Справа №201/7736/18
Провадження № 2-з/201/229/2018
УХВАЛА

07 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває зазначена цивільна справа.

06 серпня 2018 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11 вересня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 12783 та постанови про арешт майна боржника від 05 квітня 2018 року у виконавчому провадженні № 55302748, яким звернено стягнення на все майно боржника, а також забезпечити позов шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису нотаріуса від 11 вересня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 12783 та постанови про арешт майна боржника від 05 квітня 2018 року у виконавчому провадженні №55302748, яким звернено стягнення на все майно боржника і заробітну плату.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову є визнання виконавчого напису вчиненого 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованим в реєстрі за № 12783 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості у розмірі 218803 грн. 56 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на те, що позивачем в судовому порядку оскаржується виконавчий напис вчинений 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованим в реєстрі за № 12783, а не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, може утруднити виконання рішення суду, у випадку прийняття його на користь позивача, оскільки задоволення заяви в цій частині не суперечить вимогам законодавства і суті позовних вимог. Щодо вимог заяви про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису нотаріуса від 11 вересня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 12783 та постанови про арешт майна боржника від 05 квітня 2018 року у виконавчому провадженні № 55302748, яким звернено стягнення на все майно боржника і заробітну плату, вважаю їх безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та не є повноваженнями суду.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

До набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/7736/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11 вересня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 12783 яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KР11410162 від 20 грудня 2005 року в розмірі 218803 грн. 56 коп., боржником за яким є ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1).

У задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев