Справа № 185/7949/18
Провадження № 2/185/4063/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 листопада 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шаповалової І.С.
за участю секретаря судового засідання Красуцького Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Павлограді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою 33 в будинку №127 по вулиці Дніпровській в місті Павлограді, Дніпропетровської області. В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником вказаної квартири. Відповідачка є рідною донькою позивача. Відповідачка зареєстрована у належній позивачу квартирі, але вона за вказаною адресою не мешкає з 2009 року. На даний час місце проживання відповідача позивачу не відоме. У зв'язку з викладеним, позивач звернувсядо суду з даним позовом.
У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомила.
Третя особа в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
ОСОБА_4 ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, виданого 12 січня 1999 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області належить квартира АДРЕСА_1. (а.с. 10).
ОСОБА_4 №1, виданого головою ЖБК «Комунальник-1» 07 вересня 2018 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак з 2009 року за вказаною адресою не проживає.
У відповідності зіст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.
ОСОБА_4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб, розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.
ОСОБА_4 ч. 2ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач по справі втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 33 в будинку № 127 по вулиці Дніпровській в місті Павлограді, Дніпропетровської області, оскільки не проживає там понад один рік, але залишається зареєстрованою за вказаною адресою. Поважності причин відсутності відповідача суду не надано.
Таким чином, оцінивши докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 33 в будинку № 127 по вулиці Дніпровській в місті Павлограді, Дніпропетровської області, та вважає необхідним дані позовні вимоги задовольнити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь держави повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 704,80 грн.
На підставі ст.ст. ст.ст.319,383,391,405 ЦК України та керуючись ст.ст.2,4,81,82,133,141,142,259,263-265,268,272,273,280-282 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 33 в будинку № 127 по вулиці Дніпровській в місті Павлограді, Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні, 80 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.С. Шаповалова