Справа №336/4094/18
Провадження №2/336/2311/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Падалка А.Р., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №336/4094/18 пр. №2/336/2311/2018 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини, є відповідач - ОСОБА_2. Позивачка на аліменти до суду не подавала. Відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання малолітнього сина не сплачує. З моменту народження та по теперішній час батько дитини участі у його житті не приймає, аліменти не сплачує, станом здоров'я не піклується. Позивачка на сьогоднішній день одружена з іншим чоловіком. ЇЇ чоловік - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянином Ліванської республіки, м. Бейкур. Від даного шлюбу народились два сина - Джейсон та Джоні. На сьогоднішній день стало питання щодо усиновлення малолітньої дитини - ОСОБА_3 новим батьком, оскільки нова родина має намір жити в Ліванській республіці. Кожного разу, коли позивачка перетинає кордон, вона вимушена шукати свого колишнього чоловіка, батька свого сина та просити його надати дозвіл на виїзд. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює позивачка, велику роль у житті дітей грає їх новий батько. Біологічний батько участі в сфері життя ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 не приймав і не приймає. Дитина відвідує школу, приймає активну участь у розвитку фізичного, духовного стану. Батько жодного разу не приводив та не забирав дитину зі школи, не відвідував відкритих занять, батьківських зборів. Під час хвороб відвідування лікаря у дитячій лікарні постійно з дитиною знаходиться позивачка. Відповідач ніякої та жодної участі не приймає.

Позивачка просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 23.08.2018 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В підготовче судове представник позивача ОСОБА_4 не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських справ відносно його сина ОСОБА_5, просить розглядати справу без його участі.

Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в судове засідання не з'явився. До суду надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, 1981 року народження, стосовно ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву та матеріали цивільної справи, дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню у зв'язку з таким.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що 06.03.2007 року у відповідача з ОСОБА_1, народився син ОСОБА_3, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис № 340 (а.с.9).

20.09.2012 року позивачка одружилась з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є громадянином Ліванської республіки, м. Бейкур, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №779 від 20.09.2012 року (а.с.8).

Від даного шлюбу народились два сина - Джейсон та Джоні, про що свідчить свідоцтва про народження дітей (а.с.10, 11).

На сьогоднішній день стало питання щодо усиновлення малолітньої дитини - ОСОБА_3 новим чоловіком матері дитини, оскільки родина має намір жити в Ліванській республіці.

Батько - відповідач взагалі не займається вихованням, не бачиться з дитиною, не піклується про неї. Дитина мешкає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, які передбачені законом та моральними засадами суспільства.

Відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання.

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування від 22.10.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приділяє дитині належної уваги, не цікавиться його здоров'ям, розвитком та подальшою долею, тому позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є доцільним).

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню сина і вважає за необхідне позбавити його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як передбачено ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

При цьому, суд виходить з правового змісту ст. 180, ч.ч.1, 2 ст. 182, ст. 183 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було пред'явлено позивачем 24.07.2018 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с.4).

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи дані, що характеризують особу відповідача, наведені законодавчі норми, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини у частці - в розмірі 1/4 частини зі всіх видів їх заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 24.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір за розгляд вимоги про стягнення аліментів у сумі 704,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст..ст.164,165, 166, 181 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81 89, 200, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1 ардеса: АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП невідомо, адреса: АДРЕСА_1), третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (адреса: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 34), про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.07.2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова