Справа № 196/1515/18
№ провадження 2/196/600/2018
05 грудня 2018 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючої судді Зубій А.В.
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
позивача ОСОБА_2
її представника ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності,
На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_2 вказала, що 14.02.2013 року померла її мати - ОСОБА_4, яка була зареєстрована та постійно мешкала на день її смерті за адресою: село Цибульківка, вул.Садова, 2 Царичанського району Дніпропетровської області. Разом з нею були зареєстровані та постійно мешкали: онук ОСОБА_5 та стороння особа ОСОБА_6
За життя її мати заповіту не складала.
Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері.
У встановлений законом шестимісячний строк вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Проте, звернувшись 01.10.2018 року до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність необхідних документів для встановлення родинних відносин з померлою.
У зв'язку з відмовою нотаріуса в оформленні їй права на спадщину вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від сільського голови Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 надійшло клопотання про розгляд даної справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
В судовому засіданні, на думку суду, встановлено, що позивач ОСОБА_2 дійсно є рідною донькою померлої 14 лютого 2013 року ОСОБА_4.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою з позивачкою вже 50 років. Позивач проживала з матір'ю ОСОБА_4, тобто протягом всього життя вона знала, що ОСОБА_4 дійсно є матір'ю позивачки в даній справі.
Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він є односельцем з позивачкою. Підтверджує той факт, що вона є донькою ОСОБА_4, оскільки в цьому селі він проживає з народження неподалік від позивачки і йому достовірно відомий вказаний факт.
За результатами досліджених письмових доказів та показань свідків у суду не виникає сумнівів в існуванні факту, про встановлення якого просить позивач.
Суд, перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, заслухавши позивача та її представника, перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є спадкоємцем за законом після померлої 14 лютого 2013 року матері - ОСОБА_4; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли.
Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261 Цивільного кодексу України.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13, 141, 206, 259,263-265,268,272,273,354 ЦПК, суд -
Прийняти визнання відповідачем позову.
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Цибульківка Царичанського району Дніпропетровської області, є донькою померлої 14 лютого 2013 року ОСОБА_4.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя А.В. ЗУБІЙ