Справа № 570/973/18
провадження № 2-о/570/52/2018
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю секретаря судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши в порядку окремого провадження цивільного судочинства у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.П.Могили, 24/ цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Вище професійне училище №25 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

в с т а н о в и в:

покликаючись на помилку у виданому 31 серпня 1975 року Демидівським СПТУ-5 атестаті №4820 на ім"я ОСОБА_2 щодо написання його імені та по батькові, що має значення для призначення та розрахунку пенсії, заявник у поданій до суду 05 березня 2018 року заяві просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа.

Всіх учасників справи належним чином повідомлено про час і місце її розгляду. У поданій до суду заяві заявник заяву підтримує, просить справу слухати у його відсутність. Зважаючи на те, що явку учасників не визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку заявника, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Розглядаючи справу, суд забезпечив учасникам цивільного процесу рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, їм відомі права та обов»язки, регламентовані ЦПК України.

Як встановлено судом, при видачі атестату №4820 від 31 серпня 1975 року Демидівським СПТУ-5 допущено помилку та неправильно зазначено ім'я заявника ОСОБА_3 та по батькові - Андрійович.

Згідно пенсійної справи №162398 ОСОБА_1 адресою пенсіонера є АДРЕСА_1.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 є електромонтером сільської електифікації.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, анкетні дані якої, що зазначене в документі, не збігається з такими, зазначеними в офіційних документах.

П.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно листа Верховного суду України «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення спадщини, що випливає із цього факту. Помилка у написанні прізвища заявника, яка не відповідає його офіційним документам, призвела до труднощів в оформленні пенсійних справ. Наявні неточності виникли не з його вини, а являються допущеними відповідними посадовими особами помилковими описками. Оскільки у суду не виникає сумнівів в доведеності даного факту, який має для особи юридичне значення, його встановлення необхідне заявнику для оформлення пенсії, вимоги достовірно підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому заява заявника підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити цей факт він не може. Встановлені судом обставини підтверджують, що заявник дійсно є особою, якій видано спірний атестат.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Вище професійне училище №25 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Встановити факт належності ОСОБА_1 атестату №4820 від 31 серпня 1975 року, виданого Демидівським СПТУ-5 на ім'я ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кушнір Н.В.