Справа № 740/1453/18
Провадження № 2/740/992/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок №7 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Бондаренка в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області в порядку спадкування після померлого 30.06.2004 року батька ОСОБА_3 та померлої 23.11.2008 року матері ОСОБА_4

В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживала та були зареєстровані ОСОБА_3 - голова двору, ОСОБА_4 його дружина та син ОСОБА_2

Право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстрований в Ніжинському МБТІ.

30.06.2004 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, до складу якого входило і право на частку вищевказаного житлового будинку.

23.11.2008 року померла ОСОБА_4 і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входило і право на частку вищевказаного житлового будинку.

Вони прийняли спадщину у встановленому законом порядку, подавши у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, але державним нотаріусом Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач і про визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову є ст.1223 ЦК України, яка передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, та ст.ст.1269, 1270 ЦК, які передбачають, що спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно довідки виконавчого комітету Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 24 листопада 2017 року № 1-282/03-25 станом на 15.04.1991 року в будинку №7 по вул. Бондаренка (Маяковського) в с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області були зареєстровані ОСОБА_3- голова двору, члени двору: ОСОБА_4, ОСОБА_2 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про право власності від 08.08.1190 року будинковолодіння в с.Мала Кошелівка, вул.Маяковського, 7, належить ОСОБА_3, який є головою колгоспного двору (а.с.15).

Згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Згідно до роз*ясень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

У зв*язку з виключенням із законодавства визначення колгоспного двору позивачу необхідно в судовому порядку визнавати право власності на житловий будинок.

В матеріалах справи міститься відмова державного нотаріуса Другої ОСОБА_5 нотаріальної контори у вчинені нотаріальної дії у звязку з відсутністю належних правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.18).

На запит Ніжинського міськрайонного суду ОСОБА_5 державна нотаріальна контора надіслала спадкові справи до майна померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка містять заяви про прийняття спадщини від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позиваіва обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: 16626, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Мала Кошелівка, вул. Бондаренка, буд.7, право власності на 3/5 частку житлового будинку №7 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Бондаренка в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, адреса: 16626, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Мала Кошелівка, вул. Бондаренка, буд.7, право власності на 2/5 частку житлового будинку №7 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Бондаренка в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова