Провадження № 2-н/263/573/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали заяви Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за користування послугою теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за користування послугою теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Із заяви про видачу судового наказу та розрахунку заборгованості вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника згідно укладеного договору №51-14/ж 2 про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання, що утворилась станом на 01.07.2014 року в сумі 4948,18 грн та стягнення заборгованості за період з 01.07.2014 по 01.11.2018.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

На підставі викладеного, враховуючи, що згідно з розрахунком суми заборгованості за надані послуги, наданого заявником, заборгованість виникла за період з 01.07.2014 по 01.11.2018, заява про видачу судового наказу подана до суду 22 листопада 2018 року, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 3, 62, 163, 165 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за користування послугою теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.Л. Соловйов