Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2223/15-ц
Провадження № 2/553/11/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.11.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.

при секретарі Босяк К.О., Заяц А.В., Камуз Я.М.,

представника позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом, за дорученням та ордером - адвоката ОСОБА_1,

позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом, який діє в своїх інтересах та неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представників відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом, адвокатів- Лемешка О. М., ОСОБА_4,

відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2,

представників відповідачки за первісним позовом - позивачки за зустрічним позовом,адвокатів - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідачки за первісним позовом позивачки за зустрічним позовом

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу у порядку загального позовного провадження за первісним позовом ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Орган опіки та піклування Подільської районної у м. Полтави ради, гаражний автоколектив «Труд» Київського району м. Полтави про визнання квартири особистою власністю, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, про витребування грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, який діє, як опікун в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Орган опіки та піклування Подільської районної у м. Полтави ради, гаражний автоколектив «Труд» Київського району м. Полтави про визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_7, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про збільшення частки в спільному сумісному майні подружжя, визнання права власності на майно в порядку спадкування, витребування грошових коштів.

Згідно ухвали суду від 22 червня 2015 року витребувано з Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції інформацію щодо нерухомого майна, яке належить на підставі права власності ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 25 червня 2015 року заборонено Приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 видавати спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, на квартиру АДРЕСА_2 а в м. Полтаві, на транспортний засіб марки Skoda, моделі Superb classic 1.8, рік випуску 2007, колір - сірий, шасі (кузов, рама) №TMBDL23U67B300983, тип ТЗ- легковий седан, на транспортний засіб марки Skoda, моделі fabia 1.4. рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип транспортного засобу легковий комбі.

Згідно ухвали суду від 03 липня 2015 року витребувано інформацію з Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції інформацію щодо нерухомого майна, яке належить на підставі права власності ОСОБА_10.

Ухвалою суду від 03 липня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_7 про закриття ровадженння у справі відмовлено.

В судовому засіданні 17.07.2015 року позивач ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 надав суду заяву про зміну та уточнення позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_7, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9, служба у справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради, відповідно до якої просив суд:

1.Визнати квартиру АДРЕСА_3 особистою приватною власністю ОСОБА_11.

2.Визнати за ОСОБА_3, інн НОМЕР_1, та неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування в рівних частках після смерті матері, ОСОБА_11, померлої 27.06.2014 р. квартири АДРЕСА_3 загальною площею 68,5 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м.

3.Визнати за ОСОБА_3, інн НОМЕР_1, та неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_11, померлої 27.06.2014 р. на ? частину, а саме по ? частині за кожним на:

-квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4,

-транспортного засобу марки Skoda, моделі Superbclassic 1.8, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) № TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий седан,

-транспортного засобу марки Skoda, моделі fabia 1.4, рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі,

-гаражу № 68 у гаражному автоколективі «Труд» Київського району м. Полтави.

4.Визнати за неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_10, померлого 27.06.2014 р. на 1/6 частину:

-квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4,

-транспортного засобу марки Skoda, моделі Superbclassic 1.8, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) № TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий седан,

-транспортного засобу марки Skoda, моделі fabia 1.4, рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі,

5.Визнати за ОСОБА_3 та неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування в рівних частках після смерті матері, ОСОБА_11, померлої 27.06.2014 р. на грошову суму в розмірі по 25 000 (двадцять пять тисяч) доларів США, за кожним.

6.Визнати за неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_10, померлого 27.06.2014 р., на грошову суму в розмірі 25 000 (двадцять пять тисяч) доларів США.

7.Витребувати у ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 25 000 (двадцять пять тисяч) доларів США на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

8.Витребувати у ОСОБА_7 грошову суму в розмірі 25 000 (двадцять пять тисяч) доларів США на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Ухвалою суду від 30 липня 2015 року за клопотанням позивача ОСОБА_3 накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_7, а саме квартиру№ 137 у м. Полтава по вулю. Красіна, 114, корпус.1.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2015 року цивільну справу № 553/2223/15ц, провадження №2/553/866/2015 за первісним позовом ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Полтаві ради про збільшення частки у спільному сумісному майні подружжя, визнання права в порядку спадкування, витребування грошових коштів та цивільну справу № 553/3312/15ц, провадження № 2/553/1242/2015, за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, який як опікун діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, про визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування обєднано в одне провадження.

09 листопада 2015 року відповідачі за первісним позовом позивачі за зустрічним позовом - ОСОБА_2, ОСОБА_7 подали до суду заяву про збільшення позовних вимог у позові про визнання спільного сумісного майна подружжя, визнання частки кожного з них у майні та визнання права власності в порядку спадкування.

23 листопада 2015 року ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави в задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_7 про забезпечення позову - відмовлено за необґрунтованістю та безпідставністю.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2015 року призначено у справі судово-будівельну та автотехнічну експертизи.

02 березня 2016 року згідно ухвали суду провадження у справі відновлено, призначено справу до судового розгляду.

15 квітня 2016 року відповідачем за первісним позовом позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 подано заяву про збільшення позовних вимог у позові про визнання спільного сумісного майна подружжя, визначення частки кожного з них у майні та визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно ухвали суду від 25 квітня 2016 року витребувано з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб України, директор ОСОБА_12 ( м. Київ, бульвар Тараса Шевченка,33б), інформацію про банківські рахунки відкриті, в період з 01.06.2014 року по 01.03.2016 року, вкладником ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт: серія НЕ 609963, виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 03 листопада 2010 року), яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме розмір грошового вкладу за банківським рахунком, банк з яким було укладено договір та число, місяць і рік укладення банківського договору між ОСОБА_7 та відповідним банком.

01 червня 2016 року позивачем за первісним позовом ОСОБА_3 подано заяву про зміну та уточнення позовних вимог про визнання квартири особистою власністю, визнання права власності на майно в порядку спадкування, витребування грошових коштів, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року витребувано в уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_13 (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60) про банківські рахунки, відкриті в період з 01.06.2014 року по 01.03.2016 року, вкладником ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт: серія НЕ 609963, виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 03 листопада 2010 року, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме розмір грошового вкладу за банківським рахунком , вид валюти грошової суми за банківським рахунком, число , місць і рік укладення банківського договору між ОСОБА_7 та АТ «Банк «Фінанси та кредит».

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 06.06.2016 року заяву відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2, представника відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 про залишення заяви про зміну та уточнення позовних вимог без руху та надання часу для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи задоволено частково.

Надано позивачу за первісним позовом ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, строк 5 днів для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

Так, 10 червня 2016 року позивачем - відповідачем ОСОБА_3 на виконання вимог ухвали суду від 06.06.2016 року подано заяву про зміну та уточнення позовних вимог, з урахуванням вимог зазначених в ухвалі суду.

Згідно ухвали суду від 12.08.2016 року в задоволенні клопотань представника позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_1 про залишення без руху зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_7 та представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 про залишення заяви ОСОБА_3 про зміну та уточнення позовних вимог без руху відмовлено, оскільки є такими вони, що підлягають вирішенню за результатами розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 12 серпня 2016 року в задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 про залишення заяви ОСОБА_3 про зміну та уточнення позовних вимог без руху відмовлено.

Заяву представника відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 про витребування довідки задоволено.

Витребувано з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» довідку про наявність грошових коштів на рахунках: ОСОБА_10 (картковий рахунок 570116) та ОСОБА_11 (карткові рахунки - 982323, 403503), зобовязавши керівництво Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» надати інформацію про рух цих коштів з 26 червня 2014 року по 17 січня 2015 року.

Ухвалою суду від 22 серпня 2016 року у задоволенні усного клопотання представника відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 про обєднання чи необєднання вимог ОСОБА_3 за зміненими та уточненими вимогами позивача за первісним позовом ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою суду від 29 березня 2017 року провадження у справі зупинено до отримання експертного висновку з проведення призначеної судом судово-технічної експертизи.

Згідно ухвали суду від 06 лютого 2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 12 березня 2018 року прийнято до загального позовного провадження, призначено до судового розгляду справу з стадії судового розгляду.

Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року за клопотанням представника позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_3 за нотаріально посвідченою довіреністю та ордером адвоката ОСОБА_1 розєднано та виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 в частині відшкодування моральної шкоди, зупинено провадження у справі до вирішення судом кримінального провадження.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав частково.

Представник позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 за нотаріально посвідченою довіреністю та ордером - ОСОБА_1 первісний позов підтримала в повному обсязі, при цьому щодо позовних вимог за зустрічним позовом вказувала, що він підлягає до часткового задоволення в частині виділення по 1/6 спадкоємцям спадкової маси вигляді рухомого майна , в іншій частині останній не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2- адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги за первісним позовом визнав частково, вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнав частково, вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі,

Представник відповідачки за первісним позовом - позивачки за зустрічним позовом, ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6, в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнав частково, вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі.

Відповідачка за первісним позовом, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_7, в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнала частково, вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі.

Третя особа на стороні відповідачів за первісним позовом та зустрічним позовами Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 в судове засіданні не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляду справи у її відсутність, при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Треті особи на стороні відповідачів за первісним та зустрічним позовами : Орган опіки та піклування Подільської районної у м. Полтави ради, гаражний автоколектив «Труд» Київського району м. Полтави в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час слухання справи.

Суд, вислухавши сторін по справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає первісний позов ОСОБА_3, який діє від своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, є таким, що підлягає до часткового задоволення та зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_7 таким, що підлягає до часткового задоволення, за наступних обставин.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Так, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідно до свідоцтва про одруження серія І-КЕ №039052, виданого 26 лютого 1999 року Палацом шлюбів м. Кременчука, між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 26 лютого 1999 року було зареєстровано шлюб, про що здійснено актовий запис № 138 ( т.1 а.с.20).

Судом встановлено, що за час перебування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у шлюбі, ними було спільно набуте майно, а саме квартира у АДРЕСА_5.

- транспортний засіб марки SKODA, моделі SuperB CLASSIC 1,8, рік випуску 2007, колір сірий, колір сірий (кузов, рама) TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_11 ( т. 1 а.с.51)

- транспортний засіб марки SKODA, моделі FABIA 1,4 рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_3, який зареєстрований за ОСОБА_10 ( т.1 а.с.52).

- та грошові кошти в сумі 150 000 доларів США.

При цьому, позивачем за первісним позовом ОСОБА_3, який діяв в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, та позивачами за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ставилась вимога про визнання спільним сумісним майном гаражу № 68 у гаражному автоколективі «Труд» Київського району м. Полтави, який, як вказувалось останніми, був придбаний подружжям ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Судом встановлено, що підтведженння належності данного нерухомого майна гаражу № 68 у гаражному автоколективі «Труд» Київського району м. Полтави, який був придбаний пожружжям ОСОБА_10 та ОСОБА_11, наявний ордер № 1035 від 23.10.2005 року, виданий на імя ОСОБА_10, в тому, що останньому надається право на заняття гаража в гаражному автоколективі «Труд» №68. В данному ордері вказано, що даний ордер видано на підставі рішення Київської районної у м. Полтаві ради від 12.02.2002 року № 52 ( т. 3 а.с.12).

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому, сторонами у справі не надано жодних правоустановчих документів щодо права власності ОСОБА_10 на даний гараж, оскільки даним ордером останньому було надано лише право користування даним майном, що вказує про відсутність правоустановчих документів на дане нерухоме майно, що надавало б право ОСОБА_2 реалізувати право власності в порядку спадкування після смерті батька, у розумінні положення ст. 319 ЦК України.

Статтями 60, 61 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, в тому числі заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним з подружжя.

Згідно ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна (Рішення Верховного суду України від 26.03.2008 р. у справі № 6-25432св07, від 20.08.2008 р. у справі № 6-5349св08 та від 02.10.2013 р. у справі № 6-79 цс 13).

Згідно постанови Верховного суду України від 3 червня 2015 року у справі № 6-38цс15, судом визначено критерії, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна, зокрема це:

1) час набуття такого майна,

2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття),

3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

В ході судового розгляду справи сторонами не заперечувалось, щодо джерела походження коштів на придбання даного майна подружжям за час перебування їх у шлюбі та період придбання даного майна. При цьому, сторонами не оспорювався розмір часток кожного з подружжя щодо майна у вигляді квартири та транспортних засобів та грошових коштів спільно набутого подружжям та участь кожного з подружжя у придбання даного майна.

При цьому, стороною відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_7 визнався даний факт у повному обсязі.

Таким чином, аналізуючи положення статтей 60,61 СК України та докази здобуті судом в ході судового розгляду справи, суд приходить до беззаперечного висновку, що нерухоме майно квартира у АДРЕСА_5, рухоме майно:

- транспортний засіб марки SKODA, моделі SuperB CLASSIC 1,8, рік випуску 2007, колір сірий, колір сірий (кузов, рама) TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер НОМЕР_2,

- транспортний засіб марки SKODA, моделі FABIA 1,4 рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_3 та грошові кошти у сумі 150 000 доларів США належало ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності та розмір часток кожного з подружжя у даному майні є рівним та складає по 1/2 спільного нажитого за час шлюбу майна, оскільки дане майно придбано подружжям за час перебування у шлюбі за спільні кошти, діючи в інтересах їхньої сімї.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 за первісним позовом та вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_7 за зустрічним позовом щодо належності даного майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності є законними та обґрунтованими та є такими, що підлягають до задоволення в даній частині. При цьому, позовні вимоги ОСОБА_3 за первісним позовом та ОСОБА_2, ОСОБА_7 щодо визнання спільним сумісним майном подружжя нерухомого майна у вигляді гаражу до задоволення не підлягають в звязку з їх безпредметністю, у відповідності до положення ст. 4 ЦПК України.

Судом встановлено, що в період перебування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у шлюбі, останньою за власні кошти було придбано нерухоме майно, а саме квартиру № 114, у м. Полтава, по вул. Небесної Сотні (Леніна), 61.

З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2006 року ОСОБА_11 уклала з ВАТ «Полтаватрансбуд» договір № 64 про інвестування в будівництво житла, квартири №114 у будинку №61 у м. Полтава. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Подільської (Ленінської) районної у м. Полтаві ради від 27.05.2008 року №342 було оформлено право приватної власності на квартиру №114, загальною площею 68,5 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м., яка розташована в житловому будинку по вул. Небесної Сотні (Леніна) в м. Полтава за ОСОБА_11 ( т. 1 а.с.17, а.с.18-19).

Положенням ст. 57 СК України визначено, що особистою власністю дружини, чоловіка є:

- майно, набуте нею, ним до шлюбу;

- майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

- майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання.

При цьому, даною Постановою Пленуму, а саме пунктом 24 визначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі.

Законодавцем визначено, що у відповідності до ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.

Так, положенням ст. ст. 60,61 визначено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, в тому числі заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним з подружжя.

В ході судового розгляду справи позивачем за первісним позовом - відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_3, який діяв в своїй інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, вказувалось про те, що даний обєкт нерухомості є особистою власності його матері, оскільки придбана нею квартира за особисті кошти останньої в період перебування у шлюбі з ОСОБА_10.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Подільської (Ленінської) районної у м. Полтаві ради від 27.05.2008 року №342 було оформлено право приватної власності на квартиру №114, загальною площею 68,5 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м., яка розташована в житловому будинку по вул. Небесної Сотні (Леніна) в м. Полтава одноособово ОСОБА_11.

Поряд з цим, судом встановлено, що за договором № 64 від 11.01.2006 року про інвестування в будівництво житла, а саме квартири № 114 по вул. Н.Сотні (Леніна),61 було сплачено 239750,00 грн.

Стороною позивача за первісним позовом наголошувалось на тому, що інвестування будівництва вказаної квартири здійснювалось ОСОБА_11 в період перебування у шлюбі з ОСОБА_10 за її особисті кошти.

Дані твердження знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, та не були спростовані стороною відповідачів за первісним позовом належними та допустимими доказами.

Поряд з цим, судом встановлено, що відповідно до довідки від 13.11.2007 року № 1066/04-54, виданої Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції, 11 вересня 1998 року у відділі РАЦС Козельщинського районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_15 рідним батьком позивача за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_16.

Згідно рішення Козельщинського районного суду від 10 квітня 2001 року батько ОСОБА_3 ОСОБА_15 добровільно сплатив матері позивача ОСОБА_11 половину вартості домоволодіння у розмірі 28115,50 грн. та у 2003 році батько ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_11 половину спільно нажитих грошових коштів у розмірі 45 000,00 грн. ( т.1 а.с.22).

Дані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та були підтвердженні поясненнями свідка ОСОБА_15, наданими останнім в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 за особисті грошові кошти, які не входили до спільної сумісної власності подружжя, інвестувала в будівництво квартири № 114 по вул. Н. Сотні (Леніна), 61, з метою подальшого оформлення договору дарування на імя ОСОБА_3. Вказані фактичні обставини підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями щодо здійснення платежів за договором інвестування ( т. 1 а.с.30,31, 147,148, 149, 150), де платником вказана ОСОБА_11.

Так, судом встановлено, що для сплати першого внеску за договором інвестування будівництва квартири № 114 по вул. Н. Сотні (Леніна), 61 в м. Полтаві, який склав 70 000 грн. ( квитанція №0004_44 від 15.12.2006 року) ОСОБА_11 були використані грошові кошти, які були отримані нею за рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області в сумі 28115,00 грн. та грошові кошти в сумі 45 000,00 грн., які були отримані останньою від колишнього чоловіка ОСОБА_15 при розподілі спільного майна.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_17 надавались кошти на інвестування будівництва квартири ОСОБА_11 за договором інвестування, зокрема останнім було сплачено особисто кошти в сумі 9750,00 грн., квитанція №2 від 29.02.2008 року.

При цьому, судом встановлено, та було підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_18, рідної сестри померлої ОСОБА_11 та тітки позивача за первісним позовом ОСОБА_3, про те, що грошові кошти в сумі 160 000,00 грн. нею були надані ОСОБА_11 особисто для інвестування останньою житла, що було підтверджено в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_18 вказувала про те, що вона, будучи рідною сестрою померлої ОСОБА_11, відповідно рідною тіткою по материній лінії ОСОБА_3 та ОСОБА_8, допомагала своїй сестрі коштами. Нею було підтверджено також здійснення ОСОБА_11 інвестування в будівництво в квартири АДРЕСА_3 за рахунок особистих грошових коштів, частину з яких ОСОБА_11 була надана нею.

Свідком суду було зазначено, що з 2002 року вона проживає в Німеччині. На початку 2006 року між нею та ОСОБА_11 відбулась телефонна розмова, в якій остання повідомила, що має намір здійснити інвестування в будівництво квартири № 114, після чого подарувати її ОСОБА_3. На перший внесок в ОСОБА_11 була наявна грошова сума в розмірі 70 000 грн., яку їй надав батько ОСОБА_3 ОСОБА_15 Грошова сума в розмірі 160 000 грн. ОСОБА_11 була надана ОСОБА_18, з яких: 50 000 грн. - на початку 2006 року, в серпні 2006 року 80 000 грн. вона передала через їх матір, яка приїжджала навідати ОСОБА_18 до Німеччини, 30 000 грн. наприкінці 2006 року. Взимку 2014 року під час телефонної розмови між ОСОБА_18 та ОСОБА_11 остання повідомила сестрі, що її відносини з чоловіком зіпсувались та вона має намір переїхати до Німеччини з дочкою ОСОБА_8. Повідомила, що має з чоловіком спільно нажиті грошові кошти в розмірі 200 000 доларів США, з яких 100 000 доларів США вона вважає своїми. Має намір повернути ОСОБА_18 10 000 доларів США, 90 000 доларів США витратити на квартиру в Німеччині та інші побутові потреби.

В червні 2014 року ОСОБА_11, серед іншого, повідомила ОСОБА_18, що ОСОБА_10 вивіз з квартири АДРЕСА_6 грошову суму в розмір 200 000 доларів США.

Поряд з цим, в ході судового розгляду справи допитаний в якості свідка позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 вказував про те, що йому було відомо зі слів його батьків, що ОСОБА_15 добровільно сплатив його матері ОСОБА_11 половину вартості домоволодіння у розмірі 28115, 50 грн. ОСОБА_15 у 2003 році сплатив ОСОБА_11 частину спільно нажитих грошових коштів у розмірі 45 000,00 грн.

Приблизно в кінці 2005 на початку 2006 р. ОСОБА_11 отримавши підтримку з боку ОСОБА_15 та ОСОБА_18 вирішила розпочати інвестування в квартиру АДРЕСА_3, яку в подальшу мала намір подарувати йому на закінчення ОСОБА_19.

Перший внесок на інвестування квартири в розмірі 70 000 грн. ОСОБА_11 сплатила за рахунок грошових коштів, які отримала від ОСОБА_15 після розірвання шлюбу.

Також повідомив, що йому відомо зі слів рідної тітки, сестри матері - ОСОБА_18, що вона надала ОСОБА_11 грошову суму в розмірі 160 000 грн. для інвестування в будівництво житла квартири АДРЕСА_3, яку його мати обіцяла згодом повернути їй.

ОСОБА_15 надав ОСОБА_11 для сплати інвестування житла грошову суму в розмірі 9750,00 грн..

ОСОБА_3 мав з вітчимом ОСОБА_10 гарні родинні стосунки. Одного разу прийшовши в гості до сімї приблизно в 2013 р. вітчим ОСОБА_10, збираючись з матірю ОСОБА_11 в подорож, повідомив ОСОБА_3, що в їх квартирі АДРЕСА_7, мається сейф в якому зберігаються їх спільні грошові кошти в розмірі 200 000 доларів США, повідомив код від сейфа та надав ключі від нього.

Приблизно взимку 2014 р. мати - ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_3, що має тяжкі відносини з вітчимом ОСОБА_10 , в звязку з чим вона бажає виїхати з Дарєю та ним в Німеччину для проживання, вказавши, що має грошову суму в розмірі 100 000 доларів США, 10 000 дол. США з яких вона хотіла повернути сестрі ОСОБА_18, а на останні придбати нерухомість для проживання. ОСОБА_3 відмовся від переїзду у звязку з навчанням та тим, що мав кохану дівчину, з якою в подальшому уклав шлюб.

В червні 2014 р. мати ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_3, що вітчим коли її не було вдома, в присутності доньки забрав всі грошові кошти.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В ході судового розгляду справи стороною відповідача за первісним позовом позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 заперечувався факт придбання ОСОБА_11 за власні особисті кошти нерухомого майна - квартири № 114, у м. Полтава по вул. Н. Сотні (Леніна), 61 та наголошувалось на тому, що дане нерухоме майно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Встановлені судом вище фактичні обставини спростовують твердження сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про те, що на придбання квартири №114 по вул. Н. Сотні (Леніна) 61 в ході виконання умов договору інвестування будівництва ОСОБА_11 використовували кошти спільно нажиті в шлюбі з ОСОБА_10, при цьому належних та допустимих доказів на спростування обставин вказаних стороною ОСОБА_3, стороною відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом суду надано не було та судом не встановлено.

Судом також встановлено, що кошти для проведення першочергово платежу за договором інвестування будівництва у сумі 70 000 грн. , були отримані ОСОБА_11 особисто, від колишнього чоловіка ОСОБА_17, згідно рішення Козельщинського районного суду Полтавської області щодо ? вартості домоволодіння та ? частини спільно нажитих грошових коштів.

При цьому, інша сума коштів для інвестування житла надавалась рідною сестрою ОСОБА_11 - ОСОБА_18 та дані кошти передавались особисто ОСОБА_11, що є її особистою власністю.

Стороною ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не було спростовано, шляхом подання належних та допустимих доказів, обставин щодо джерела походження даних коштів ( від ОСОБА_10П.) та їх предметність, взвязку з чим твердження останніх суд визнає безпідсиавними та неспроможними за своїм змістом.

Так, наведені вище обставини підтверджуються матеріалами справи та спростовують твердження сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про те, що особистих коштів на інвестування житла ОСОБА_11 не витрачала, оскільки це були кошти їх спільні з ОСОБА_10, при цьому, доказів майнової спроможності та зацікавленості ОСОБА_10 у придбанні даної квартири останніми в ході судового розгляду справи не було наведено, а також не було доведено перед судом, за яких обставин вказана квартира не була оформлена на самого ОСОБА_10 або ж спільно на нього та ОСОБА_11.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3, який діє в своїй інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 щодо визнання квартири № 114, що у м. Полтава по вул. Н. Сотні (Леніна),61 особистою приватною власністю ОСОБА_11 є законними та обґрунтованими. В свою чергу позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 за ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_8, є безпідставними та необґрунтованими по своїй природі.

Судом встановлено, що 27 червня 2014 року ОСОБА_11 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 червня 2014 року, серія І-КЕ №272677 та ОСОБА_10 помер 27 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11 липня 2014 року серія І-КЕ №272694 ( т.1 а.с.25,26).

Судом встановлено, що 27 червня 2014 року ОСОБА_11 у квартирі № 10, у м. Полтава по вул. Старий Поділ,3а була вбита , в звязку з чим було відкрито кримінальне провадження № 0000274, від 27.06.2014 року відносно ОСОБА_10, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Кримінальне провадження № 0000274, від 27.06.2014 року відносно ОСОБА_10 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України було закрито в звязку зі смертю підозрюваного ОСОБА_10, який після нанесення своїй дружині ОСОБА_11 множинних колото-різаних поранень несумісних з життям вистрибнув з вікна балкону власної квартири та від отриманих при падіння тілесних ушкоджень помер на місці ( т. 3 а.с. 242-246).

Згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 10.10.2016 року Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21 вересня 2016 року скасовано.

Ухвалено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_20 від 29 серпня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000274, від 27.06.2014 року за ч.1 ст. 115 КК України, у звязку з смертю підозрюваного скасовано, матеріали кримінального провадження повернуто для продовження досудового розгляду (т. 5 а.с. 149-150).

На даний час вказане кримінальтне провадження перебуває в провадженнні відповідного суду.

Після смерті подружжя ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишились спадкоємці:

-ОСОБА_3 рідний син ОСОБА_11, згідно свідоцтва про народження серія 1-КЕ № 049088, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, де батьками останнього вказані мати ОСОБА_11 та батьком ОСОБА_15 ( т. 1 а.с.27);

-Неповнолітня ОСОБА_8 рідна дочка ОСОБА_11 та ОСОБА_10, згідно свідоцтва про народження, серія І-КЕ №202644, виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області ( т.1 а.с.28), де батьками останньої вказані ОСОБА_11 та ОСОБА_10. Згідно рішення Подільськох (Ленінської) районної у м. Полтаві ради № 113 від 08.07.2014 року сироті малолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, надано статус дитини сироти. Встановлено опіку над малолітньою дитиною сиротою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та призначено опікуном над дитиною рідного брата - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 ( т.1 а.с.29).

-ОСОБА_2 рідний син ОСОБА_10, згідно свідоцтва про народження ІІІ-КЕ № 268494, виданого Октябрським РАУС м. Полтави, де батьками останнього вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_21 ( т.2 а.с.13) ;

-ОСОБА_7 рідна дочка ОСОБА_10, згідно свідоцтва про народження, серія І-КЕ № 270520, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського райвиконкому м. Полтави, батька вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_22 ( т.2 а.с.12).

Вказані спадкоємці у визначений законом строк звернулись з заявами про прийняття спадщини після померлих ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, який помер 27 червня 2014 року, є його діти: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Після смерті ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_10, яка померла 24 червня 2014 року є її діти - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті

Частиною 4 статті 1231 ЦК України визначено, що майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого та нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Судом встановлено, що до спадкової маси відноситься наступне майно, яке належало подружжю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності :

-квартира, що розташована у АДРЕСА_9;

-транспортний засіб марки SKODA, моделі SuperB CLASSIC 1,8, рік випуску 2007, колір сірий, колір сірий (кузов, рама) TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_11 ( т. 1 а.с.51)

-транспортний засіб марки SKODA, моделі FABIA 1,4 рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_3, який зареєстрований за рубцевим ОСОБА_23 ( т.1 а.с.52).

-та грошові кошти в сумі 150 000 доларів США.

Відповідно до висновку № 4 судової будівельно технічної експертизи по цивільній справі № 553/2223/15-ц, провадження 2/553/866/2015, проведеної судовим експертом ОСОБА_24 ринкова вартість квартири № 10, яка розташована по вул. Старий Поділ, 3а в м. Полтаві складає: 1903780 грн. (один мільйон девятсот три тисячі сімсот вісімдесят), ринкова вартість квартири № 114, яка розташована по вул. Леніна, 61 в м. Полтаві складає 1646660 грн. (один мільйон шістсот сорок шість тисяч шістсот шістдесят), ринкова вартість гаража, який знаходиться в гаражному автоколективі «Труд» під № 68 по вул. Сковороди у м. Полтаві складає 70448 грн. (сімдесят тисяч чотириста сорок вісім).

Відповідно до висновків експерта №№ 03-12, 04-12 судової автотоварознавчої експертизи цивільній справі № 553/2223/15-ц, провадження 2/553/866/2015, проведеної судовим експертом ОСОБА_25, ринкова вартість автомобіля SkodaSuperbClassic 1.8, реєстраційний номер НОМЕР_4 на дату дослідження - 28 грудня 2015 року складає 202322,80 грн. (двісті дві тисячі триста двадцять дві грн. вісімдесят коп.).

Ринкова вартість автомобіля SkodaFabia1.4, реєстраційний номер НОМЕР_5 на дату дослідження - 28 грудня 2015 року складає 133716, 17 грн. (сто тридцять три тисячі сімсот шістдесят грн. 17 коп.) ( т.3 а.с.53-67, 68-83, 85-97).

Дане майно є спільною сумісною власністю подружжя та належало останнім у рівних частинах по 1/2 частині у кожного з подружжя.

Даний факт в ході судового розгляду справи не оспорювався сторонами по справі та фактично визнавався стороною відповідача за зустірним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_7, оскільки останніми в ході судового розгляду справи наголошуваось на тому, що все майно набуте ОСОБА_11 та ОСОБА_10 належало їм на праві спільної сумісної власності, незважаючи, щодо спадкової маси ОСОБА_11 відносилось майно придбане нею за особисті кошти, а саме квартира у м. Полтава по вул. Н.Сотні (Леніна),61, кв. 114.

Судом встановлено, що підставою для звернення спадкоємців з позовними вимогами за первісним та зустрічним позовами стала відмова Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 у видачі свідоцтв про права на спадщину за законом за померлими ОСОБА_11 та ОСОБА_10.

Таким чином, з огляду на встановлені судом факти та обставини справи судом встановлено, що після померлої ОСОБА_11 залишилось спадкове майно:

-1/2 частини квартири, що розташована у АДРЕСА_9, яка належала останній на праві спільної сумісної власності;

-1/2 частина транспортного засобу марки SKODA, моделі SuperB CLASSIC 1,8, рік випуску 2007, колір сірий, колір сірий (кузов, рама) TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належав останній на праві спільної сумісної власності;

-1/2 частина транспортного засобу марки SKODA, моделі FABIA 1,4 рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_3, який належав їй на праві спільної сумісної власності;

-1/2 частина спільно нажитих в шлюбу з ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 150 000 доларів США;

-квартира № 144 по вул. Н.Сотні (Леніна), 61, яка належала їй на праві приватної власності.

Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 за первісним позовом, який виступає в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про визнання за ним та неповнолітньою ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за померлою матірю ОСОБА_11 на квартиру № 114 у м. Полтава по вул. Н.Сотні, 61 в рівних частках по ? кожному з них, є законними та обґрунтованими і підлягають до задоволення.

В порядку спадкування за померлою ОСОБА_11 з урахуванням встановлених обставин та фактів слід визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/4 за кожним з них на частку квартири, що розташована у АДРЕСА_9, транспортного засобу марки SKODA, моделі SuperB CLASSIC 1,8, рік випуску 2007, колір сірий, колір сірий (кузов, рама) TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер НОМЕР_2; транспортного засобу марки SKODA, моделі FABIA 1,4 рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_3, , таким чином позовні вимоги за первісним позовом в даній частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Після смерті ОСОБА_10 залишилось спадкове майно, яке підлягає спадкуванню спадкоємцями:

-1/2 частини квартири, що розташована у АДРЕСА_9, яка належала останньому на праві спільної сумісної власності;

-1/2 частина транспортного засобу марки SKODA, моделі SuperB CLASSIC 1,8, рік випуску 2007, колір сірий, колір сірий (кузов, рама) TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належав останньому на праві спільної сумісної власності;

-1/2 частина транспортного засобу марки SKODA, моделі FABIA 1,4 рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_3, який належав йому на праві спільної сумісної власності;

-1/2 частина спільно нажитих в шлюбу з ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 150 000 доларів США.

Судом встановлено, що частка кожного з спадкоємців - ОСОБА_2, ОСОБА_7, неповнолітньої ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_10 є рівними та становить 1/6 частина спадкового майна, а саме: квартири, що розташована у АДРЕСА_9, транспортного засобу марки SKODA, моделі SuperB CLASSIC 1,8, рік випуску 2007, колір сірий, колір сірий (кузов, рама) TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер НОМЕР_2; транспортного засобу марки SKODA, моделі FABIA 1,4 рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Тому, позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом сторін по справі в даній частині є законними та обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Поряд з цим, відповідачем за первісним позовом - позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 ставилась вимога про визнання права власності на 1/6 частини предметів домашньої обстановки, а саме на кухонний гарнітур вартістю 15 000 грн., шкіряний диван вартістю 17 000 грн., на загальну суму 32 000 грн., та цю суму просив зарахувати в рахунок загальної вартості спадщини, виділяючи йому спадкову квартиру АДРЕСА_8

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 не було надано жодних належних та допустимих доказів на предмет підтвердження належності даного майна подружжю ОСОБА_10 та ОСОБА_11, в період перебування останніх у шлюбі, та підтвердження вартості даних предметів побуту. При цьому, дані кошти в сумі 32 000 грн., які ОСОБА_2 прохалось зарахувати йому в рахунок загальної вартості спадщини, виділяючи йому спадкову квартиру АДРЕСА_8, що саме по собі неспроможним, оскільки останній не відноситься до кола спадкоємців після померлої ОСОБА_10П та дана спадкова квартира є предметом поділу лише між дітьми ОСОБА_11 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки спадкоємцем вона була придбана за особисті кошти та відповідно належала останній на праві особистої приватної власності.

Судом встановлено та даний факт заперечувався стороною ОСОБА_2 та ОСОБА_7 по справі, що в період перебування у шлюбі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мали спільні нажиті грошові кошти заощадження в сумі 150 000 доларів США, що станом на дату розгляду справи 21.11.2018 року еквівалентно по курсу НБУ 4 164 585 грн..

Стороною ОСОБА_2О та ОСОБА_7 оспорювався та ставився під сумнів розмір суми грошових заощаджень подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Більше того, даною стороною заперечувалось належність даної суми грошових коштів, яка в ходить до спадкової маси, подружжю на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що розмір частки кожного з подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є рівним та належав подружжю по 1/2 частці кожному з подружжя, що було встановлено судом вище.

В ході судового розгляду справи позивачем за первісним позовом вказувалось про те, що за декілька днів до вбивства його матері ОСОБА_11, ОСОБА_10 забрав з сейфу, що знаходився у квартирі № 10, що у м. Полтава по вул. Старий Поділ, 3 та вказані кошти були передані його матері ОСОБА_26.

Дані обставини були підтверджені в судовому засіданні, допитаною в якості свідка, ОСОБА_2, яка вказала, що до 27 червня 2017 року вона разом з батьками проживала в ІНФОРМАЦІЯ_11. Їй було відомо, що у вищевказаній квартирі мається сейф. Вона стала свідком того, що на початку червня місяця 2014 року в той час коли вона була вдома, а мати ОСОБА_11 відсутня, ОСОБА_10 забрав з сейфа значну грошову суму в іноземній валюті в доларах США та ОСОБА_27, склав грошові кошти в мішечки для взуття та вийшов з квартири в невідомому для неї напрямку. В звязку з тим, що ОСОБА_2 декілька разів на рік відвідує змагання з теквондо в різних іноземних державах, вона змогла встановити до якої саме валюти відносяться грошові кошти, які забрав її батько ОСОБА_10 з сейфу, розташованого в квартирі № 10 по вул. Ст. Поділ в м. Полтаві.

В ході судового розгляду справи стороною позивача за первісним позовом ОСОБА_3 вказувалось про те, що після трагічної загибелі матері та вітчима, приблизно через три дні йому телефонував відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та запросив на зустріч. Під час зустрічі в квартирі матері вітчима - ОСОБА_26 були присутні ОСОБА_3, ОСОБА_26, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_27, ОСОБА_2 розподілив суму у розмірі 150 000 доларів США: 50 000 доларів США забрав собі, 50 000 доларів США віддав ОСОБА_7 та 50 000 доларів США віддав ОСОБА_3.

Вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні, допитаним в якості свідка, ОСОБА_27, який вказав, що являється двоюрідним братом по батьковій лінії ОСОБА_2 та ОСОБА_7. Останній час відноситься до них як до сторонніх людей, оскільки вони жодним чином не допомагають їх спільній бабусі ОСОБА_26, не дивлячись на її неодноразові прохання. ОСОБА_27 був очевидцем того, як наприкінці червня 2014 року, перебуваючи в квартирі бабусі ОСОБА_26 разом з ОСОБА_2, останній дістав з під дивану мішечки для взуття, в середині яких були кошти купюрами по 100 доларів США. ОСОБА_2 попросив ОСОБА_27 допомогти перерахувати грошові кошти. Перерахувавши, їх вони отримали 150 000 доларів США. ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та запросив останніх приїхати до квартири ОСОБА_26 По приїзду ОСОБА_3 та ОСОБА_7, ОСОБА_2 розділив грошову суму в розмірі 150 000 доларів США на три рівні частини по 50 000 доларів США: 50 000 забрав собі, 50 000 доларів США віддав ОСОБА_7 та 50 000 доларів США віддав ОСОБА_3. Після отримання ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 грошової суми в розмірі по 50 000 доларів США кожним, він ОСОБА_7 відвіз додому на своєму автомобілі.

Вказані обставини були підтверджені і ОСОБА_3, який був допитаний судом в якості свідка та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу суду неправдивих показань.

Таким чином, дані грошові кошти, які були спільно нажиті подружжям ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які належали подружжю в рівних частинах, були розподілені ОСОБА_2 без врахування спадкоємця неповнолітньої ОСОБА_8, яка є спільною дитиною ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Більше того, судом беззаперечно встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_8, яка залишилась сиротою - позбавлена обовязкової частки у спадкуванні, як за матірю так і за батьком.

Відповідно до Декларації прав дитини , прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року визначено у принципу №2, що дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та норми закону ч.1 ст. 60 СК України розмір грошових коштів у сумі 150 000 доларів США, який належав ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності, становив 75 000 доларів США та підлягав розподілу між спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2, розмір грошових коштів, який належав ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності становив 75 000 доларів США, та підлягав розподілу між спадкоємцями ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_7.

З огляду на вище викладене, судом встановлено, що відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_7 заволоділи, тобто незаконно привласнили, спадковим майном у вигляді 50 000 доларів США, 25 000 доларів США, з яких належить ОСОБА_3, як його частка після смерті матері ОСОБА_11 та 25 000 доларів США, як частка ОСОБА_2, після смерті батька ОСОБА_10.

Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Даний факт заволодіння грошовими коштами, в ході судового розгляду справи не був спростований ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_7, шляхом подання належних та допустимих доказів.

Більше того, ОСОБА_2 не було спростовано факт привласнення грошових коштів, який записаний ОСОБА_3 на мобільний телефон марки Iphone 5s, SpaceGray, 32 GB, IMEI/MEID 18628.

З метою перевірки голосу ОСОБА_2 судом призначалась експертиза, на предмет встановлення дійсності голосу ОСОБА_2, але останнім на пропозицію суду в рамках проведення експертного дослідження надати зразки голосу, останнім було проігноровано.

Згідно ухвали суду від 29 березня 2017 року призначено судово технічну експертизу, де на вирішення експертів були поставлені наступні питання:

1 Чи виконано даний аудіо запис саме за допомогою телефону Модель МЕ 435 RU/А серійний номер DX3NTANYFFGD, IMEI 18628, ОСОБА_3 чи будь-яким іншим звукозаписувальним пристроєм?

2. Чи є надана на дослідження аудіозапис оригіналом запису?

3. Чи містить аудіозапис ознаки монтажу, компютерної обробки тощо?

4. Чи піддвалася аудіозапис зімнам або будь-якому монтажу?

5. Чи мається на наданому аудіо запису голос відповідача ОСОБА_2?

6. Чи брав відповідач ОСОБА_2 участь у зафіксованій на фонограмі розмови та які конкретно слова та фрази промовлені?

15 січня 2018 року справу було повернуто з експертної установи Харківського науково дослідного інституту судових експертиз, без надання відповіді на поставлені перед експертом питання, в звязку з ненаданнням ОСОБА_2 зразків голосу.

При цьому, позицію ОСОБА_2 стосовно надання ним зразків голосу, висловлену вже після направлення справи до експертної установи на предмет експертного дослідження технічних можливостей мобільного телефону марки Iphone 5s, SpaceGray, 32 GB, IMEI/MEID 18628, та після повернення справи до суду, суд розцінює, саме як зловживання процесуальним право у формі пасивної процесуальної активності, спрямованої на затягування розгляду справи та уникнення за будь-яких підстав можливості надати зразки голосу, позбавивши у такий спосіб сторону позивачів за первінсим позовом засобів доказування обставин, які вони вказували в позові та в ході судового розгляду справи.

Крім того, вказаний аудіо запис розмови був відтворений в ході судового розгляду даної справи, а мобільний телефон, на який він був здійснений, приєднаний до матеріалів справи, як речовий доказ.

Таким чином, сторони мали рівні процесуальні можливості щодо надання оцінки даному речовому доказу в порядку визначеному законом.

Частиною 1 статті 209 ЦПК України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Оскільки ОСОБА_2 ухилився від подання експерту необхідних зразків свого голосу, так як без цього не можливо було провести експертизу, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст. 109 ЦПК України визнає факт, для зясування якого і була призначена дана експертиза, а саме розподілу вказаних коштів у сумі 150 000 доларів США між ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3 по 50 000 доларів США кожному, що в свою чергу спростовує твердження сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_7, в тому числі і їх представників, щодо відсутності такого спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_7 у вигляді 150 000 доларів США, з яких по 50 000 доларів США було привласнено ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

Таким чином, вказані дії ОСОБА_2, які підтверджуються матеріалами справи та узгоджуються з встановленими фактичними обставинами справи, вказують на привласнення ОСОБА_2 та ОСОБА_7 грошових коштів у вигляді 50 000 доларів США, 25 000 доларів США, з яких належить ОСОБА_3, як його частка після смерті матері ОСОБА_11, та 25 000 доларів США, як частка ОСОБА_2, після смерті батька ОСОБА_10 та порушення останніми права неповнолітньої дитини, яка залишилась сиротою.

Вказані обставини не були спростовані ОСОБА_2 та ОСОБА_7 в ході судового розгляду справи, останніми також не ініціювалось питання призначення повторної судово технічної експертизи на предмет визначення належності голоса ОСОБА_2 на аудіо записі телефону, хоча такого права останні не були позбавлені в ході судового розгляду справи.

Крім того, дана обставина також підтверджується матеріалами справи, відповідно до яких на імя ОСОБА_7 було відкрито депозитний вклад в установі банку АТ «Банку «Фінанси та Кредит» та внесено грошові кошти в період з 01.06.2014 року по 01.03.2016 року в сумі 8000 дол. США. ОСОБА_7 була внесена до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і 21.01.2016 року та вкладником було отримано грошові кошти в сумі 123 473,14 грн. ( т.4 а.с. 40-41).

Джерело походження даних коштів в період часу, який і розглядається судом, та в такій значній сумі, ОСОБА_7 не змогла підтвердити або пояснити чи повідомити суду.

Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 щодо витребування незаконно привласнених коштів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 та є такими, що підлягають до задоволення в даній частині.

Вирішуючи даний спрі по суті судом насмперед враховується ті обставини, що позивачі за зустірним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_7 за життя з батьком ОСОБА_10 не спілкувалися взагалі, котрі були підтверджені свідками, допитаними в ході судового розгляду справи, а також не приймали будь -якої участі у похованні своого батька, що свідчить про те, що родинних відносин вони з останнім за його життя вони не підтримували.

Дані осбтавини фактично не заперечувалися ОСОБА_2 та ОСОБА_7 та не були спростовані належними і допустимими доказами в установленому законом порядку.

В свою чергу, представником ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_6 в судових дебатах було вказано на невідповідність позовної заяви ОСОБА_3 вимогам ст. 175 ЦПК України ( в новій редакції), що не може бути прийнято судом до уваги, оскільки дані вимоги можуть бути застосовані до позовних заяв вперше поданих після 15.12.2017 року, тобто після набрання чинності нової редакції ЦПК України.

Так як позовна заява (першочергова) була подана у червні 2015 року, вимоги нової редакції ЦПК України не можуть бути застосовані до її форми та змісту.

Крім того, будь-яких клопотань, у відповідності до вимог нової редакції ЦПК, щодо залишення позовної заяви без руху чи її невідповідності як ОСОБА_7 так і її представником в ході судового розгляду заявлено не було.

Інші клопотанння сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про залишення позовних заяв ОСОБА_3 без руху були вирішені судом в установленому законом порядку, про що маються відповідні ухвали суду, які набрали законної сили.

Таким чином, дані твердження адвоката ОСОБА_6 є безпідстваними та неспросожними за своїм змістом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що порядок та розмір ставок сплати судового збору визначається у відповідності до ЗУ «Про судовий збір» станом на 2015 рік, у відповідності до яких з відповідачів за первісним позовом позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_7 необхідно стягнути з кожного по 3243 грн., котрі не були сплачені останніми в повному розмірі , при зверненні до суду з зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 988, 990, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Орган опіки та піклування Подільської районної у м. Полтави ради, гаражний автоколектив «Труд» Київського району м. Полтави про визнання квартири особистою власністю, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, про витребування грошових коштів задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, який як опікун діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Орган опіки та піклування Подільської районної у м. Полтави ради, гаражний автоколектив «Труд» Київського району м. Полтави про визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4,

-транспортний засіб марки Skoda, моделі Superbclassic 1.8, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) № TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий седан, д.н.з. НОМЕР_2:

-транспортний засіб марки Skoda, моделі fabia 1.4, рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, д.н.з. НОМЕР_3;

-грошові кошти в сумі 150 000 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ станом на 21.11.2018 року 4 164 585 грн.

Визнати квартиру № 114 по вул. Небесної Сотні (Леніна), 61 в м. Полтаві особистою приватною власністю ОСОБА_11, померлої 27.06.2014 р..

Визнати за ОСОБА_3, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, та неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування в рівних частках, по ? частині за кожним, після смерті матері, ОСОБА_11, померлої 27.06.2014 року, квартири № 114 по вул. Небесної Сотні (Леніна), 61 в м. Полтаві загальною площею 68,5 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м.

Визнати за ОСОБА_3, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, та неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_11, померлої 27.06.2014 р., на ? частину, а саме по ? частині за кожним, на:

-квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4;

-транспортний засіб марки Skoda, моделі Superbclassic 1.8, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) № TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий седан, д.н.з. НОМЕР_2;

-транспортний засіб марки Skoda, моделі fabia 1.4, рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, д.н. з. ВІ 0196 МІ.

Визнати за неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_10, померлого 27.06.2014 р., на 1/6 частину:

-квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4;

-транспортного засобу марки Skoda, моделі Superbclassic 1.8, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) № TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий седан, д.н.з. НОМЕР_2;

-транспортного засобу марки Skoda, моделі fabia 1.4, рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, д.н.з. НОМЕР_3.

Витребувати у ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 25 000 доларів США, що еквівалентно у відповідності до курсу НБУ станом на 21.11.2018 року 694097,5 грн., на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Витребувати у ОСОБА_7 грошову суму в розмірі 25 000 доларів США, що еквівалентно у відповідності до курсу НБУ станом на 21.11.2018 року 694097,5 грн., на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_3 та неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування в рівних частках, по ? кожному, після смерті матері, ОСОБА_11, померлої 27.06.2014 р., на грошову суму в розмірі 75 000 доларів США, що по курсу НБУ становить станом на 21.11.2018 року становить 2 082292,5 грн.

Визнати за неповнолітньою ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_10, померлого 27.06.2014 р., на 1/6 частку грошової суми, яка складає 25 000 доларів США, що по курсу НБУ становить станом на 21.11.2018 року 694 097,5 грн..

Визнати за ОСОБА_2 право власності після смерті батька, ОСОБА_10, померлого 27.06.2014 р., на 1/6 частину:

- квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4,

-транспортного засобу марки Skoda, моделі Superbclassic 1.8, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) № TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий седан, д.н.з. НОМЕР_2;

-транспортного засобу марки Skoda, моделі fabia 1.4, рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, д.н.з. НОМЕР_3;

-грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США, що по курсу НБУ становить станом на 21.11.2018 року 694 097,5 грн.

Визнати за ОСОБА_7 право власності після смерті батька, ОСОБА_10, померлого 27.06.2014 р., на 1/6 частину:

- квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4;

-транспортного засобу марки Skoda, моделі Superbclassic 1.8, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) № TMBDL23U67B300983, тип ТЗ легковий седан, д.н.з. НОМЕР_2;

-транспортного засобу марки Skoda, моделі fabia 1.4, рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі, д.н.з. НОМЕР_3;

-грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США, що по курсу НБУ становить станом на 21.11.2018 року 694 097,5 грн..

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_2 суму недоплаченого судового збору при подачі позову до суду на користь держави в розмірі 3243 (три тисячі двісті сорок три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_7 суму недоплаченого судового збору при подачі позову до суду на користь держави в розмірі 3243 (три тисячі двісті сорок три) гривні.

Захід забезпечення позову у вигляді заборони Приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 видавати спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на квартиру АДРЕСА_3, на квартиру АДРЕСА_10, на транспортний засіб марки Skoda, моделі Superbclassic 1.8, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) № TMBDL23U67B300983, д.н.з. НОМЕР_2, тип ТЗ легковий седан, на транспортний засіб марки Skoda, моделі fabia 1.4, рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама) № TMBNC46Y16B051778, д.н.з. НОМЕР_3, тип ТЗ легковий комбі продовжує діяти протягом девяноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Захід забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_7 здійснювати в любий спосіб відчуження квартири № 137, розташованої у м. Полтаві по вул. Красіна, 114, корпус 1 продовжує діяти протягом девяноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Захід забезпечення позову у вигляді арешту на спадкове майно - автомобілі: марки SKODA, моделі SUPERBclassic, 1.8. рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) №TMBDL23U67B300983, д.н.з. НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_11; SKODA марки, моделі fabia 1.4, рік випуску 2005, колір синій, шасі (кузов, рама)TMBNC46Y16B051778, тип ТЗ легковий комбі В, д.н.з. НОМЕР_3, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_10 продовжує діяти протягом девяноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Речовий доказ, який зберігається в матеріалах справи мобільний телефонмарки Iphone 5s, SpaceGray, 32 GB, IMEI/MEID 18628та зарядний пристрій до нього повернути власнику ОСОБА_3 після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_28