Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 148/1797/16-ц

провадження № 61-15596св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2016 року у складі судді Карнаух А. П. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20 жовтня

2016 року у складі колегії суддів: Сопруна В. В., Матківської М. В., Медяного В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2016 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» повернуто заявнику для подання її до належного суду.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_3 29 серпня

2014 року знятий з реєстраційного обліку в с. Журавлівка Тульчинського району Вінницької області та вибув до с. Володимирівка Голопристанського району Херсонської області, тому справа не підсудна Тульчинському районному суду Вінницької області.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено. Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2016 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, визнав їх законними та обґрунтованими, постановленими з додержанням норм процесуального права.

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20 жовтня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судами першої й апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що інформація надана суду не містить відомостей щодо теперішнього місця реєстрації відповідача, а отже, є невідомою, тому суд повинен керуватися частиною дев'ятою статті 110 ЦПК України 2004 року, оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування є

с. Журавлівка Тульчинського району Вінницької області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із позовом до суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначало місце проживання відповідача за адресою: с. Журавлівка, Тульчинський район, Вінницька область.

Згідно із частиною першою статті 109 ЦПК України 2004 року позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК України 2004 року заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що згідно із відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області від 12 вересня 2016 року

ОСОБА_3 знятий із реєстраційного обліку в с. Журавлівка Тульчинського району Вінницької області 29 серпня 2014 року та вибув до с. Володимирівка, Голопристанського району, Херсонської області, тому справа не підсудна Тульчинському районному суду Вінницької області.

Однак із вказаними висновками судів як першої, так і апеляційної інстанції не можна погодитися виходячи з наступного.

Частиною дев'ятою статті 110 ЦПК України 2004 року визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Отже, суди не врахували, що за адресою: с. Журавлівка, Тульчинський район, Вінницька область відповідач проживав та був зареєстрований на час укладення кредитного договору (20 вересня 2012 року), 29 серпня 2014 року знятий з реєстраційного обліку для реєстрації в с. Володимирівка, Голопристанського району, Херсонської області, проте станом на час розгляду зазначеної справи відомостей про місце реєстрації проживання або перебування ОСОБА_3, немає. Крім того,

с. Володимирівка у Голопристанському районі Херсонської області відсутнє.

Таким чином доводи касаційної скарги про незастосування судами норм частини дев'ятої статті 110 ЦПК України 2004 року є обґрунтованими.

Оскільки дійсне місце реєстрації відповідача на час подачі позову невідомо, а останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є с. Журавлівка Тульчинського району Вінницької області, тому справа підсудна Тульчинському районному суду Вінницької області.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 122 ЦПК України 2004 року у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Суди першої та апеляційної інстанцій зазначені обставини та норми процесуального права не врахували та дійшли передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалені у справі судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г. І. Усик