Провадження №6/523/370/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі подання головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси 04 грудня 2017 року надійшло подання головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 за межі України без вилучення паспорта громадянина України до виконання зобовязань.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2017 року вищезазначене подання було задоволено. Постановою апеляційного суду м. Одеси від 15 травня 2018 року ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05.12.2017 р. скасовано та питання за поданням направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Після надходження справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду 07.06.2018р., відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ознайомившись з поданням та доданими матеріалами, суд прийшов до наступного.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПАТ «Марфін Банк» (вул. Леніна, буд. 28, м. Іллічівськ, Одеська область), грошової суми у розмірі 66491, 83 доларів США, за виконавчим листом № 1522/29748/12 від 15.10.2014р. виданим Приморським районним судом м. Одеси.

Постановою від 21.10.2016 р. про відкриття виконавчого провадження боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення боржником не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Державний виконавець в судові засідання, призначені на 11.06.2018р. та 25.06.2018р. не з'явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином.

Згідно ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно дост.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Проте особа, що має невиконанні зобовязання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного

Відповідно дост.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

З огляду на вищевказане, суд не вбачає законних підстав для задоволення подання державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 за межі України.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, п.п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів.

Суддя: