Провадження № 2/752/2902/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21.08.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Якушко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,
в провадження Голосіївського районного суду м.Києва надійшла позовна заява КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги в розмірі 5 447 гривень 49 копійок, 3% річних в розмірі 188 гривень 20 копійок та судових витрат у справі.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району».
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1.
У будинку і квартирі за вищевказаною адресою безперебійно надавались та надаються житлово-комунальні послуги.
Однак, в порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, а також вимог Житлового кодексу України, відповідач ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, сума якої за період з 01.05.2015 р. по 01.08.2017 р. складає 5 447,49 гривень.
Крім того, з урахуванням ч.2 ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних в розмірі в розмірі 188,20 гривень.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача пред»явлену суму боргу та судові витрати у справі.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.
На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира перебуває у приватній власності, що підтверджується довідкою Форми 3, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідач ОСОБА_1 є власником вказаної квартири.
Судом встановлено, що АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва».
Відповідач отримує житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що зазначений вид послуг не надається, або ж надається не в повному обсязі, або ж неналежної якості, або ж його звернень у спірний період до обслуговуючої організації або балансоутримувача будинку з приводу неналежного надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території.
Між сторонами договір про обслуговування прибудинкової території та надання комунальних послуг не укладався, але обов»язок сплачувати квартплату та за надані комунальні послуги в даному випадку виникає в силу положень спеціального закону, який регулює даний вид правовідносин.
В силу положень ст.319 ЦК України власність зобов»язує.
Згідно з положеннями ст.322 ЦК України власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Відповідно до п.5. ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості, загальний борг по оплаті житлово-комунальних послуг в квартирі АДРЕСА_1 в період за період з 01.05.2015 р. по 01.08.2017 р. становить 5 635,69 гривень.
Згідно зі ст.509 ЦК України цивільні права та обов»язки вникають з підстав, передбачених законодавством, а в силу зобов»язання одна особа зобов»язана вчинити на користь іншої особи певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.
Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Оскільки, на день розгляду справи з боку відповідача, як власника квартири, не надано докази про виконання обов»язку щодо оплати житлово-комунальних послуг, а саме послуг з утримання будинку і прибудинкової території, суд приходить до висновку, що позов в даній частині підлягає задоволенню.
Підлягають частковому задоволенню вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних від суми заборгованості з наступних підстав.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, 3% річних від суми боргу за період з травня 2015 р. по листопад 2016 р. становить 188 гривень 20 копійок.
Однак, зазначений розрахунок проведений в порушення вимог чинного законодавства.
При визначенні розміру 3% річних, які підлягають стягненню, позивач виходив з наступного порядку розрахунку: загальна сума боргу х 3% х кількість днів прострочення зобов»язання : 365: 100.
Внесення плати за надані послуги є періодичними платежами і передбачають сплату щомісяця відповідної суми коштів, які є окремим зобов»язанням.
Тому, в даному випадку, 3% річних повинні розраховуватись за прострочення виконання зобов»язання за кожний окремий період прострочення такого зобов»язання, а не на загальну суму зобов»язання за весь період, а в подальшому зазначені суми підсумовуються.
За розрахунком, проведеним судом, сума 3% річних за період з 01.05.2015 р. по 01.08.2017 р. становить 3 гривні 82 копійки, яка і підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 за прострочення виконання зобов»язання по сплаті житлово-комунальних послуг.
Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» підлягають частковому задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.. 141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд
позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з днія його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти дняв з моменту вручення йому повного заочного тексту рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя