ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3799/17 Номер провадження 22-ц/814/86/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та її представника - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтавивід 18 червня 2018 року, постановлене суддею Тімошенко Н.В.,

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - державний нотаріус Першої полтавської державної нотаріальної контори Шестун Наталія Григорівна, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на рухоме майно,

в с т а н о в и в:

15.05.2017 ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу із травня 2010 року по 03 квітня 2013 року. Також просила визнати за нею право власності на ? частину рухомого майна, що є об'єктом їх спільної сумісної власності, а саме: автомобіль ВАЗ 211120, легковий універсал, днз НОМЕР_2, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що з травня 2010 року разом з ОСОБА_8 проживала в її квартирі АДРЕСА_1, вони вели спільне господарство та спільний бюджет, проте, офіційно шлюб зареєстрували у квітні 2013 року.

У 2011 році за рахунок спільних коштів, а також допомоги матері позивачки, вони придбали вказаний автомобіль та зареєстрували за ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки, відсутність реєстрації шлюбу з травня 2010 року по 03 квітня 2013 року порушує її право на частку спільної сумісної власності на вказаний автомобіль, просить заявлені позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 червня 2018 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з травня 2010 року по 03 квітня 2013 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на ? частину рухомого майна, на автомобіль ВАЗ 211120, легковий універсал, днз НОМЕР_2, 2010 року випуску, кузов НОМЕР_1 сірого кольору, як на майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які проживали однією сім'єю та не перебували у шлюбі між собою.

Рішення суду мотивоване показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, які підтвердили факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з травня 2010 року по 03 квітня 2013 року. Спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_8 у 2011 році за кошти спільного бюджету родини, з урахуванням прибутків позивачки, отриманих нею від реалізації земельної ділянки та будинку.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2018 року вирішено питання про судові витрати. Стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у рівних частках на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 1 280,00 грн. по 640,00 грн. з кожного./а.с.183/.

З рішенням суду першої інстанції не погодилася відповідач ОСОБА_3 та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 у період часу з травня 2010 року по 03 квітня 2013 року. Даний факт заперечує, оскільки її покійний син ОСОБА_8 до укладення шлюбу лише періодично зустрічався з позивачем, але не проживав, не мав жодних прав та обов'язків та не був пов'язаний з нею спільним побутом.

Стверджує, що спірний автомобіль був придбаний покійним сином за власні збереження та надані нею кошти, які зберігалися на рахунках «Приватбанку».

05.11.2018 ОСОБА_5 подала до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно прийнято на підставі повного та всебічного дослідження письмових доказів та усних показань свідків. Твердження ОСОБА_3 щодо часткового надання коштів на придбання спірного автомобіля є необґрунтованими та нічим не доведеними.

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду не надходили.

Відповідач ОСОБА_6 надіслала апеляційному суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить апеляційну скаргу задовольнити.

Третя особа - Перша Полтавська державна нотаріальна контора направила в апеляційну інстанцію заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. При вирішенні справи по суті поклалася на розсуд суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та її представника, представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги. При цьому враховує наступне.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 27.02.2010 між ОСОБА_5, яка діяла від себе та від імені малолітнього сина ОСОБА_9, а також ОСОБА_10 (продавці) та ОСОБА_11 (покупець) укладено договори купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та земельних ділянок, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,0600 га кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0.2800 га, кадастровий номер НОМЕР_5, що знаходяться в АДРЕСА_2./а.с.156-157, 158, 159/

Умовами договорів, посвідчених приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. за реєстровими номерами 1010, 1014, 1017, визначено, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 39368,00 грн., експертна вартість земельних ділянокплощею 0,2500 га становить 8533,00 грн., продаж земельної ділянки площею 0,0600 га становить 1633,00 грн., а земельної ділянки площею 0,2800 га - 7620,00 грн.

18.01.2011 між ОСОБА_8та ТОВ «Лада-Сервіс» укладено договір № 228 купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ, модель - 211120, 2010 року випуску, кузов НОМЕР_1 сірого кольору за ціною 68 950,00 грн., у тому числі ПДВ - 11 491,67 грн./а.с. 18-19/ 26.04.2011 вказаний автомобіль зареєстрований Полтавським ВРЕВ за ОСОБА_8./а.с.16/

03.04.2013 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5./а.с. 11/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, актовий запис № 71, виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 22.01.2016. /а.с. 12/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.08.2016 деержавним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори по р.№1-51, спадкоємцями майна ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, є його: дружина ОСОБА_5 на ? частку в спадщині та дочка ОСОБА_6 на ? частки в спадщині, з урахуванням ? частки в спадщині, від якої відмовилася дочка ОСОБА_14, з урахуванням ? частки в спадщині, від якої відмовилася мати ОСОБА_3. Спадшина, на яку видано це свідоцтво, складається з транспортного засобу марки ВАЗ, моделі 211120, легковий універсал, днз НОМЕР_2, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, сірого кольору./а.с. 14/.

Задовольняючи позов в частині встановлення факту проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з травня 2010 року по 03 квітня 2013 року, суд першої інстанції виходив з доведеності вказаного факту показаннями свідків. Враховуючи, що спірний автомобіль ВАЗ 211120 днз. НОМЕР_2, 2010 року випуску, був придбаний ОСОБА_8 за час його проживання з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу і позивачкою було вкладено кошти, отримані від продажу земельних ділянок та будинку, в придбання спірного автомобіля, районний суд прийшов до висновку про визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/2 його частину.

Апеляційний суд з висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та прийняті з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 69 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.(ст.80 ЦПК України).

Викладеним вимогам цивільного процесуального закону оскаржуване рішення не відповідає.

Встановлюючи факт спільного проживання, районний суд у своєму рішенні в загальній формі послався на підтвердження даного факту показаннями свідків, не зазначивши їх особи, про які саме обставини вони пояснили і як ці показання узгоджуються з іншими обставинами.

Із матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 25.04.2018 вбачається, що судом допитані свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19./ а.с.133-134/

Апеляційний суд дослідив технічний запис судового засідання, в якому допитувалися вказані свідки, та приходить до висновку, що їх показання є малоінформативними і недостатніми для встановлення заявленого факту. По-перше, їх показання необхідно оцінити критично, оскільки вони є зацікавленими особами, перебувають у дружніх відносинах з позивачкою. По-друге, свідками суб'єктивно оцінено факт періодичного спільного проведення відпочинку та свят разом із ОСОБА_8 за місцем проживання позивачки, як факт ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Про обставини сімейного життя свідкам відомо зі слів позивачки та її сина оскільки, їх показання носять загальний характер. Стосовно придбання автомобіля показання свідків також зводяться до загального твердження, що це спільна покупка ОСОБА_5 і ОСОБА_8, однак пояснити про джерело походження коштів не можуть. Свідок ОСОБА_19 пояснила про намір позивачки надати на придбання автомобіля частину коштів, але чи був він реалізований і за рахунок яких коштів не встановлено.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 з 12.12.1997 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3. Відповідно до умов договору №228 купівлі-продажу спірного автомобіля від 18.01.2011, акту № 228 передачі-приймання автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ місце проживання ОСОБА_8 вказано за цією ж адресою./а.с.8,15, 16, 18-19/

Таким чином, висновки районного суду щодо підтвердження факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_8. з травня 2010 року по 03 квітня 2013 року за місцем реєстрації позивачки - не відповідають обставинам справи.

Не заслуговують на увагу також доводи позивачки щодо придбання спірного автомобіля за спільні кошти, оскільки вони також є недоведеними. Посилання на вкладення у набуття спільного майна належних їй коштів від продажу 27.02.2010 житлового будинку і земельної ділянки - є неспроможними та ніякими доказами не підтверджені./а.с.156-157, 158, 159/

Для встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Вказані обставини районним судом не встановлено, а покази свідків є недостатніми для встановлення вказаного факту.

За правилами статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі за № 6-2253цс15, при вирішенні питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов'язків, з'ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте),а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з доводами відповідача ОСОБА_3 щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт спільного придбання спірного рухомого майна внаслідок спільної праці та внаслідок спільного проживання однією сім'єю, як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірний автомобіль.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_5 прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_8. як дружина спадкодавця та спадкоємиця першої черги, одержала свідоцтво на ? частину спірного автомобіля, а отже визнала, що вказаний автомобіль належить до спадкової маси, як майно спадкод авця.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 червня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - державний нотаріус Першої полтавської державної нотаріальної контори Шестун Наталія Григорівна, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на рухоме майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 954,40грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29.11.2018.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді Ю.В.Дряниця

О.В. Чумак