смт.Короп 30 листопада 2018 року
Коропський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді- Балаби О.А.,
при секретарі Редько А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи вимоги тим, що він передав у власність (користування) відповідачу для особистих потреб грошові кошти у сумі 4000,00 доларів США строком до 01.04.2017 року, про що між сторонами було укладено договір позики. Крім того, на підтвердження факту отримання грошових коштів у позику відповідачем власноручно було складено письмову боргову розписку. По закінченню терміну борг йому не повернутий, тому просить стягнути з останнього на свою користь в еквіваленті національної валюти 109800,00 грн. основного боргу та штраф у розмірі 258500,00., всього 368300,00, а також 3683,00 грн. судових витрат.
У судове засідання позивач не зявився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі. На заочний розгляд справи згоден.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно, через Офіційний веб-портал «Судова влада України» Коропський районний суд Чернігівської області. У звязку з чим, суд за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено, між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів (Договір) від 30 листопада 2016 року, відповідно до якого позичальник отримав від позикодавця грошові кошти в сумі 4000,00 доларів США без нарахування відсотків, шляхом передачі вищевказаної суми грошей до підписання Договору. Відповідно до Договору позичену суму грошових коштів позичальник зобовязався повернути особисто позикодавцю готівкою в строк до 01.04.2017 року. Сторони домовились, що у випадку неповернення позичальником у термін визначений Договором позиченої суми грошових коштів, позичальник зобовязався сплатити позикодавцю штраф у розмірі 500,00 грн. за кожний день прострочення.
Згідно розписки заповненої власноручно відповідачем від 30.11.2016 року він отримав від позивача в позику грошові кошти у розмірі 4000,00 доларів США згідно договору позики від 30.11.2016 року. Ці грошові кошти відповідач зобовязався повернути в строк до 01.04.2017 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) гроші кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Враховуючи, що відповідач не виконав умови Договору, тому вимога про стягнення з нього боргу в розмірі 109800,00 грн. підлягає задоволенню.
Згідно вимог ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору прапорційно до задоволених вимог (179800/368300х3683=1798).
Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-284, 289, 354 ЦПК України,-
вирішив:

позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (вул. Центральна, 55, с. Карильське, Коропського району, Чернігівської області, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 1798 (одна тисяча сімсот девяносто вісім) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Суддя: Балаба О. А.