Провадження №2/523/306/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду № 16 в м. Одесі заяву про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ДКЦ «Пріоритет», Служби у справах дітей ОМР, Суворовської райадміністрації ОМР, Одеської міської ради, ОСОБА_2, третя особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права проживання та реєстрації у житловому приміщенні, -

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ДКЦ «Пріоритет», Служби у справах дітей ОМР, Суворовської райадміністрації ОМР, Одеської міської ради, ОСОБА_2, третя особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права проживання та реєстрації у житловому приміщенні.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, а саме про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів міста ОСОБА_6 від 31.03.1993р., № 456 щодо надання згоди на відчуження частини однокімнатної квартири, що належала на праві власності неповнолітньому ОСОБА_1, посилаючись на те, що вищезазначені позовні вимоги позивача та підстави їх задоволення, свідчать про наявність публічно-правового спору між позивачем та субєктами владних повноважень щодо оскарження їх рішень та дій, отже цей спір є публічно-правовий та не може розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача, ОСОБА_6 заперечував проти закриття провадження у справі посилаючись на практику Верховного Суду та Верховного Суду України, зокрема на те, що такі вимоги взаємоповязані і розгляд вимог про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування має відбуватися в порядку передбаченому ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно ч. 4 ст. 188 ЦПК України, не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що провадження у справі в частині вимог про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, а саме про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів міста ОСОБА_6 від 31.03.1993р., № 456 щодо надання згоди на відчуження частини однокімнатної квартири, що належала на праві власності неповнолітньому ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки зазначене рішення є рішенням субєкта владних повноважень, та таке рішення не має наслідком автоматичного виникнення, припинення або зміни цивільного права.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що такі вимоги взаємоповязані і розгляд вимог про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування має відбуватися в порядку передбаченому ЦПК України, оскільки зазначена практика Верховного Суду та Верховного Суду України, на яку посилався представник позивача, стосується інших правовідносин а саме оскарження дій державного реєстратора щодо реєстрації або відмови у реєстрації права власності.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ДКЦ «Пріоритет», Служби у справах дітей ОМР, Суворовської райадміністрації ОМР, Одеської міської ради, ОСОБА_2, третя особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права проживання та реєстрації у житловому приміщенні, в частині вимог про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування - закрити.

Розяснити позивачу право на звернення із вимогою про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування в порядку передбаченому КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15ти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала складена 04.12.2018 року.

Суддя: