АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/5732/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року місто Київ

справа № 760/13781/16-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Гаращенка Д.Р., Невідомої Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Кізюн Л.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», третя особа: ОСОБА_3 про скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позовних вимог від 01.03.2017 року просив скасувати наказ першого заступника голови правління Фонду ОСОБА_3 №40/9 від 15.07.2016 року «Про проведення службового розслідування» в частині «Відсторонення директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитло ОСОБА_2 від виконання повноважень за посадою з 15.07.2016 року терміном на 3 місяці, на час проведення службового розслідування» як незаконний.

Свої вимоги мотивував тим, що15.07.2016 року наказом першого заступника голови правління Фонду ОСОБА_3 №40/9 від 15.07.2016 року його, директора Вінницького регіонального управління Фонду було відсторонено від виконання повноважень за посадою з 15.07.2016 року терміном на три місяці на час проведення службового розслідування.

Вказував, що даний наказ є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки суперечить нормам Кодексу законів про працю України та порушує його права на працю як працівника.

Зазначав, що в оскаржуваному наказі не зазначено, який саме пункт Порядку проведення службового розслідування стосовно керівників та інших посадових осіб структурних підрозділів, регіональних управлінь/іпотечного центру Держмолодьжитла, затвердженого наказом Держмолодьжитла від 14.07.2016 року № 39/9 був підставою для його відсторонення від виконання повноважень за посадою; у наказі відсутня обґрунтованість відсторонення його від виконання повноважень за посадою на час проведення службового розслідування та порушено порядок прийняття рішення про відсторонення.

Посилався на те, що в КЗпП України відсутня норма про відсторонення працівника від виконання повноважень за посадою.

Вказував, що наказ підлягає скасуванню також тому, що він підписаний посадовою особою ОСОБА_3 в особі першого заступника голови правління Фонду, який не уповноважений на це законом, статутом або положенням.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 08.05.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним пункт 3 наказу першого заступника голови правління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_3 №40/9 від 15.07.2016 року «Про проведення службового розслідування», яким відсторонено директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_2 від виконання повноважень за посадою з 15.07.2016 року терміном на 3 місяці, на час проведення службового розслідування.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із незастосуванням закону, який підлягав застосуванню, оскільки Держмолодьжитлом не видавався наказ саме про відсторонення ОСОБА_2 від виконання повноважень за посадою, а був виданий наказ «Про проведення службового розслідування» від 15.07.2016 року №40/9, пунктом 3 якого було передбачено відсторонення директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла від виконання повноважень за посадою з 15.07.2016 року терміном на 3 місяці, на час проведення службового розслідування.

Зазначав, що пунктом 3 вказаного наказу передбачено відсторонення ОСОБА_2 від виконання повноважень за посадою з конкретної дати, а саме з 15.07.2016 року, терміном на три місяці, на час проведення службового розслідування.

Посилався на те, що висновок суду про те, що в пункті 3 вказаного наказу Держмолодьжитла не зазначена обставина, до якої триватиме таке відсторонення не відповідає обставинам справи та спростовується наявними у справі доказами, оскільки у вказаному пункті така обставина зазначена: «на час проведення службового розслідування».

Вказував, що оскаржуваний позивачем наказ було видано Держмолодьжитлом на виконання та у відповідності до процедури службового розслідування, яка значена Порядком, а тому призначаючи проведення службового розслідування, Держмолодьжитло діяло в межах встановлених Статутом повноважень, застосовуючи механізми, реалізація яких передбачена Порядком.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необґрунтованості його посилання на відсутність у ОСОБА_3 повноважень за статутом або законом для підписання оскаржуваного наказу, який є компетенцією Голови правління відповідача, в особі першого заступника Голови правління відповідача, а повинен був підписувати його в особі виконуючого обов'язки Голови правління відповідача.

Вказував, що суд ухвалюючи рішення не зазначив, що наказ №7/9 виданий 08.02.2016 року колишнім Головою правління відповідача ОСОБА_4, який був звільнений з посади розпорядженням КМУ від 03.02.2016 року та припинив виконання своїх повноважень згідно з наказом Держмолодьжитла від 10.02.2016 року.

Зазначав, що суд першої інстанції не зазначив та не взяв до уваги, що в наказі №7/9, виданим колишнім Головою правління відповідача, зазначено, що наказ №7/9 діє на час тимчасової відсутності Голови правління відповідача.

Посилався на те, що делегування керівником частини своїх повноважень підлеглому, під час його тимчасової відсутності, не є виконанням його обов'язків, оскільки відповідальність за виконання таких повноважень залишається за керівником, тобто, ОСОБА_4 та тимчасова відсутність керівника не тягне за собою обов'язковість проведення державної реєстрації змін керівника юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказував, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність рішення (розпорядження) уповноваженого органу відповідача - Наглядової ради про проведення державної реєстрації ОСОБА_3 керівником (в.о. Голови правління) відповідача.

Зазначав, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, стягнув судовий збір з відповідача на його користь повністю в сумі 551,20 грн., що свідчить, що позов підлягав задоволенню в повному обсязі.

Від позивача ОСОБА_2 до Апеляційного суду міста Києва надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», в якій він вказував, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції в частині частково задоволення позову. Зазначав, що суд першої інстанції правомірно встановив, що оскаржуваний наказ в частині відсторонення його від виконання повноважень за посадою терміном на три місяці, на час проведення службового розслідування є незаконним, оскільки в цієї частині встановлено різні умови його відсторонення, а саме: «на три місяці» і «на час проведення службового розслідування». Посилався на те, що доводи апелянта спростовуються матеріалами справи та самим оскаржуваним рішенням.

Від відповідача Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до Апеляційного суду міста Києва надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2, в якому посилається на те, що апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Від третьої особи ОСОБА_3 до Апеляційного суду міста Києва надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», в якій останній посилався на те, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вказував, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, залишив поза увагою доводи відповідача та третьої особи, зокрема, про проведення перевірки додержання законодавства про працю управлінням Держпраці та не надав оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, наданим відповідачем та третьою особою, що призвело до неправильного вирішення спору.

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, проти апеляційної скарги позивача заперечував.

Позивач в судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що скарга відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі, а скарга позивача підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (Держмолодьжитло) є державною фінансовою установою за законодавством України та має розгалужену регіональну мережу, в тому числі Вінницьке регіональне управління Держмолодьжитла, яке реалізує державні житлові програми щодо забезпечення громадян житлом.

Право Держмолодьжитла, утворювати регіональні управління, передбачено Статутом Держмолодьжитла, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2000 року №1604.

Відповідно до Положення, Вінницьке регіональне управління Держмолодьжитла, є юридичною особою (підрозділом Держмолодьжитла), підпорядковується, підзвітне та підконтрольне Держмолодьжитлу і діє на підставі Статуту, положення, а також в межах наданих та делегованих йому повноважень.

Розділом 17 Статуту передбачено, що призначення на посаду та звільнення з посади директорів регіональних управлінь здійснюється головою правління Держмолодьжитла.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2, призначений на посаду директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла з 10.11.2005 року на підставі наказу Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» №16-кр від 10.11.2005 року.

21.02.2012 року на виконання постанови прокуратури міста Вінниці від 10.02.2012 року, прийнятої в рамках кримінального провадження першим заступником голови правління Держмолодьжитла ОСОБА_3 було видано наказ від 21.02.2012 року №03-кр про відсторонення ОСОБА_2 від займаної посади директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 04.07.2016 року та враховуючи ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2016 року №127/12384/16-к, Держмолодьжитлом виданий наказ від 13.07.2016 рку №08-кр про допуск ОСОБА_2, директора Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до роботи з 14.07.2016 року для виконання посадових обов'язків за посадою. З наказом ОСОБА_2 ознайомлений 15.07.2016 року.

15.07.2016 року до Держмолодьжитла надійшла службова записка заступника директора Вінницького регіонального управління Мельника Р.М. від 14.07.2016 року №771 про те, що в ході підготовки Вінницьким регіональним управлінням Фонду звіту форми 5-К «Кредитний портфель» за II квартал 2016 року було виявлено, що по позичальнику ОСОБА_6 рахується наданий кредит в сумі 35482,00 грн., який є неповернутим на цю ж суму. В ході попереднього опрацювання встановлено слідуюче.

Згідно Кредитної угоди №032 від 28.12.1999 року позичальнику з Обласного бюджету було надано кредит в сумі 35482,00 грн. з подальшим перерахуванням Забудовнику - ЗАТ Калинівське БМУ №5 разом із власним внеском на виконання угоди №033 про будівництво житла від 28.12.1999 року.

Згідно наявного в матеріалах кредитної справи листа Забудовника ЗАТ Калинівське БМУ №5 на адресу директора Вінницького регіонального відділення Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_2 №410 від 27.10.2005 року, вищевказані кошти були повернуті на відповідний рахунок Вінницького регіонального відділення Фонду ПД №4255 від 14.04.2005 року та №4580 від 07.10.2005 року та відповідно договір між сторонами був розірваний з ініціативи Вінницького регіонального відділення Фонду, однак будь-які документальні підтвердження (додаткові угоди, договори) з питань розірвання договору в матеріалах кредитної справи відсутні, як і документальні підтвердження щодо розірвання кредитної угоди. Підтвердженням повернення вищевказаних коштів на рахунок Фонду в ОД УСБ є бухгалтерська довідка колишнього головного бухгалтера Вінницького регіонального відділення Фонду ОСОБА_7 від 01.06.2006 року, якою підтверджено їх наявність станом на цю дату.

Наразі Вінницьке регіональне управління Фонду в ОД УСБ не обслуговується, дані кошти на наявних рахунках відсутні.

Внаслідок таких дій Вінницьке регіональне управління Фонду, як правонаступник Вінницького регіонального відділення Фонду має на сьогодні заборгованість перед Обласним бюджетом на суму наданого кредиту в розмірі 35482,00 грн.

На підставі вищенаведеного заступник директора Вінницького регіонального управління Мельник Р.М. просив вжити відповідних заходів в межах компетенції та надати рекомендації щодо подальших дій Вінницького регіонального управління Фонду у вищевказаній ситуації (т.1 а.с. 233-234).

Відповідно до Статуту Держмолодьжитло, зокрема, веде облік та здійснює контроль за використанням і поверненням коштів, які виділяються Держмолодьжитлу.

Порядок проведення службового розслідування стосовно керівників та інших посадових осіб структурних підрозділів, регіональних управлінь/іпотечного центру Держмолодьжитла (далі - Порядок) затверджений наказом Держмолодьжитла від 14.07.2016 року № 39/9 (т.1 а.с. 32-36).

Відповідно до ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов'язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що проведення службового розслідування стосовно посадових осіб, керівників структурних підрозділів та регіональних управлінь/іпотечного центру «Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» може бути проведено службове розслідування, зокрема на вимогу посадової особи, керівника структурного підрозділу або регіонального управління/іпотечного центру Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву, з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Згідно з п.3 Порядку рішенням щодо проведення службового розслідування визначається голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, мета і дата початку та закінчення службового розслідування.

Відповідно до п.5 та п.6 Порядку організаційною формою роботи комісії по проведенню службового розслідування є засідання, рішення яких обов'язково оформлюється протоколом.

Термін проведення службового розслідування триває до трьох місяців, а у разі виникнення обставин, визначених пунктом 7 цього Порядку, продовжується на більш тривалий термін з урахуванням вимог пункту 8 цього Порядку.

Відповідно до п.9 Порядку службове розслідування проводиться з відстороненням особи, відносно якої проводиться службове розслідування, від виконання повноважень за посадою або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається, в тому числі, за поданням голови комісії з проведення службового розслідування Головою правління Фонду.

На підставі вищевказаного Порядку, першим заступником голови правління Держмолодьжитла ОСОБА_3, було видано наказ від 15.07.2016 року №40/9 «Про проведення службового розслідування» (т.1 а.с. 10-11).

У наказі вказано, що згідно службової записки від 15.07.2016 року №2558 в діях директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_2 виявлені ознаки неналежного виконання службових обов'язків, перевищення повноважень, що призвело до збитків Вінницького регіонального управління на суму 35482,0 грн. Вказані кошти, як кредитні ресурси Вінницького обласного бюджету були надані в 1999 році позичальнику Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_6 та перераховані на будівництво квартири забудовнику ЗАТ Калинівське БМУ №5. В 2005 році вони були повернуті регіональному управлінню, але до відповідного бюджету не перераховані, так як витрачені на інші цілі.

З урахуванням викладеного та керуючись п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно посадових осіб, керівників структурних підрозділів та регіональних управлінь/іпотечного центру Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», затвердженого наказом Держмолодьжитла від 14.07.2016 року №39/9 наказано:

1. Провести службове розслідування за виявленими ознаками неналежного виконання ОСОБА_2 службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що заподіяло матеріальну чи моральну шкоду громадянам, державі, Держмолодьжитлу.

2. Створити комісію для проведення службового розслідування у складі: Голови комісії - першого заступника голови правління ОСОБА_3 та членів комісії: начальника управління правового забезпечення ОСОБА_8; керівника служби внутрішнього контролю та аудиту ОСОБА_9; начальника відділу аудиту служби внутрішнього контролю та аудиту ОСОБА_10; аудитора відділу аудиту служби внутрішнього контролю та аудиту ОСОБА_11

3. Відсторонити директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_2 від виконання повноважень за посадою з 15.07.2016 року терміном на 3 місяці, на час проведення службового розслідування.

4. Комісії за результатами службового розслідування до 13.10.2016 року подати на розгляд правління Держмолодьжитла акт службового розслідування.

5. На час проведення службового розслідування призначити заступника директора Вінницького регіонального управління Мельника P.M. виконуючим обов'язки директора Вінницького регіонального управління.

6. На час відсторонення директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_2 від виконання повноважень за посадою призупинити дію пунктів 2-5 наказу Держмолодьжитла від 13.07.2016 року №08-кр.

7. Начальнику відділу кадрів та архіву Держмолодьжитла МохдВ.Б. ознайомити членів комісії з цим наказом, копію наказу направити заступнику директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла Мельнику P.M.

З цим наказом ОСОБА_2 ознайомлений 15.07.2016 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_2 посилався на те, що в оскаржуваному наказі не зазначено, який саме пункт Порядку був підставою для його відсторонення від виконання повноважень за посадою; у наказі відсутня обґрунтованість відсторонення його від виконання повноважень за посадою на час проведення службового розслідування та порушено порядок прийняття рішення про відсторонення.

Частково задовольняючи позов щодо визнання незаконним пункту 3 оскаржуваного наказу, суд першої інстанції виходив з того, що даний наказ не відповідає вимогам чинного законодавства, так як в ньому не вказано обставину, до якої має тривати таке відсторонення, не зазначено строк на який відсторонено працівника від виконання службових обов'язків, даний наказ не містить конкретних строків відсторонення працівника.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, пунктом 3 вказаного наказу передбачено відсторонення ОСОБА_2 від виконання повноважень за посадою з конкретної дати, а саме з 15.07.2016 року, терміном на три місяці, на час проведення службового розслідування, що відповідає п.6 Порядку.

У даному пункті також зазначена обставина, до якої повинно було тривати відсторонення ОСОБА_2, а саме: на час проведення службового розслідування.

При цьому в наказі зазначено, що термін службового розслідування встановлений по 13.10.2016 року, тобто службове розслідування та, відповідно, відсторонення ОСОБА_2 від виконання повноважень за посадою визначено в межах трьохмісячного строку з 15.07.2016 року по 13.10.2016 року.

Оскаржуваний наказ, хоч і підписаний першим заступником голови правління Держмолодьжитла ОСОБА_3, однак вказана особа є в.о. голови правління Держмолодьжитла, який наділений вказаними повноваженнями.

Наказ щодо затвердження та введення в дію Порядку є обов'язковим до виконання як Держмолодьжитлом так і його регіональними управліннями/іпотечним центром, а сам Порядок підлягає обов'язковому застосуванню при проведенні службового розслідування.

Таким чином у наказі першого заступника голови правління Держмолодьжитла ОСОБА_3 від 15.07.2016 року №40/9 «Про проведення службового розслідування» було вказано мету, дату початку та закінчення відсторонення ОСОБА_2 від виконання повноважень за посадою. Призначаючи проведення службового розслідування, Держмолодьжитло діяло в межах повноважень встановлених Статутом, застосовуючи механізми, реалізація яких передбачений Порядком проведення службового розслідування стосовно керівників та інших посадових осіб структурних підрозділів, регіональних управлінь/іпотечного центру Держмолодьжитла, затвердженого наказом Держмолодьжитла від 14.07.2016 року №39/9, тому п.3 оскаржуваного наказу відповідає Порядку.

А відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання п.3 наказу незаконним.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 про те, що у першого заступника голови правління Держмолодьжитла відсутні повноваження на прийняття рішення, тобто оскаржуваного ним наказу, яке підлягає прийняттю головою правління Держмолодьжитла, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 18 Статуту Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» визначено, що призначення на посаду та звільнення з посади директорів регіональних управлінь здійснюється головою правління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

Відповідно до наказу Держмолодьжитла від 08.02.2016 року №7/9 «Про розподіл функціональних повноважень між головою правління Держмолодьжитла, першим заступником та заступником голови правління», з 11.02.2016 року обов'язки голови правління Держмолодьжитла, покладено на першого заступника голови правління Держмолодьжитла ОСОБА_3 (т.1 а.с.123-127).

Згідно наказу Держмолодьжитла від 10.02.2016 року №12-к, враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 року №62-р «Про звільнення ОСОБА_4 з посади голови правління Держмолодьжитла», повноваження попереднього голови правління припинено за угодою сторін, в той же час нового голову правління не призначено (т.1 а.с.128, 129).

Відповідно до п.2 Порядку, рішення щодо проведення службового розслідування приймається головою правління Держмолодьжитла або особою, яка виконує його обов'язки, в тому числі за письмовим поданням першого заступника голови правління або заступників голови правління Держмолодьжитла.

Згідно з п.4 Порядку, головою комісії по проведенню службового розслідування виступає перший заступник голови правління Держмолодьжитла або заступник голови правління.

З наказу від 14.07.2016 року №39/9, яким затверджений Порядок, вбачається, що контроль за виконанням цього наказу покладений на першого заступника голови правління Держмолодьжитла ОСОБА_3

Так як наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що на момент видачі наказу від 15.07.2016 року №40/9 «Про проведення службового розслідування» обов'язки голови правління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в порядку тимчасового замісництва виконував перший заступник ОСОБА_3, яким і підписано даний наказ, колегія суддів вважає, що даний наказ був підписаний особою, яка уповноважена на прийняття такого рішення.

При цьому зазначення в самому наказі від 15.07.2016 року №40/9 про те, що він підписаний ОСОБА_3 як першим заступником, не спростовує цього факту, оскільки виконання ним обов'язків керівника відбувається в порядку тимчасового замісництва, тобто, незважаючи на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань змін до відомостей про керівника юридичної особи, ОСОБА_3 виконує обов'язки голови правління, діючи як перший заступник в порядку тимчасового замісництва.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Доводи позивача про те, що в оскаржуваному наказі не зазначено, який саме пункт Порядку був підставою для його відсторонення від виконання повноважень за посадою; у наказі відсутня обґрунтованість відсторонення його від виконання повноважень за посадою на час проведення службового розслідування колегія суддів відхиляє, оскільки в описові частині наказу зазначено підстави для проведення службового розслідування.

Доводи про порушення порядку прийняття рішення про відсторонення його від виконання повноважень за посадою колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржує наказ тільки в частині пункту 3, в іншій частині наказ позивачем не оскаржується.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що наказом Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» №10-кр від 09 серпня 2016 року ОСОБА_2 звільнено з посади директора Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» з 15 липня 2016 року на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 826,80 грн., понесених за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» - задовольнити.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», третя особа: ОСОБА_3 про скасування наказу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» 826 грн. 80 коп. судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: