Справа № 570/3187/18
Номер провадження 2/570/1286/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

представників сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка позов підтримала та пояснила про обставини, що описані вище. Не згідна на пропозицію відповідача сплачувати аліменти у розмірі ? від заробітку. Вважає, що суд має враховувати ту обставину, що відповідач раніше не надавав допомогу на утримання дитини. А тому аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, і саме на стягненні аліментів у такому розмірі наполягає позивачка, у такий, як на думку позивачки, спосіб відновлять справедливість. Також зауважила, що нещодавно їй було здійснене оперативне втручання, і у звязку з цим вона понесла значні витрати. А відповідач не надав ніяку допомогу. На її думку, чим більші доходи має відповідач, тим більшу частку від його доходів може просити стягнути позивачка як аліменти на утримання дитини, і суд не має підстав цю частку зменшити. Тому не погоджується на пропозицію відповідача сплачувати аліменти у меншому розмірі, ніж про який вона зазначила у позові, та наполягала на представлення відповідачем офіційної та повної довідки про доходи щоб довести ту обставину, що відповідач може сплачувати ще більше аліментів.

Відповідач позов визнав частково. Зазначив, що він згідний сплачувати аліменти у меншому розмірі, ніж про це просить позивачка. Зазначає, що періодично обстежується у лікарів, проходить курси лікування. На роботі має невисокий оклад, а премія виплачується не постійно, тому просить врахувати дану обставину.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей.

Згідно ч. 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу), матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Батько дитини, відповідач у справі, не надає допомоги на утримання сина.

Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України.

За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

До суду була подана довідка про доходи позивачки, згідно якої за період з січня 2017 року по січень 2018 року вона отримала дохід у загальній сумі 85 756, 46 грн., що у середньому за місяць складає 7 146, 37 грн.

Відповідач подав свою довідку про доходи, згідно якої за 9 місяців 2018 року його дохід становить 109 486, 07 грн., що у середньому за місяць складає 12 165, 12 грн.

Позивачка надала докази про те, що в неї немає у наявності нерухомого майна.

У відповідача також нерухомого майна немає.

Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як вбачається з наданих суду пояснень, позивачка та її представник обґрунтовують розмір аліментів, які позивачка бажає отримати з відповідача тим, що відповідач:

- раніше протягом семи років не надавав допомогу на утримання дитини;

- відповідач має значні доходи;

- позивачка потребувала лікування, отримала таке лікування, і у звязку з цим понесла значні витрати.

Проте позивачка та її представник не враховують наступне.

За положеннями ЦПК України кожен з учасників правовідносин розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

І у випадку, коли позивачка потребувала від відповідача допомоги на утримання дитини, а відповідач на прохання позивачки таку допомогу не надавав, то вона могла б звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Проте позивачка не скористалася такою можливістю, а звернулася до суду лише у 2018 році.

Окрім того, за положеннями статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Проте такі вимоги не були заявлені.

За положеннями частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Надалі. Доходи (в середньому за місяць) у позивачки становлять 7 146, 37 грн., у відповідача - 12 165, 12 грн.

Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.07.2018 року складає 1841 грн., з 01.12.2018 р. 2027 грн.

50% від прожиткового мінімуму становить величину: з 01.07.2017 р. 920, 50 грн., а з 01.12.2018 р. 1013, 50 грн.

При визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину слід врахувати, що обовязок з утримання дитини покладений на обох батьків.

В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову про стягнення аліментів.

Позивачка покликається на понесені нею витрати у звязку з власним лікуванням. Проте дана обставина не може бути врахована при визначенні розміру аліментів.

За положеннями частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частки від доходу відповідача, щомісячно.

Адже у цьому разі позивачка, приймаючи до уваги доходи відповідача, матиме розрахунковий середній розмір аліментів у сумі 2 342, 4 грн. Ця величина зазначена для демонстрації того, що визначений судом розмір аліментів (в розмірі 1/5 частки від доходу відповідача, щомісячно) надасть позивачці отримувати грошові кошти, що становлять значно більшу величину, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; та становлять більше, ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд виходить з приписів статті 13 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; враховує майновий стан сторін; та ще раз наголошує, що обовязок з утримання дитини покладений на обох батьків.

Надалі суд звертає увагу на наступне.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються аліментних зобов'язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину, визначений законодавчими актами України, то додаткове ухвалення рішення суду з цього приводу не потребується.

Так само не потребується зазначення у рішенні суду про мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину.

Суд враховує положення статей 180, 181, 182, 183 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про можливість часткового задоволення заявленого позову.

Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судових витрат, то судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь:

? ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, мешканки: вул. 1 Травня, 16, смт. Клевань Рівненського району Рівненської області) аліменти на утримання дитини:

сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,

в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 12.07.2018 р., і до повноліття дитини;

? Рівненського районного суду Рівненської області за наступними реквізитами: отримувач коштів УК у Рівненському районі/Рівненський район, код отримувача (ЄДРПОУ) 38012756, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 7295, класифікація доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), сума 704 грн. 60 коп.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, мешканка: вул. 1 Травня, 16, смт. Клевань Рівненського району Рівненської області).

Відповідач: ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, мешканець АДРЕСА_1).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складене 03.12.2018 року