Провадження № 2/317/772/2018
Справа № 317/1157/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ГРОМОВОЇ І.Б.,

при секретарі Коваль В.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, який уточнювався 05.05.2018 року.

В позовній заяві ОСОБА_4 зазначив, 15.09.2017 року о 15 год. 26 хв., ОСОБА_2, в місті Запоріжжі по вулиці Іванова, керуючи т/з ACURA MDX номер державної реєстрації АР5314АВ, не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпеці маневру, не надав переваги в русі транспортному засобу DAEWOO LANOS номер державної реєстрації АР3699СМ під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих немає.

Даний факт підтверджується постановою Запорізького районного суду Запорізької області справа № 317/3379/17 від 15.11.2017 року, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2, водія автомобіля марки ACURA MDX, номер державної реєстрації АР5314АВ. ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена постанова суду набрала законної сили. Зазначені факти ніким не оспорюються.

ОСОБА_2, застрахував цивільно-правову відповідальність перед третіми особами, яка могла виникнути після ДТП за участю даного транспортного засобу в ПАТ «Страхова компанія» «ОСОБА_3 страхування». За умовами даного поліса розмір франшизи становить 0 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 26.12.2017 року вартість ремонту автомобіля, становить 46667,00 грн.

ПАТ «Страхова компанія» «ОСОБА_3 страхування» було прийнято рішення про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 21698,77 грн., зазначена сума отримана позивачем, що підтверджується довідкою від 18.01.2018 року.

Сума невідшкодованої матеріальної шкоди внаслідок ДТП складає різницю між вартістю ремонту автомобіля і відшкодованою сумою за ремонт автомобіля і дорівнює 24968,23 грн. Таким чином загальна вартість майнової шкоди склала 24968,23 гривень.

До сьогоднішнього дня він не отримав ніякого відшкодування зі сторони відповідача, не дивлячись на його постійні звернення до нього та прохання урегулювати це питання мирно.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_4 був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просив суд:

- стягнути з ОСОБА_2, який мешкає за адресою: смт. Кушугум, Запорізького району, Запорізької області, вул. Василькова, буд. 3, суму матеріального збитку, яка складає 24968,23 грн;

- стягнути з ОСОБА_2, який мешкає за адресою: смт. Кушугум, Запорізького району, Запорізької області, вул. Василькова, буд. 3, судові витрати у розмірі 704,80 коп.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому зазначав, що 15.09.2017 року внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль, який належить йому.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.11.2017 року (справа № 317/3379/17) винним у скоєні ДТП встановлено ОСОБА_2.

Необхідно зазначити, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 знаходиться в оренді у Командитного товариства «ТОВ «Запорізький автогенний завод» і компанія» на підставі договору оренди транспортного засобу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_5 за реєстровим № 1002 від 23.05.2016 року. На підставі внутрішнього наказу Підприємства за Відповідачем був закріплений автомобіль у звязку з виробничою необхідністю.

18.08.2017 року між Командитним товариством «ТОВ «Запорізький автогенний завод» і компанія», з одного боку та страховою компанією Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ОСОБА_3 страхування», з іншого боку було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АК/7626341. За умовами даного поліса страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100000,00 грн, розмір франшизи 0 грн.

Тобто 15.09.2017 року внаслідок ДТП стався страховий випадок з автомобілем ACURA MDX номер державної реєстрації АР5314АВ.

Оскільки цивільно-правова відповідальність перед третіми особами була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «ОСОБА_3 страхування», Відповідач, а також уповноважені представники Підприємства одразу звернувся з відповідною заявою до ПАТ «Страхова компанія «ОСОБА_3 страхування».

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.

Зазначає, що Позивачем не залучений відомий йому співвідповідач або належний відповідач, який частково відшкодував матеріальну шкоду по страховому випадку. Лише належний відповідач зобовязаний виконати покладений на нього законом/договором обовязок.

Вважає, що Позивачем не доведено, не підтверджена сума, яка підлягає стягненню, а саме відсутні докази, які підтверджують, що саме у звязку з діями Відповідача виникли саме ці матеріальні витрати зазначені Позивачем у позові.

Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, які не підлягають задоволенню.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання зявився представник позивача - адвокат ОСОБА_1, який позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, надав при цьому пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

До суду зявився відповідач ОСОБА_2, який позов не визнав в повному обсязі, зазначив, що на його думку всі збитки мали бути погашені його страховою компанією, оскільки на момент ДТП автомобіль був застрахований в ПАТ «Страхова компанія «ОСОБА_3 страхування» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АК/ 7626341.

Представник третьої особи приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСОБА_3 страхування» ОСОБА_3, до суду зявився, позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення в яких зазначив, що вважає вимоги позивача є обгрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у звязку з наступним.

15.09.2017 р. о 15 год. 26 хв., ОСОБА_2 в м. Запоріжжя по вул. Іванова, керуючи транспортним засобом ACURA MDX д.н.з. НОМЕР_1, не врахувавши дорожню обстановку, впевнився в безпеці маневру, не надав переваги в русі транспортному засобу DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено,травмованих немає.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.11.2017 р. у справі № 317/3379/17, водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано винним у ДТП, що сталась 15.09.2017 р., притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено стягнення у вигляді штрафу. Зазначена постанова набрала законної сили 28.11.2017 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_2 застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

30.11.2017 р. ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування.

Згідно звіту № 758 про проведення оцінки колісного транспортного засобу DAEWOO LANOS TF48Y ЗНГ державний номер НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 40880,33 грн., кофіціент фізичного зносу складових складає 0,7, матеріальна шкода нанесена власнику автомобіля в результаті його пошкодження дорівнює 26038,52 грн.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України № АК/7626341 від 14.08.2017 р. збиток заподіяний ОСОБА_4, власнику автомобіля «DAEWOO LANOS TF48Y ЗНГ», 2005 р.в., р.н. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_4, згідно звіту № 758 про проведення оцінки КТЗ від 12.12.2017 р. ФОП ОСОБА_6 (без ПДВ), складає 21698,77 грн. Сума страхового відшкодування за договором 21698,77 грн.

03.01.2018 на рахунок позивача ОСОБА_7 було перераховано страхове відшкодування в розмірі 21698,77 грн.

Розмір ремонтно-відновлювальних робіт та спричиненого збитку визначено в сумі 46667,00 грн. та підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера № 26/12 від 26.12.2017 р., актом прийому-передачі виконаних робіт від 26.12.2017 р., ремонт-калькуляцією № 32 від 11.10.2017 р.

На теперішній час невідшкодованою потерпілій особі залишається різниця між фактичними витратами на відновлення транспортного засобу та розміром страхового відшкодування, яка становить 24968,23 грн.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду за ст.1166 ЦК України визначають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положенням ст. 1187 ЦК України відповідальність покладається на власника (працівника) джерела підвищеної небезпеки та відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до чинного законодавства, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених чинним цивільним законодавством.

Відповідно до зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших обєктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

За загальним правилом, установленим ч. 2 ст. 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обовязок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

Позивачем ОСОБА_4 були надані усі наявні та необхідні для встановлення обставин у справі докази, в тому числі і на підтвердження розміру спричинених йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків, вартості ремонтно-відновлювальних робіт належного йому транспортного засобу.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 окрім відзиву на позов не надав жодних доказів на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог, у судовому засідання судом розяснювалось його право та обовязок щодо надання доказів, які спростовують вимоги позивача. Відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався, лише висловлював припущення, що всі збитки спричинені ДТП мала відшкодувати його страхова компанія.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: 70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Василькова, 3) на користь ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: 69002, АДРЕСА_1) 24968,23 гривень (двадцять чотири тисячі шістдесят вісім гривень 23 копійки) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: 70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Василькова, 3) на користь ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: 69002, АДРЕСА_1) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення буде виготовлений 01.12.2018 року.

Суддя: І.Б.ГРОМОВА