Ухвала

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 462/2180/16

провадження № 61-15157св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року у складі судді Кирилюк А. І. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2017 року у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Крайник Н. П., Савуляк Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з 2000 року по жовтень 2013 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 листопада 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку по сплаті аліментів за період з вересня 2013 року по квітень 2014 року та з грудня 2014 року по квітень 2016 року утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком боргу по сплаті аліментів від 01 квітня 2016 року № 7855, виданим Залізничним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 2 000 грн щомісяця, а також індекс інфляції, нарахований з квітня 2014 року по вересень 2016 року включно, що складає 87,74 грн, суму заборгованості по неустойці у розмірі 41 195,93 грн, додаткові витрати, понесені позивачем на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1 776,91 грн.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку по оплаті аліментів у розмірі 3 385,10 грн. Вирішено питання про розподіл судового збору. У іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення.

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у липні 2017 року, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів призначено до судового розгляду.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву, в якій просила не розглядати цю справу у зв'язку зі смертю ОСОБА_2

До заяви додано світлокопію свідоцтва про смерть від 11 вересня 2018 року серії НОМЕР_1, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Частиною першою статті 608 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією зі сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно із частиною першою статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Оскільки правовідносини, з приводу яких виник спір у цій справі, не допускають правонаступництво, то провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 255, 414, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк