Справа № 463/6270/17 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/106/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Яремко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 463/6270/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 до якої приєдналась Запитівська селищна рада Кам'янка-Бузького району Львівської області на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 13 червня 2018 року ухваленого судом у складі судді Мармаша В.Я., повний текст рішення складений 21 червня 2018 року у справіпозовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третіх осіб: Органу опіки та піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Запитівської селищної ради, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач по справі ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити наступні способи його участі у вихованні доньки, а саме особисте спілкування у формі побачень в 1-3 суботу та 2-4 неділю місяця з 11.00 год. до 20.00 год. за місцем його проживання, побачення на день народження дитини 24 серпня, спільний відпочинок у першу половину літніх канукул із батьком, необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою, право забирати доньку з дому/школи особисто в день його побачення з донькою, зобов'язавши відповідача за два дні до дня його зустрічі з донькою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Позов мотивує тим, що після розірвання шлюбу між сторонами у 2014 році, донька ОСОБА_4 стала проживати разом із відповідачем ОСОБА_2 З часу розірвання шлюбу у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття його участі у вихованні доньки, її відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача у його побаченнях з дитиною. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 № 85 за його зверненням йому було визначено порядок участі у спілкуванні з донькою та її вихованні, згідно якого встановлені дні побачень: 1-3 субота, 2-4 неділя місяця з 11.00 год. до 20.00 год. та щосереди з 19.00 год. до 21.00 год. за місцем проживання дитини в АДРЕСА_1. Однак відповідач часто ігнорувала таке рішення та продовжувала чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою, внаслідок чого він був змушений неодноразово звертатися із заявами до правоохоронних органів за цим фактом.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Зобов'язано відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні доньки: побачення першу, третю суботу та другу, четверту неділю з 11-00 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини в присутності матері ОСОБА_2

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 до якої приєдналась Запитівська селищна рада Кам'янка-Бузького району.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, необґрунтованим та прийнятим всупереч інтересам дитини. Стверджує, що жодних перешкод позивачу у побаченнях з дитиною вона не чинила, а дотримувалась виконання рішення органу опіки та піклування та ініціювала побачення дитини з батьком, що підтверджується копіями листів про запрошення батька дитини на побачення та поштовими повідомленнями про їх направлення відповідачу, однак суд не врахував дані докази при ухваленні рішення. Стверджує, що суд не дав належної оцінки електронним доказам, які відзняті на побаченнях позивача з дитиною, з яких вбачається, що дитина негативно ставиться до побачень з батьком, він не має до неї батьківського підходу та не встановив із нею психоемоційного зв'язку. З даних доказів можна встановити негативну поведінку батька відносно дитини, який налаштовує її проти матері, що свідчить про порушення вимог Сімейного кодексу України. Суд не взяв до уваги висновок Виконавчого комітету Запитівської сільської ради Кам'янка -Бузького району Львівської області в якому зазначено, що виходячи з інтересів дитини, остання просила відмовити в задоволенні позову. Процесуальні порушення полягали у тому, що участь у справі брала Личаківська районна адміністрація, хоча дитина ніколи не проживала у квартирі у м.Львові та працівники Личаківської РА жодного разу не спілкувалися з дитиною та особами, які беруть участь у її вихованні. Стверджує, що аналіз наявних у справі доказів в їх сукупності свідчить про надуманість даного позову, оскільки позивач відмовлявся утримувати дитину, не сплачував аліментів, що підтверджується тим, що в провадженні Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває справа про стягнення з ОСОБА_3 аліментів. Ухвалюючи рішення, суд не взяв до уваги вимоги ст.159 СК України, якою передбачено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення , в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом не взято до уваги, що позивач негативно впливає на дитину, намагається залякати їх приїздами поліції, а під час побачень завдає дитині фізичних та моральних страждань, що суперечить Декларації прав дитини. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Запитівська селищна рада Кам'янка -Бузького району Львівської області у заяві про приєднання до апеляційної скарги просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішення судом ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необгрунтованою. Стверджує, що відповідач суб'єктивно та односторонньо трактує вимоги чинного законодавства, наводить помилкові висновки, які суперечать обставинам справи. Стверджує, що відповідач систематично налаштовує дитину проти нього, що видно із поведінки дитини на відео. Звертає увагу, що на момент звернення з позовом відповідач була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, що відповідало компетенції Личаківської РА, а тому саме її висновок судом взято до уваги. Зазначає, що ніколи не уникав обов'язку утримувати дитину та позивач всіляко намагається перешкодити побаченням з нею, що стало причиною звернення з даним позовом, а тому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони по справі в судове засідання не з»явилися хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Представник відділу Служби у справах дітей Личаківської РА ЛМР надав суду клопотання про слухання справи у відсутності представника за наявними у справі документами, апеляційну скаргу в інтересах малолітньої дитини заперечує.

Відповідач по справі ОСОБА_2 надала суду письмове клопотання про неможливість з»явитися в судове засідання, просила розгляд справи відкласти.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не зазначила поважних причин неможливості з»явитися в судове засідання, не надала підтвердження цим обставинам, суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності осіб, які належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, в судове засідання не з»явилися.

Згідно ст.372 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 07.11.2011 року (а.с.4).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно з довідкою ЛКП «№ 503» від 17.07.2017 № 1481, дані якої підтверджуються інформацією наданою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМСУ у Львівській області, на момент пред'явлення позову відповідач із донькою були зареєстровані за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5, 22), позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.11).

16 березня 2017 року Личаківською районною адміністрацією ЛМР видано розпорядження № 85 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_3 із донькою ОСОБА_4» та встановлено графік ОСОБА_3 побачень з донькою ОСОБА_4: І та ІІІ суботу щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год., ІІ та ІV неділю щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год. та щосереди з 19.00 год. до 21.00 год., відповідача зобов'язано не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. (а.с. 6).

Під час розгляду справи судом, відповідач із донькою змінили місце реєстрації проживання та проживають у смт. Запитів Кам»янка-Бузького району Львівської області разом із батьком відповідача.

На підставі ухвали суду від 09.02.2018 Запитівською селищною радою надано висновок органу опіки і піклування від 16.03.2018 № 93/02-07 щодо розв»язання спору за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, відповідно до якого, виходячи з інтересів дитини, враховуючи її вік, стать, умови проживання, особисту прихильність дитини до кожного з батьків та до осіб, які беруть участь у її вихованні, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, ВК Запитівської селищної ради як орган опіки та піклування прийшов до висновку, що у позовних вимогах ОСОБА_3 слід відмовити повністю. (а.с.135-137).

Згідно частин другої, третьої статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 141СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, обов'язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов'язок не чинити цьому перешкоди.

Статтею 157 СК України прописано, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 159 СК України, якщо той із батьків з ким проживає дитина,чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо,у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення,можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини,суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами існують конфліктні відносини з приводу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною. Так, останній неодноразово звертався до правоохороннх органів з приводу неналежного виконання, на його думку, розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85, на підтвердження чого надав докази відповідних звернень. Відповідач, аналогічно, заперечуючи зазначені обставини, нодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу неправдивості відповідних повідомлень позивача та з вимогою притягнути його до відповідальності, з приводу чого також надала відповідні документальні докази. Одночасно відповідач ОСОБА_2 зверталася до Личаківської районної адміністрації ЛМР з приводу позбавлення позивача батьківських прав відносно доньки, рішення з приводу чого органом опіки і піклування не приймалося, та неодноразово ініціювала вирішення спору судом щодо участі батька в утриманні доньки, пред'являючи до нього відповідні позови, з приводу чого на даний час спір про стягнення аліментів розглядається судом.

При цьому, як встановлено судом, відповідач за час після винесення розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85 мав неодноразові побачення із донькою, що підтверджується як поясненнями сторін у судовому засіданні, так і оглянутими судом копіями електронних звернень-запрошень відповідача на ім'я позивача про проведення останнім зустрічей із донькою, а також відеозаписами таких побачень, наданих відповідачем.

Разом із тим, належне виконання розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85 вимагає повного дотримання визначеного позивачу графіку побачень із дитиною, однак, як встановлено судом, інтенсивність таких побачень поставлена відповідачем у залежність від її волі надати згоду на кожне конкретне побачення. Так, на початку листопада позивач звертався до правоохоронних органів, що відповідач протягом місяця не дає можливості йому бачитися із донькою. У листі до голови Личаківської районної адміністрації ЛМР від 03.11.2017 вхідний номер від 04.11.2017 відповідач фактично не заперечуючи цієї обставини, вказує як на причину цього, що під час останньої зустрічі із позивачем на початку жовтня 2017 позивач ОСОБА_3 відмовився розрахуватися за обрану дитиною іграшку та не сплачує добровільно аліменти на її утримання. Із відзиву від 09.02.2018 вбачається, що відповідач визнає, що в період після 02.11.2017 до 09.02.2018 побачень позивача із донькою не відбувалось, як на причину цього вказує на прохання дитини не їздити більше на побачення із батьком внаслідок його протиправної поведінки. Аналогічно позивачем були налані відеозаписи, оглянуті судом, коли у визначний розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85 час зустрічі із донькою з незалежних від нього причин не відбувалися. Зазначені обставини, встановлені судом, не спростовуються іншими дослідженими доказами та показаннями свідків.

Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин, наявності конфліктних відносин сторін з приводу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, існування перешкод у дотриманні визначеного графіку побачень, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дітей, а також те, що встановлений рішенням органу опіки і піклування графік побачень з дитиною відповідає вимогам закону та інтересам сторін, суд першої інстанції цілком підставно задовольнив позов в частині вимог про встановлення позивачу ОСОБА_3 графіку побачень з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6: І та ІІІ суботу щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год., ІІ та ІV неділю щомісячно з 11.00 год. до 20.00 год. При цьому суд надав належну оцінку всім зібраним доказам у їхній сукупності та підставно не прийняв заперечення відповідача ОСОБА_2 на позов, що позивач не приймає участі в утриманні дитини, так як спір з даного приводу розглядається судом. Крім того, як вбачається із наданих позивачем доказів про номер карткового рахунку відповідача, йому стало відомо про такий лише 25.05.2018, після чого 04.06.2018 ним добровільно було перераховано 3000 грн. на утримання доньки.

Встановлення інших форм участі батька у спілкуванні з дитиною, з приводу чого заявлено самостійні позовні вимоги, суд першої інстанції підставно вважав недоцільні такі та правильно відхилив їх, а тому суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Виходячи з інтересів дитини, а саме її прихильності до матері та відсутності достатнього психоемоційного зв'язку з батьком, беручи до уваги зміст Розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР від 16.03.2017 року № 85 та Висновок органу опіки та піклування, судом правильно обрано спосіб участі батька у вихованні дитини, який буде достатнім для налагодження психоемоційного контакту з дитиною за місцем її проживання у присутності матері дитини, без участі якої донька не бажає бачитись із батьком. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дітей. При цьому після налагодження психоемоційного контакту з дитиною батьки не позбавлені можливості відповідно до статті 157СК України вирішувати питання виховання дитини спільно, в тому числі й у питаннях можливості проведення побачень позивача з донькою за відсутності матері, забирати доньку з дому/школи особисто, проведення додаткового часу із дитиною, в тому числі під час дня народження, спільного відпочинку чи спілкування іншими засобами зв'язку, з приводу чого заявлені позовні вимоги.

Щодо інших доводів апеляційної скарги та небажання відповідача ОСОБА_2 на участь у вихованні дитини батька, зокрема, його зустрічей із дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, такі не заслуговують на увагу, суперечать нормам матеріального права та моральним засадам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 до якої приєдналася Запитівська селищна Рада Кам»янка-Бузького району Львівської області залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 13 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді Р.В.Савуляк

Т.І.Приколота