Справа № 146/1326/18
Провадження №22-ц/801/253/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач :Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі Міхасішина І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Ямпільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області про стягнення майнової шкоди,

встановив :

До Апеляційного суду Вінницької області надійшла апеляційна скарга управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 07 листопада 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху, як таку, що не оплачена судовим збором та надано строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання копії даної ухвали.

Згідно з повідомленням голови новоутвореного Вінницького апеляційного суду, опублікованого в газеті «Голос України» від 10 листопада 2018 року №213 (6968), днем початку роботи Вінницького апеляційного суду визначено 12 листопада 2018 року.

19 листопада 2018 року до Вінницького апеляційного суду від управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області надійшла заява, яка направлена поштою 16 листопада 2018 року, про те, що відповідачем у цій справі є Держава Україна, тоді як управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області є виключно представником держави у відповідній сфері правовідносин, а на учасника процесу без статусу юридичної особи не може бути покладено обов'язок зі сплати судового збору, крім того в справі за позовом, в якому позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» , відповідач також звільнений від сплати судового збору.

Водночас відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення апеляційним судом чи на інший строк, яке мотивоване тим, що в управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області відсутні кошти для сплати судового збору.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 листопада 2018 року скаржнику продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для надання доказів на обґрунтування доводів щодо наявності підстав для відстрочення сплати судового збору та доказів правового статусу управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області.

04 грудня 2018 року управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області направило заяву, яка надійшла до Вінницького апеляційного суду 06 грудня 2018 року, в якій зазначено, що управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області є самостійною юридичною особою і відповідно до ч.2 ст. 176 ЦК України не відповідає за зобов'язаннями держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад, а також не може у спірних правовідносинах підміняти Державну казначейську службу України, яка не залучена до участі в справі. Також до заяви додано копію кошторису на 2018 рік на підтвердження недостатності бюджетних призначень та виділених бюджетних асигнувань на 2018 рік для сплати судового збору.

Дослідивши обґрунтованість поданого клопотання, слід дійти висновку про відмову у його задоволенні, та про повернення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Доводи управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області про те, що позов пред'явлено до Держави Україна, в особі управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області, яке є лише представником держави у відповідній сфері правовідносин, а тому управління не є платником судового збору, оскільки Держава Україна не є юридичною особою, не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з ч 4 ст. 58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Як підтверджується матеріалами справи управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області є територіальним органом державної влади, юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, одним із завдань якого є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Як встановлено статтею 2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Позивач звертаючись з позовом, визначив відповідачем Державу Україна, в особі її державного органу - управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області.

З урахуванням вищевикладених норм, управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області як сторона у справі, яка має статус юридичної особи, є платником судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, в п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Як роз'яснено в пункті 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Таким чином від сплати судового збору, з підстав зазначених п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнені позивачі, тоді як управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області є відповідачем, яке не звільнене від сплати судового збору .

Згідно із ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Як роз'яснено в п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Скаржником не надано жодних доказів на підтвердження існування умов для відстрочення сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», а недостатність бюджетних асигнувань не є самостійною та достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, відповідачем не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору, а тому апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути скаржнику.

Згідно із ч. 6 ст. 357 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 133,136, 260, 261, 357, 381 ЦПК України,

ухвалив :

У задоволенні клопотання управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року відмовити.

Апеляційну скаргу управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у Томашпільському районі Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Ямпільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області про стягнення майнової шкоди визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: І.В. Міхасішин