Номер провадження: 22-ц/785/1333/18
Номер справи місцевого суду: 520/9520/17
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу заапеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» на рішення Київського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» про стягнення заборгованості за договором поставки,-

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, який у подальшому був ним неодноразово уточнений, до ТОВ «Одеський коровай» про стягнення заборгованості за договором поставки.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01.12.2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Одеський коровай» укладено договір поставки №0-15, за умовами якого постачальник поставляє та передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує на умовах даного договору мед бджолиний, зазначений в замовленнях та видаткових накладних. Сторони домовились, що умови цього договору розповсюджуються на поставку кожної партії товару, який передається по окремій видатковій накладній.

Пунктом 2.3 договору визначено, що оплата вартості товару здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника грошових коштів протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту поставки товару.

Однак, відповідач сплатив кошти не у повному обсязі, а тому ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити та стягнути з ТОВ «Одеський коровай» заборгованість у розмірі 28 453 гривень, пеню у розмірі 14 700 гривень, 3% річних - 881,99 гривень, втрати від інфляції - 2 995,57 гривень та судовий збір у розмірі 640 гривень.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Одеський коровай» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 25.04.2018 року.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, що містяться у відзиві відповідача ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.12.2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Одеський коровай» укладено договір поставки №0-15, за умовами якого постачальник поставляє та передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує на умовах даного договору мед бджолиний, зазначений в замовленнях та видаткових накладних. Сторони домовились, що умови цього договору розповсюджуються на поставку кожної партії товару, який передається по окремій видатковій накладній.

Пунктом 2.3 договору визначено, що оплата вартості товару здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника грошових коштів протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту поставки товару.

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов'язань та закріплює основний принцип виконання зобов'язань - принцип належного виконання, що стосується як суб'єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (ст.ст. 527- 545 ЦК України) та встановлено, що належне виконання зобов'язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Так судом першої інстанції встановлено, що відповідачем ТОВ «Одеський коровай» було здійснено оплату по видатковим накладним №9 від 19.10.2016р., №10 від 10.11.2016р., №11 від 06.12.2016р. та №12 від 23.12.2016р. не у повному обсязі, так у відповідача існує заборгованість у розмірі 28 453 гривні.

Пунктом 4.1 Договору регламентовано, що за невиконання або неналежне виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором, винна сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством.

Відповідно до п. 4.4 Договору, за прострочення здійснення розрахунку за товар покупець зобов'язаний виплатити на користь постачальника пеню у розмірі 0,5 % від вартості несплаченого товару за кожний день прострочення платежу.

Крім того, п. 4.5 Договору визначено, що сплата визначених цим договором та чинним в Україні законодавством штрафних санкцій (штрафу, пені) не звільняє сторони від виконання своїх зобов'язань за цим договором в натурі.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних, а також інфляційних витрат.

В апеляційній скарзі відсутні доводи на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Отже, судова колегія приходить до висновку, що розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами та дійшов до обґрунтованого висновку про порушення прав позивача ОСОБА_3, та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Посилання в апеляційній скарзі ТОВ «Одеський коровай» про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Господарська операція - діяльність, яка зумовлює зміни у фінансовому стані, активах та пасивах підприємства, установи, організації. Кошти цих підприємств, що беруть участь у господарських операціях, постійно змінюються й переходять з однієї форми до іншої.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.2, п. 2.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (зі змінами) первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до п. 2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.5 Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Видаткова накладна є первинним фінансовим документом, який підтверджує факт вчинення юридичних дій - виконання господарської операції (передача товару). Саме правочин (дії) по передачі товару (зафіксований у вигляді накладної) тягне певні правові наслідки

Підпис - обов'язковий реквізит будь-якого первинного документа. Документ повинен бути підписаний особисто, а підпис скріплений печаткою.

З наданих ОСОБА_3 видаткових накладних №9 від 19.10.2016р., №10 від 10.11.2016р., №11 від 06.12.2016р. та №12 від 23.12.2016р. вбачається, що в них зазначено назву документа; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис, який скріплений печаткою підприємства, а тому підстав вважати вказані накладні не належним доказом.

Отже, законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог немає.

У зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 25 квітня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік