Ухвала

27 червня 2018 року

місто Київ

справа № 522/12252/16-ц

провадження № 61-25757св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_5 про відмову від касаційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Загороднюка В. І. від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Гайворонського С. П., Кононенко Н. А. від 11 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у подальшому уточненим, до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики у розмірі 1 932 270, 00 грн.

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що 01 липня 2013 року між ним та відповідачем укладений договір позики, згідно з умовами якого він передав позичальнику грошові кошти у сумі 49 500, 00 дол. США з терміном повернення до 01 жовтня 2013 року. Посилаючись на невиконання відповідачем умов зазначеного договору позики, позивач просив суд стягнути заборгованість, яка утворилась у зв'язку з невиконанням зобов'язання.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в загальному розмірі 1 932 270, 00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 просив скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року, направити справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що ОСОБА_5 не ставив свій підпис на жодній із наданих позивачем до суду розписок. Крім того, ці розписки не містять зобов'язань з повернення нібито взятих грошових коштів та строків повернення, а тому суди першої та апеляційної інстанцій не встановили правової природи укладеного між позивачем та відповідачем договору, внаслідок чого зробили помилковий висновок про укладення саме договору позики від 01 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій цивільній справі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України), касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

ОСОБА_5 24 березня 2018 року звернувся із заявою про відмову від касаційної скарги, обґрунтовуючи її тим, що ним виконано боргове зобов'язання перед ОСОБА_4, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 27 лютого 2018 року про те, що ОСОБА_4 особисто отримав грошові кошти від ОСОБА_5 на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року. Наслідки відмови від касаційної скарги заявнику відомі та зрозумілі.

Зазначену цивільну справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду 17 травня 2018 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

За правилом частини п'ятої статті 398 ЦПК України у разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

Зважаючи на те, що заява про відмову від касаційної скарги подана до закінчення касаційного провадження, заявнику наслідки, передбачені частиною п'ятою статті 398 ЦПК України, відомі та зрозумілі, вона підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Крім того, ОСОБА_5 звернувся із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Дослідивши заяву, додатки до неї та матеріали касаційного провадження, Верховний Суд зробив висновок про її задоволення.

Підстави для повернення судового збору передбачені у статті 7 Закону України «Про судовий збір». Зокрема, за правилами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням наведеного, сплачений ОСОБА_5 судовий збір за квитанцією від 30 квітня 2017 року (дата валютування 03 травня 2017 року) № 0.0.756642943.1 у розмірі 8 588, 00 грн підлягає поверненню.

Керуючись статтею 396, 398 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_5 від касаційної скарги.

Касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року закрити.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва повернути ОСОБА_5 сплачений ним судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 8 588, 00 грн згідно з квитанцією від 30 квітня 2017 року (дата валютування 03 травня 2017 року) № 0.0.756642943.1, що внесений на розрахунковий рахунок № 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код ЄДРПОУ - 38004897; код банку отримувача - 820019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик