У Х В А Л А

"27" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження та визнання мирової угоди укладеної в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться зазначена цивільна справа.

22 жовтня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди.

27 листопада 2018 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд питання про затвердження мирової угоди без участі відповідача.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3 подану заяву підтримала, просила затвердити мирову угоду.

Суд, вислухавши думку представника позивача, вивчивши умови мирової угоди, які сторони бажають затвердити, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, останній просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість в сумі 660 000,00 гривень та судовий збір в сумі 6 600,00 гривень.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вказана заборгованість виникла у зв'язку із укладеним 07 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики, за умовами якого позикодавець (позивач) в порядку і на умовах, визначених договором позики, надав позичальнику (відповідачу) позику у сумі 660 000 гривень 00 копійок, яку останній зобов'язався повернути у строк до 30 квітня 2018 року включно, при цьому зобов'язання за договором позики відповідачем не виконано, борг в сумі 660 000,00 гривень не повернуто.

Відповідно до умов, укладеної 15 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, мирової угоди, сторонами було погоджено, що відповідач визнає суму заборгованості перед позивачем, яка виникла на підставі договору позики від 07 червня 2017 року, у розмірі 660 000,00 гривень, при цьому сторони домовилися, що відповідач зобов'язується та гарантує погасити перед позивачем вказану суму боргу шляхом передачі позивачу права власності на належну відповідну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. Вказані відомості також підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом вказаної статті процесуального закону мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з'ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін.

При цьому, зміст укладеної між сторонами мирової угоди передбачає передачу об'єкта нерухомого майна, який належить на праві власності відповідачу у право власності позивача.

В той же час, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №761/46056/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, визнання права власності, витребування майна.

Відповідно до заявлених позовних вимог у вказаній справі, останні пов'язані із визнанням недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 13 серпня 1996 року; визнання за ОСОБА_6 права власності в порядку спадкування за законом та витребування вищезазначеного майна з володіння ОСОБА_2

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року, в рахунок забезпечення позову у вказаній вище справі, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

З огляду на вищевикладене, вбачається, що існує правовий спір щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з чим будь-яка реалізація розпорядження таким майном в даному випадку призведе до порушення прав та інтересів інших осіб, враховуючи те, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа щодо визнання права власності на вказану квартиру за іншою особою.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом факти, враховуючи перебування квартири, передача якої погоджена сторонами в рахунок погашення заборгованості, під арештом, судом не вбачається підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження та визнання мирової угоди укладеної в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження та визнання мирової угоди укладеної в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 30 листопада 2018 року.

Суддя: