ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 404/3068/18

провадження № 22-ц/4809/466/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.,

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - адвокат ОСОБА_2,

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники відповідача: за довіреністю Науменко В?ячеслав Вікторович, адвокат Сокуренко Євген Сергійович;

треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2018 року у складі судді Варакіної Н.Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 серпня 2018 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 11 жовтня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь «ПриватБанк» грошових коштів за вісім років п?ять місяців сімнадцять днів у сум 30 067,63 доларів США (а.с. 100-103).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2018 року стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 9100 грн. (а.с. 117).

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Зазначає, що позивачем не доведено розмір та повноту витрат, які фактично були понесені ним на правничу допомогу. Позивач мав би надати суду розрахунок витрат часу, витраченого адвокатом на ведення справи в суді, на участь у судових засіданнях та вчинення окремих процесуальних дій поза судовим розглядом. Таких документальних доказів позивачем не надано. Позивач подав заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу лише через вісім днів після ухвалення судового рішення. Суд не врахував положення закону про граничний розмір витрат, що підлягають компенсації (а.с. 162-164).

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що в судовому засіданні до закінчення судових дебатів ним було зроблено заяву про надання доказів витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду. 10 серпня 2018 року подав суду докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 201-202).

Приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, та Фортечний ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області, які отримали під розписку копію апеляційної скарги Банку на ухвалу суду та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, не надали суду відзив на апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 01листопада 2018 року визначено суддю-доповідача у справі та склад колегії суддів для розгляду справи (а.с.177, 178). 02 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції (а.с.180), 12 листопада 2018 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 28 листопада 2018 року (а.с.189).

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги на ухвалу суду.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2 заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання апеляційного суду не прибула, надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність.

Представник Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу про відшкодування витрат на правничу допомогу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009,п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як свідчить зміст позовної заяви, позивач відповідно до вимог ст.134 ЦПК України попередньо визначив розмір витрат, які він очікує понести за надання правничої допомоги за його позовом до Банку в розмірі 15 000 грн. (а.с.2-5).

Відповідно до ч.3 ст.134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що в судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 до закінчення судових дебатів, заявив суду про надання розрахунку фактично понесених позивачем витрат на правничу допомогу та доказів оплати цих витрат після ухвалення рішення судом.

Після ухвленн рішення у справі, на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, надав договір про надання професійної правничої допомоги від 10 травня 2018 року (а.с.107), додаткову угоду до цього договору від 06 серпня 2018 року, в якому визначено вартість правничої допомоги (а.с.108), акт приймання-передачі виконаних зобов?язань за договором про надання правничої допомоги (а.с.109). Надано розрахунок витрат із зазначенням переліку виконаних робіт по представництву та захисту інтересів та прав позивача, а саме надання консультацій та роз?яснень з питань захисту прав споживачів, оскарження виконавчих написів нотаріусів; ознайомлення у Фортечному ВДВС з матеріалами виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 та виготовлення копій вказаного провадження для складення позовної заяви та додатків до неї; ознайомлення в суді з матеріалами справи за позовом Банку до ОСОБА_1, для складення позовної заяви та додатків до неї; опрацювання документів та складення позовної заяви; представництво інтересів позивача в судових засіданнях суду першої інстанції (а.с.110), що підтверджується і протоколом судового засідання (а.с.28), надав квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 06 серпня 2018 року на суму 9100 грн. ( а.с.111).

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг адвокатом і виконаних робіт та їх вартість, а також доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат, є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що позивач подав докази про понесені ним витрати на правничу допомогу через вісім днів після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Докази витрат на правничу допомогу були направлені до суду поштою 10 серпня 2018 року, через чотири дні після ухвалення рішення суду у справі, що підтверджується відбитком штампу на конверті поштового відправлення на адресу суду (а.с.112).

Вказаним підтверджується дотримання позивачем строку, передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України для подання доказів розміру понесених ним судових витрат.

Розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу є обгрунтованим, співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт, обсягом наданих послуг, значенням справи для позивача.

Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування судом встановленого законодавством граничного розміру компенсації витрат, є також безпідставними, оскільки Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» втратив чинність з 15 грудня 2017 року на підставі Закону № 2147-УІІІ від 03.10.2017 року .

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про розподіл судових витрат на правничу допомогу, не встановлено.

Керуючись ст.268, п.1 ч.1ст. 374, ст.375, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2018 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

В .В. Черненко