САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/792/18
Провадження №2/726/227/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну та збільшення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну та збільшення аліментів до відповідача ОСОБА_2, вказавши в ньому, що 01.09.2007 року сторони уклали шлюб та від даного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.07.2014 року шлюб між ними розірвано та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 634,00 грн., щомісячно і до досягнення повноліття дитини. Вказує, що на даний час малолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в її розвитку. Оскільки, позивачка не має змоги повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітньої доньки одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, та оплатити відвідування необхідних гуртків, школи , тощо, у неї виникла потреба у збільшенні аліментів на утримання доньки. А тому, вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки в сумі 1000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 500 грн. додаткових витрат.

Позивачка в судовому засіданні подала заяву в якій позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, в решті підтвердила обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні вказав, що уточнену позовну заяву визнає у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.07.2014 року, шлюб між ОСОБА_4 (ОСОБА_1М.) та ОСОБА_2 розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 634,00 грн., щомісячно, починаючи з 28.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: розмір аліментів, що були стягнуті рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.07.2014 року на даний час не задовольняють навіть мінімальних потреб на утримання та розвиток дитини, що з віком дитини зросли. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач офіційно працевлаштований та щомісяця отримує стабільну заробітну плату, що підтверджено довідкою ТзОВ «АДК ЛЛІР» № ЛЛ000000007 від 12.06.2018 року.

Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів з твердої грошової суми 634,00 грн. на частку від заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року.

Таким чином уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 192 Сімейного кодексу України, ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 353, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну та збільшення аліментів - задовольнити.

Змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 634,00 грн. та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і/н НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і/н НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Виконавчий лист, виданий Садгірським районним судом м. Чернівці на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.07.2014 року №726/952/14-ц - відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_5