Справа № 161/7803/18 Головуючий у 1 інстанції: Подзіров А.О.
Провадження № 22-ц/802/214/18 Категорія: 27 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Данилюк В.А., Русинчука М. М.,

з участю:

секретаря судового засідання - Лимаря Р. С.,

учасників справи:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кузіна Є. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи тим, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений із порушенням строків позовної давності щодо заявлених вимог, а самі вимоги не є безспірними. Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 26 жовтня 2017 року, зареєстрований за №10300 про стягнення грошових коштів у сумі 51325,76 доларів США з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором №87295-CRED від 10.09.2007 р.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 26 жовтня 2017 року, зареєстрований за №10300 про стягнення грошових коштів у сумі 51325,76 доларів США з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором №87295-CRED від 10.09.2007 р.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 8810 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду в частині стягнення судового збору, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в оскаржуваній ним частині і ухвалити в цій частині нове, зазначивши суму судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду першої інстанції в іншій частині не оскаржується, у зв'язку з чим на законність та обґрунтованість судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга стосується оскарження судового рішення лише в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» судового збору, то суд апеляційної інстанції, додержуючись принципу застосування меж апеляційного перегляду справи, в іншій частині судове рішення не переглядає і на предмет законності та обгрунтованості не перевіряє.

Колегія суддів вважає, що при вирішення вказаних вимог судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості із позивача у загальному розмірі 51325,76 доларів США, що в еквіваленті становить 1320611,80 грн. За результатами розгляду даної заяви нотаріус видав банку виконавчий напис від 26 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №10300, яким постановлено стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 51325,76 доларів США, що в еквіваленті становить 1320611,80 грн.

21 травня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи тим, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений із порушенням строків щодо заявлених вимог, а самі вимоги не є безспірними.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнуто із банку судовий збір у розмірі 8810 грн. на підставі ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 травня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому сплатив судовий збір в розмірі 704,80 грн, керуючись Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. Для з'ясування питання про те, які вимоги відносяться до майнових, а які - до немайнових, суди повинні також враховувати роз'яснення, викладені у пункті 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин".

Згідно із п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин" при пред'явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності, розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці.

Саме із врахуванням наведеного, до сплати при зверненні до суду із даним позовом визначено Законом розмір судового збору як за вимогу немайнового характеру.

Отже, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід було стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

Як видно із матеріалів справи, судом першої інстанції помилково було постановлено ухвалу від 23.05.2018 р. про залишення позовної заяви без руху, якою позивача зобов'язано сплатити судовий збір як за вимогу майнового характеру і сумі 8810 грн.

Проте, відповідно до п.п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням позивача суд має право вирішити питання про повернення зайво сплаченої суми судового збору.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору з АТ КБ «ПриватБанк» підлягає зміні, а розмір стягнутого судового збору зменшенню з 8810 грн до 704,80 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року в частині стягнення судового збору змінити, зменшивши розмір стягнутого з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в користь ОСОБА_3 судового збору з 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн до 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді