______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_______
Єдиний унікальний номер справи 654/1240/18 Головуючий у першій інстанції Охтень А.А.
Номер провадження 22-ц/ 819/109/18 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Базіль Л.В.

суддів: Склярської І.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 діючої від імені ОСОБА_4 до якої приєдналася приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Негра Лариса Анатоліївна на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 липня 2018 року (повне судове рішення складено 19.07.2018 року) ухвалене в складі судді Охтень А.А. у справі №654/1240/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування державної реєстрації

В С Т А Н О В И В:

18.04.2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування державної реєстрації.

В обгрунтування позову зазначав, що у березні місяці 2018 року йому стало відомо, що його дружина ОСОБА_7 здійснила відчуження належної їй ? частки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом укладення 07.02.2018 року нотаріально посвідченого договору дарування з ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що виділ у натурі частки земельної ділянки його дружиною не проводився, він згоди на відчуження частки не надав просив суд на підставі ст.ст.203,215 ЦК України ст.67 СК України визнати недійсним договір дарування ? частини земельної ділянки площею 1.2334 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та посвідчений нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Негрою Л.А; скасувати державну реєстрацію вказаного договору дарування.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 липня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір дарування ? частини земельної ділянки площею 1.2334 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та посвідчений нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Негрою Л.А.

Скасовано державну реєстрацію договору дарування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_4 з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

В обгрунтування скарги зазначає, що суд при ухваленні рішення, що оскаржується не звернув уваги на те, що з моменту набрання законної сили рішенням Голопристанського районного суду від 21 жовтня 2014 року по справі №654/2986/14-ц та реєстрації на його підставі за ОСОБА_7 права власності на ? частку земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, право спільної сумісної власності на вказане майно припинилося, а тому суд безпідставно застосовував до спірних правовідносин положення ЦК щодо режиму спільної сумісної власності та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність у ОСОБА_7 права подарувати свою частку без згоди співвласника ОСОБА_6

Також вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі у якості відповідача дарувальника за оспорюваним правочином, ОСОБА_7, оскільки спір по суті заявлених вимог не може бути вирішений правильно без залучення до участі у справі всіх належних відповідачів.

Зазначає, що суд безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст.369 ЦК України, яка регулює здійснення права спільної сумісної власності, в той час як у цій справі земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Зазначає, щодо не дослідження судом питання відсутності у позивача права на позов, оскільки вважає, що оспорюваний правочин жодним чином не порушує права співвласника. Вважає, що судом безпідставно зроблені висновки щодо дій приватного нотаріуса, який не приймає участі у справі.

16.10.2018 року Приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Негра Лариса Анатоліївна подала заяву про приєднання до апеляційної скарги в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, вказуючи на те, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання, що безпосередньо впливають на її професійні права та інтереси, як нотаріуса.

Адвокат Гончар Наталія Миколаївна, яка діє від імені ОСОБА_6 у відзиві на апеляційну скаргу її доводів не визнала, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представники сторін підтримали свої правові позиції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають з 23.08.2002 року в зареєстрованому шлюбі та який на час розгляду справи не розірваний.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Голопристанського районного суду від 21 жовтня 2014 року (а.с.42-44), в рамках вирішення спору за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя за ОСОБА_7 визнано право власності на ? частину земельної ділянки, площею 1.2334 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції в зазначеній частині залишено рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 20 січня 2015 року без змін.

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30756183 від 03 серпня 2016 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 64942123 від 03.08.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 є об'єктом спільної часткової власності, в якому частка ОСОБА_7 складає ?. (а.с.35)

07 лютого 2018 року ОСОБА_7 за нотаріально посвідченим договором дарування ? частки земельної ділянки, подарувала належну їй ? частку земельної ділянки площею 1.2334 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4.(а.с.34)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування ? частини земельної ділянки площею 1.2334 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 суд першої інстанції, виходив із обґрунтованості заявлених вимог.

Однак, погодитись із таким рішенням не можна, оскільки своїх висновків суд дійшов із порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», особами, які беруть участь у справі про визнання

правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про

визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування

наслідків його недійсності, а також вимога про застосування

наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як

однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою,

права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину(ч.5 п.5 зазначеної постанови).

Згідно договору дарування ? частини земельної ділянки від 07.02.2018 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Негра Л.А. в реєстрі за №121, ОСОБА_7 (дарувальник) подарувала ОСОБА_4(обдарована) ? частку земельної ділянки, площею 1.2334 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_6 пред'явив позов про визнання вказаного договору дарування недійсним з посиланням на те, що його дружина (ОСОБА_7- дарувальник за договором) здійснила відчуження частки земельної ділянки без його згоди та без виділу частки земельної ділянки в натурі, відповідачем у справі визначив ОСОБА_4

Однак, у справі за позовом сторони правочину, про визнання його недійсним, відповідачем є інша сторона правочину, а у справі за позовом заінтересованої особи, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, про визнання правочину недійсним відповідачами є сторони правочину.

В силу положень ч.1, ч.2 п.1 ст.11, ст.202, 509,717 ЦК України між сторонами правочину виникли цивільні права та обов'язки, відповідно ОСОБА_7 розпорядилася своїми майновими правами, позов про визнання недійсним правочину, на підставі якого таке розпорядження відбулося, стосується цивільних прав і обов'язків дарувальника ОСОБА_7. Отже маючи в справі дані про сторони оспорюваного договору, суд першої інстанції в порядку, передбаченому ч.5 ст.12, п.1 ч.1 ст.189, 197, ч.2 ст.214 ЦПК України, помилково вважав відсутність матеріально та процесуально - правового інтересу в справі ОСОБА_7, безпідставно не залучив її до участі у справі, залишив поза увагою, що саме ОСОБА_7 належить право встановленим порядком захищати свої майнові права, законні майнові інтереси. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч.2 ст.77 ЦПК України).

Отже докази, які оцінюються в цивільній справі та встановлення у судовому засіданні фактів, за сукупністю яких вирішується питання про цивільні права і обов'язки сторін, та підставі яких ухвалюється судове рішення, мають правове значення, якщо ці дії вчиняються у процесі розгляду справи, в якій є належний суб'єктний склад сторін, зокрема, відповідач, цивільних прав, обов'язків та інтересів якого стосується спір.

За умов, коли позов про визнання договору недійсним був пред'явлений не до всіх належних відповідачів, позов не міг бути задоволений стосовно до того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав процесуальних підстав за відсутності одного із належних відповідачів для вирішення спору по суті, що, між іншого, може мати наслідки, які передбачені ч.1 ст.352 ЦПК України.

Таке вирішення справи є неправильним у процесуальному розумінні та не відповідає вимогам законодавства.

Суд апеляційної інстанції в свою чергу позбавлений процесуальної можливості залучити до участі в справі іншу сторону оспорюваного правочину.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішенням суду першої інстанції безпосередньо вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_7, не залученої до участі у справі, зважаючи на вказані порушення процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає обов'язковому скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, що не позбавляє права позивача на звернення до суду з залученням всіх осіб, права та інтереси яких порушуються.

Керуючись ст.ст.367,368,374,376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 діючої від імені ОСОБА_4 до якої приєдналася приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Негра Лариса Анатоліївна задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 липня 2018 року скасувати і постановити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування державної реєстрації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2120,74 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Т.Г. Чорна

Повне судове рішення складено і підписано 04 грудня 2018 року

Головуючий Л.В. Базіль