У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Київська Русь» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, обґрунтовуючи вимоги порушенням саме цивільних прав, звернувся до районного суду в порядку цивільного судочинства з позовом, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 2) зобов'язати відповідача включити позивача в перелік вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати Фонду ГВФО додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на таке відшкодування коштів за договором банківського вкладу від 19.03.2015 р.

Позивач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляду справи за її відсутністю чи то про відкладення розгляду справи не подавала, явку свого представника не забезпечила.

Представником відповідача Савчуком О.Г. до початку судового засідання подана заява, в якій сторона відповідача просить вирішити дану справу відповідно до вимог чинного законодавства, враховуючи те, що є підстави для залишення позову без розгляду в зв'язку з повторною неявкою позивача, також зазначає на підсудність позовів даної категорії адміністративним судам.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.).

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України (2017 р.) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач була повідомлена після відкладення в судовому засіданні 13.02.2018 р. судового розгляду в судові засідання на 10.04.2018 р. та 11.06.2018 р. не з'явилась, ніяких заяв суду не подавала, в т.ч. заяви про розгляд справи за її відсутності.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.

Зокрема частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України (2017 р.) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише за відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі, і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

А відтак, враховуючи повторну неявки позивач в судове засідання та беручи до уваги, що така неявка перешкоджає розгляду справи, суд вважає необхідним залишити вищевказаний позов без розгляду.

В зв'язку саме з повторною неявкою позивача суд вважає за необхідне залишити вищевказаний позов без розгляду, а не вирішувати питання про закриття провадження у справі.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) ст.ст.257 ч.1 п.3, 258-260, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Київська Русь» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова