Справа № 159/4469/18 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П.Ю.
Провадження № 22-ц/802/257/18 Категорія: 50 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Карпук А.К.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обгрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка ОСОБА_3. На даний час шлюб між ними розірвано, вони з відповідачем спільно не проживають. Дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у вихованні та утриманні дочки участі не приймає. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з часу пред'явлення позовних вимог та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач також просила допустити судове рішення в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2018 року в даній справі позовні вимоги задовольнено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 05 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись із постановленим рішенням, позивач ОСОБА_1 подала на вказане судове рішення апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення її позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 369 ЦПК України розгляд даної справи проведено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

ОСОБА_1В звернулася в суд із позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька і обоє з батьків повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд стягнув з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з додержанням вимог закону.

Із матеріалів справи убачається, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2003 року (а. с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася дочка ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина 2 статті 181 СК України).

Частина 3 статті 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У пункті 17 своєї постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Верховною Радою України через прийняття Постанови №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено визнання державою права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача про порушення судом норм процесуального права з огляду на наступне.

При цьому позивач ОСОБА_1 вважає, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Проте, як убачається із матеріалів справи, ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2018 року було відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.8). Вказана ухвала суду була направлена для відому як позивачці ОСОБА_1, так і відповідачу ОСОБА_2 (а.с.9,10).

За положеннями пункту 1 частини 4 статті 274 у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділу майна подружжя.

Суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справ матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, розглянувши справу у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, місцевий суд не порушив будь-які норми процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді