворот).

7. В період з березня 2017 року по липень 2017 року відповідачем позивачу була нарахована заробітна плата, розмір якої після утримання обовязкових податків та зборів (до виплати) дорівнював:

- березень 2017 року 3699,03 грн. - квітень 2017 року 2914,21 грн.

- травень 2017 року 2914,21 грн. - червень 2017 року 0,0 грн.

- липень 2017 року 15797,05 грн., що загалом складає 25324,50 грн.

Дані обставини підтверджені табуляграмами, виданими відповідачем на виконання вимог ст. 110 КЗпП України (а.с. 44-48).

8. 25 липня 2017 року у касі дирекції м. Лиман позивачем було отримано заробітну плату за першу половину березня (з 01 березня по 15 березня) 2017 року у розмірі 1701,63 грн. Зазначена обставина визнана сторонами, а тому доказуванню не підлягає.

9. Проте, за період з другої половини березня 2017 року по липень 2017 року заробітна плата ОСОБА_2 відповідачем не виплачена. Дана обставина відповідачем не спростована та підтверджена випискою по зарплатному картковому рахунку позивача № 5167 4900 1132 1198 у АТ «Ощадбанк» (а.с.74-75), згідно із якою з квітня 2017 року по липень 2017 року заробітна плата на рахунок позивача не надходила.

V1. Оцінка Суду.

10. Статтею 43 Конституції України гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

11.Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

12.Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобовязань щодо оплати праці.

13.Відповідно до статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а другою частиною цієї статті встановлено обов'язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

14.Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «ОСОБА_4 Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 Конвенції є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені.

15. Отже, оскільки в порушення вимог ст.115 КЗпП України відповідач з березня 2017 року по липень 2017 року не виплачував заробітну плату позивачу, та до теперішнього часу заборгованість із заробітної плати не сплатив, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати після утримання обовязкових податків та зборів у загальному розмірі 23622,87 грн. (25324,50 грн. (сума до видачі згідно із табуляграмами 1701,63 грн. (виплачена заробітна плата)).

16. При цьому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати у розмірі 27071,02 грн., яка визначена ним як сума, зазначена за розрахунковими листами в графі «Всього нараховано», оскільки зазначена сума обрахована позивачем без вирахування податків та обовязкових платежів, а також без вирахування виплаченої суми у розмірі 1701,63 грн.

17. Суд також не приймає до уваги довідку відповідача від 14 вересня 2018 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 дійсно працював з 12 липня 2016 року по 17 липня 2017 року на посаді інженер 2 категорії у виробничому підрозділі «Дебальцівське пасажирське локомотивне депо» струкрутного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» за його дохід за останні шість місяців склав 2139,93 грн. (а.с.159), та визнає її недопустимим доказом з таких підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відсутність заборгованості із заробітної плати у відповідності до діючого законодавства має бути підтверджена відповідними платіжними документами. Таких доказів відповідачем не надано та про наявність таких доказів не заявлено.

18. Суд також не приймає до уваги доводи відповідача проте, що на підконтрольній Україні території інформація відсутня, а не втрачена, первинна документація (табеля обліку робочого часу або графіки роботи за період, копії або оригінали внутрішніх наказів, розпоряджень та інше за період з березня 2017 року) для нарахування заробітної плати.

Документи для остаточного розрахунку працівників згідно наказу № 899-Н від 26.06.2017 р. повинні бути перевірені робочою комісією з опрацювання первинних документів щодо зясування обставин відсутності/присутності працівників та виконання /невиконання ними своїх посадових обовязків. Тільки після перевірки наданого до Дирекції у м. Лиман пакету документів та після рішення комісії можливо буде здійснення працівнику виплат. Станом на 18.09.2018 року документи для остаточного розрахунку ОСОБА_2 не надані, а також не приймає до уваги науково-правовий висновок Торгово-промислової палати від 16.01.2018 року № 126/2/21-10.2 щодо засвідчення форс-мажорних обставин з огляду на те, що, діючим законодавством України не передбачено підстав для звільнення роботодавця від обовязку обліку відпрацьованого часу, нарахування та виплати заробітної плати працівникам.

Сума заборгованості із заробітної плати підтверджується табуляграмами, виданими відповідачем позивачу на виконання вимог 110 КЗпП України. Відповідач, належними та допустимими доказами не спростував відомості, наведені у вказаних документах, та не надав доказів, що відомості, які відображені в них, є недостовірними.

19. За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити частково.

20. Згідно із ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (ЄДРПОУ 40075815, адреса: м. Київ, вул. Тверська, буд.5) про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: м. Київ, вул. Тверська, буд.5) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі за період з березня 2017 року по липень 2017 року після утримання обовязкових податків та зборів в загальному розмірі 23622 (двадцять три тисячі шістсот двадцять дві) грн. 87 коп.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: м. Київ, вул. Тверська, буд.5), судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. на рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (стягувач Державна судова адміністрація України): отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. 4. Повний текст рішення складено 10 грудня 2018 року.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш