Справа № 277/1165/18
Номер рядка звіту 45
РІШЕННЯ

іменем України

"05" грудня 2018 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Греська В.А.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №18 по вул. Гоголя в смт Ємільчине Житомирської області та стягнути з нього судовий збір. Вимоги мотивує тим, що житловий будинок, який розташований в смт Ємільчине по вул. Гоголя, 18, Житомирської області, належить їй на праві приватної власності. В даному будинку зареєстрований відповідач - син її покійного чоловіка, однак в ньому не проживає понад один рік, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться.

Позивачка перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинила і не чинить. Відповідач проживає окремо, має свою сімю.

Позивачка вважає, що оскільки відповідач не користується житловим будинком понад один рік він втратив право користування таким приміщенням.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ксерокопії ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 з 03.07.2014 року на підставі договору дарування житлового будинку належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: смт Ємільчине, вул. Гоголя, 18, Житомирської області.

Відповідно до довідки Ємільчинської селищної ради №1490 від 13.11.2018 року ОСОБА_3, 10.03.1979 р. н., згідно запису в погосподарській книзі за №4, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

З актів обстеження матеріально-побутових умов від 24.11.2017 року, 17.04 та 22.10.2018 року слідує, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і в цьому ж будинку зареєстрований ОСОБА_3, 1979 р. н., але фактично не проживає.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, однак за зазначеною адресою не проживає понад один рік.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, сплачений нею при подачі позовної заяви, судовий збір.

На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71. 72 ЖК України, ст. 47 Конституції України, п. 33 постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265, 288, 350, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, 10.03.1979 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим будинком №18 по вул. Гоголя в смт Ємільчине Житомирської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_4