Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 Справа №607/8740/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О.М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені у звязку з несплатою аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 6 395,81 грн.

Посилаючись на те, що 16.01.2014 р. між нею та відповідачем укладено шлюб, який був розірваний 10.05.2016 р. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний момент проживає разом з нею. Відповідач участі у вихованні сина не брав, аліменти не сплачував, тобто не виконував обов'язок утримувати свою дитину. 28.02.2017 р. рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 25.08.2016 р. до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з 25.08.2016 р. і до 01.05.2018 р. відповідач ухилявся від сплати аліментів і не проводив їх сплату, внаслідок чого загальний розмір заборгованості становить 21 225,80 грн. У звязку з тим, що за період з 25.08.2016 р. по 31.05.2018 р. відповідач не сплачував аліментів, виникла заборгованість по нарахованій пені в розмірі 6 395,81 грн.

Відповідач не подав відзив на позов.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав визначених у позові та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не зявився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

У звязку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення.

Заслухавши вступне слово учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2014 року, який 10 травня 2016 року було розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28.02.2017 р. стягнено з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 25 серпня 2016 року та до досягнення ним повноліття.

Згідно статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що розрахунок розміру пені на заборгованість по аліментах на утримання дитини, який здійснив відповідач відповідає матеріалам справи та вимогам ст. 196 СК України, а саме розмір неустойки за період з 25.08.2016 р. по 31.05.2018 р. становить 6 395,81 грн.

За таких обставин має місце порушення з вини відповідача прав позивача, та суд вважає, що позов підлягає до задоволення в межах суми заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача неустойку в розмірі 6 395,81 грн., яка виникла із заборгованості позивача по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_4

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 283, 284, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 180, - 183, 196 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне сплату аліментів в розмірі 6 395,81 грн. (шість тисяч триста девяносто пять гривень 81 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривень 80 копійок).

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України НЮ 273002.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Повний текст рішення суду складено 27 червня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_5