РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/16126/16-ц

Провадження № 2/643/372/18

20.06.2018

20 червня 2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Генеральне регіональне управління ПрАТ «УПСК» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП, яка мала місця 07.11.2015, від дій якого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Між ОСОБА_4 та ПрАТ «УПСК» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно актів виконаних робіт, товарного чеку, сума матеріальної шкоди, якої зазнав позивач, загалом становить 147963,83грн. ПАТ «УПСК» зобовязалась сплатити іноземному підприємству «АІС-Харків» суму страхового відшкодування 49000грн., тобто сума яка не покрита страховим відшкодуванням коштів становить 98963,83грн. Фактична оплата витрат, повязаних із спричиненням відповідачем матеріальної шкоди позивачу становить 99122,16грн. Внаслідок ДТП, пошкодження автомобіля позивач зазнав і моральної шкоди, переніс душевні страждання, які викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час, а саме. З 07.11.2015 по серпень 2016 використовувати свій автомобіль за його призначенням, клопотами за ремонтом автомобіля, що позивач оцінив у 100000грн.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовні вимоги, із якого вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги частково, вважаючи, що вартість відновлювального ремонту,що розрахована судовим експертом відповідає суми 49000грн., а різниця між вартістю матеріальної шкоди завданої позивачу та сплаченим страховим відшкодуванням та ПДВ складає 111468,98грн., тому обґрунтованим є відшкодування позивачу 47090,88грн. (111468,98 49000-15378,10=47090,88). Також, у відзиві зазначено, що згідно актів виконаних робіт та квитанцій вартість ремонту складає 147963,83грн., що на 33494,85грн. більш ніж зазначено у звіті,який зроблений без урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Також у відповідача викликає сумніви відомості про заміну впускного колектору, що у протоколі про огляд транспортного засобу не зазначено. З вимогами позову щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, відповідач повністю не погоджується, оскільки позивачем визначений розмір моральної шкоди не вмотивований та не доведений.

Позивач, його представник в судовому засіданні повністю підтримали викладенні вище обставини і вимоги позову, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача підтримав обставини, викладені у відзиву, вимоги позову визнав частково.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином.

Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП, яка мала місця 07.11.2015, від дій якого автомобіль НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. Провадження за адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_1

Між ОСОБА_4 та ПрАТ «УПСК» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Такі обставини підтверджено постановами Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016, апеляційного суду Харківській області від 18.10.2016, свідоцтвом про реєстрацію (а.с.4-8).

Із висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 206 від 19.01.2016 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого при ДТП складає 111468,98грн. (а.с.90).

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно актів виконаних робіт, товарного чеку, сума матеріальної шкоди, якої зазнав позивач, загалом становить 147963,83грн.

ПАТ «УПСК» зобовязалась сплатити іноземному підприємству «АІС-Харків» суму страхового відшкодування 49000грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі (ст.636 ЦК України).

Із висновку Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2808це15 вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позову з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювачем шкоди застрахована. З загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник-особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Отже, згідно актів виконаних робіт, чеків про оплату таких робіт, сума яка не покрита страховим відшкодуванням коштів становить 98963,83грн.

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду на суму 99122,16грн., шо на 158,33грн. більше ніж понесені фактичні витрати та страхове відшкодування, і ніяких чином не підтверджено наданими доказами.

Тому суд, аналізуючи вищевикладене, вважає за обґрунтоване встановлення фактичне понесене позивачам витрат внаслідок ДТП в розмірі 98963,83грн.

Посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що позивачем у підтвердження своїх витрат на проведення ремонту автомобіля надані рахунки та квитанції, які на думку останнього, є неналежними, та те, що згідно звіту про оцінку майна не враховувався коефіцієнт фізичного зносу, що при ремонту автомобіля у особи, що не є платником ПДВ, збиток у вигляд ПДВ не виникає тощо, суд вважає такими, що спростовують вищенаведені обставини та норми діючого законодавства.

Далі, у відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що з вини відповідача пошкоджено автомобіль позивача, який внаслідок ДТП, пошкодженням автомобіля тощо, завдав душевних страждань.

Абзацом першим п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 з подальшими змінами та доповненнями, визначеного, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Частина друга ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самою, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивача, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України « про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової0 шкоди від 31.03.1995 № 4).

Позивач посилається на той факт, що внаслідок ушкодження його майна переніс душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час, а саме, з 07.11.2015 по серпень 2016, використовувати свій автомобіль за його прямим призначенням, клопотами по ремонту тощо. Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.

При цьому, з боку позивача, його представника не представлено суду будь-яких доказів, які б свідчили у своєї сукупності про вчинення відповідачем, у звязку з чим позивач зазнав моральної шкоди.

Не містять таких доказів у матеріали справи.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що збоку позивача не доведено вчинення моральної шкоди з боку відповідача, яка полягає у фізичному болю, стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнав, наявність душевних страждань, яких останній зазнав у звязку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сімї чи близьких родичів тощо, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позову у частині стягнення моральної шкоди.

Далі, відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороно або третьою особою.

Для визначення розмірі витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат у часник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З боку представника відповідача заявлено клопотання про наявність юридичних послуг відповідачі, які складаються із юридичної консультації, ознайомлення з документами для підготовку відзиву на позовну заяву, копіювання документів, участі в судових засідання, що загалом складає 4100грн.

Між тим, з боку відповідача, його представника у підтвердження таких доводів надано лише копію договору про надання правової допомоги від 14.09.2017

Інших необхідних доказів щодо належного підтвердження наданих послуг, які вимагають правила ст. 137 ЦПК України з боку відповідача не надано, а тому суду відсутні підстави для розподілу витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 76-81, 83, 137, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 вчинену матеріальну шкоду в розмірі 98963 (девяносто вісім тисяч девятсот шістдесят три)грн., 83 коп.

В іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 1265 (одна тисяча двісті шістдесят пять)грн., 24 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Повний текст складений 27.06.2018

Суддя