Справа № 151/797/18
Провадження № 2/151/384/18
Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Моцного В.С.
при секретарі: Бондаренко В.П.
Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою розташованою за адресою АДРЕСА_2.
Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/4 частини квартири, що підтверджується витягом № 144097830 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №28677768. В період одруження відповідача із її донькою вона дала дозвіл на реєстрацію відповідача в її квартирі. Згідно рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року шлюб між донькою та відповідачем розірвано. Після розлучення відповідач в її будинку не проживає, особистих речей відповідача в будинку не має, але він залишається бути зареєстрований за вказаною адресою, а тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою АДРЕСА_3,оскільки через реєстрацію відповідача в її квартирі не отримує субсидію.
В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі по мотивах зазначених в позовній заяві, в разі неявки відповідача в судове засідання проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні позивачка є власником 1/4 частини квартири, що підтверджується витягом № 144097830 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: квартирою розташованою за адресою АДРЕСА_2.
Згідно довідки виконавчого комітету Чечельницької селищної ради від 27 грудня 1991 року, ордер на жиле приміщення № 19, виданий громадянину ОСОБА_3 з сім'єю з чотирьох чоловік, житловою площею 39.24 кв.м., яка складається з трьох кімнат по вул. Жовтневій, буд. №17, кв.№7, підїзд №1. Основа видачі ордера рішення виконкому селищної Ради народних депутатів від 21.10.1991 року №70. Склад сім'ї : ОСОБА_3, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_5 - дочка.
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 1-АМ № 168846 виданого 15 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_3 помер 11 лютого 2010 року.
Той факт що ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується довідкою Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області від 31.10.2018 року за № 02.21/1196.
Відповідно до рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 02.11.2016 року за № 151/576/16-ц шлюб між ОСОБА_7 дочкою позивачки та ОСОБА_2 відповідачем по справі розірвано
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.
Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.
З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у будинку з 2015 року, він має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Керуючись ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою розташованою за адресою АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя :