Справа №442/7599/17
Провадження №2/442/400/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

за участю представників:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: не з'явилися

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась з вказаним позовом до суду, в якому просить на підставі статей 181, 184, 192 Сімейного кодексу України стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 8 000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.05.2015 з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягувалися аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на сьогоднішній день відповідач має дуже хорошу заробітну плату, але добровільно не бажає платити більше, хоча під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів, він гарантував суду, що буде платити 500 злотих на дитину, та не виконав цієї обіцянки. З часу подання позову про стягнення аліментів змінилося матеріальне становище відповідача і змінився курс валюти. Про те, що у відповідача покращився матеріальний стан, позивачу стало відомо від її знайомих українців, які працюють з ним на фірмі та отримують в середньому 2-3 тисячі злотих, тому, що вони є іноземці, а поляки мають більшу заробітну плату. Крім того, змінилися ціни в Україні і утримувати сина на ці гроші стало тяжко. В той час коли відповідач має та може надавати для їхнього сина кошти на достойне його проживання. Вона працює, але на її утриманні є ще двоє її хворих батьків, вся їхня пенсія йде на ліки, а її заробітної плати не вистачає на їхнє життя. Отже, у зв'язку з значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а тому беручи до уваги сьогоднішній дохід відповідача позивач вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання малолітньої дитини.

Сторони в судове засідання не з'явились. Позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності та про стягнення аліментів у розмірі 5 000 гривень щомісячно.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначила, що позовні вимоги визнає частково в розмірі 5 000 гривень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 76 Закону України „Про міжнародне приватне право" від 23.06.2005 № 2709-IV суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" віж 22.09.2011 № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 67 Закону України „Про міжнародне приватне право" зобов'язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статті 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особи, яка має право на утримання. Якщо особа, яка має право на утримання, не може його одержати згідно з правом, визначеним у частині першій цієї статті застосовується право їхнього спільного особистого закону. Якщо особа, має право на утримання, не може його одержати згідно з правом визначеним частиною першою та другою цієї статті, застосовується право держави, у якій особа, яка зобов'язана надати утримання, має місце проживання.

У відносинах між Україною та Республікою Польща діє Конвенція про стягнення аліментів за кордоном, укладена 20.06.1956.

Проживання відповідача на території Республіки Польща, беручи до уваги положення Закону України „Про приєднання України до Конвенції про стягнення аліментів за кордоном" від 20.07.2006 № 15-V та Інструкції „Про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2006 № 121/5, не є перешкодою у стягненні з нього аліментів.

Крім того, відповідно до ст.ст. 28, 29 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою Верховної Ради України від 04.02.1994 № 3941-XII, в правових стосунках між батьками і дітьми, в тому числі аліментних обов'язках батьків застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина.

Встановлення і оспорювання походження дитини від певної особи регулюється законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є мати дитини в момент народження дитини. Але достатнім є дотримання форми визнання дитини, що передбачена законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої визнання має бути або було здійснене.

В справах, зазначених в пунктах 1 і 2, компетентними є органи тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина, а також органи тієї Договірної Сторони, на території якої дитина має місце проживання.

В справах про інші аліментні обов'язки в галузі сімейного права застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання особа, яка порушує клопотання про стягнення аліментів.

В справах, про які йде мова в пункті 1, компетентним є суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання особа, яка порушує клопотання про стягнення аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження від 29.08.2013 Серії НОМЕР_2, батьками якого є ОСОБА_2, громадянин Республіки Польща, та ОСОБА_1, громадянка України, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дрогобичі Львівської області.

ОСОБА_3 є громадянином України відповідно до частини 1 статті 7 Закону України „Про громадянство" від 18.01.2001 № 2235-III, в якій визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Таким чином з урахуванням вищезазначених норм міжнародних договорів, згода на обов'язковість надана Верховною Радою України, та з урахуванням того, що дитина є громадянином України та постійно проживає на території України, позивач - мати також постійно проживає на території України, то дана справа підсудна Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області і до правовідносин зі стягнення аліментів підлягає застосуванню законодавство України.

Ураховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991,частини 7 статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

В силу статті 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до статті 8 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402-ІІІ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Судом встановлено, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.05.2015 по справі № 442/5797/14-ц ухвалено стягувати з Годлевського Давіда Даріуша, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого на АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, 1988 року народження, аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2014 року і до досягнення сином повноліття.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 від 07.05.2018 вбачається, що він за період з 02.02.2018 по 30.04.2018 отримав сукупний дохід у розмірі 4 020 польських злотих 94 грошей, що відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 07.05.2018 становило 29 758 гривень 17 копійок.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з роз'ясненнями пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, статті 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1 492 гривні, з 1 липня - 1 559 гривень, з 1 грудня - 1 626 гривень.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3 визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач має та може надавати для їхнього сина кошти на достойне його проживання. Вона працює, але на її утриманні є ще двоє її хворих батьків, вся їхня пенсія йде на ліки, а її заробітної плати не вистачає на їхнє життя. Відповідач погодився на підвищення розміру виплачуваних аліментів до 5 000 гривень щомісячно.

За таких обставин, для забезпечення дитині визначеного законом прожиткового мінімуму, який є життєво необхідним для її фізичного розвитку, та з урахуванням норми статті 180 СК України про обов'язок батьків утримувати дитину, суд задовольняючи позов, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісячно, до 5 000 (п'ять тисяч) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами статті 141 ЦПК України та статті 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного фонду України в сумі 704 гривні 80 копійок.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 12, 13 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розмір аліментів, які згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.05.2014, ухваленого у справі № 442/7597/14-ц, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 07.10.2014 і до досягнення дитиною повноліття, збільшити до 5 000 (п'ять тисяч) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, мобільний телефон НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, Республіка Польща, АДРЕСА_1 посвідчення особи НОМЕР_4 персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_5, мобільний телефон НОМЕР_6, працюючого пакувальником у Товаристві з обмеженою відповідальністю Фірма Птахофабрика (58-150 Стшегом, вулиця Ольшова, 56, тел. (74) 851-68-28, факс (74) 851-68-29, податковий ідентифікаційний номер 884-23-61-777).

Суддя Ю.С. Кучаковський