31 липня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Скрипки О.І.,
при секретарі Моторенко К.О.,
представника позивача Мних Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Як вказує позивач, в зв'язку з викладеними обставинами виникла переплата пенсії за період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року в розмірі 14 872,27 грн., яку відповідач в добровільному порядку не повертає. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Управління суму надмірно виплачених коштів у розмірі 14 872,27 грн.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17.05.2018 року замінено Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, оскільки 29.03.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві», а 27.04.2018 року було створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 року вказану постанову залишено без змін (а.с.7).
23.03.2017 року представник відповідача подав до Управління заяву про виконання постанови суду (а.с.9).
На виконання вищевказаного рішення суду 24.03.2017 року Управлінням було винесено розпорядження про припинення виплати пенсії відповідачу.
В результаті перевірки встановлено, що у відповідача виникла переплата пенсії за період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року в розмірі 14 872,27 грн. (а.с.12).
Про факт виникнення переплати пенсії у відповідача свідчить лист № 531 від 25.04.2017 р. Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с.10).
Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_2 був надісланий лист № 829/06-33 від 15.06.2017 року, яким було запропоновано сплатити суму боргу в добровільному порядку. Проте відповідач ніяким чином не відреагував на пропозицію позивача (а.с.11).
Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення» передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
Згідно із ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1,2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
Як встановлено в судовому засіданні, ГУ ПФУ в м.Києві було здійснено переплату пенсії відповідачу не з причин рахункової помилки чи недобросовісності набувача грошових сум.
Позивачем у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, не було зазначено, у зв'язку з чим відповідачу було надмірно виплачено кошти.
Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.
Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_2, недоведеність позивачем того факту, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою або що суми пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 95, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст.1212, 1215 ЦК України, Конституцією України, -
У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено та підписано 06 серпня 2018 року.

Суддя: