Справа № 139/524/18
Провадження № 2/139/234/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 13 жовтня 2011 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи із 17 серпня 2011 року до їх повноліття.

31 травня 2018 року ОСОБА_1 заявила до суду позов, в якому просить змінити спосіб аліментів, визначивши їх у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подання до суду цього позову до досягнення дітьми повноліття.

05 червня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с. 20) та призначено підготовче провадження.

Позивач позовну вимогу підтримала, а відповідач позов визнав.

Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Суд, розглянувши справу, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).

На підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 13 жовтня 2011 року, яке набрало чинності 13 жовтня 2011 року (а.с. 9-10), відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 181 СК України, існує два способи стягнення аліментів: у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Абзац 2 частини 3 ст. 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, законодавець не повязує питання способу стягнення аліментів із бажаннями відповідача і не надає право суду вирішувати питання способу стягнення аліментів на власний розсуд, а наділяє лише позивача правом обирати конкретний спосіб стягнення аліментів.

Отже, вимога ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Щодо визначення розміру аліментів, суд враховує наступне:

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлені обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів, зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених СК України.

У ч. 8 ст. 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Як ствердили суду сторони, їх спільні діти в даний час проживають з матірю - позивачем за цим позовом, а розмір аліментів, визначений рішенням суду від 13 жовтня 2011 року, вочевидь не може задовольнити потреби дітей та забезпечити їх належне харчування, одяг, витрати на освіту і розвиток.

Сімейне законодавство зобовязує суд при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів позивач заявила як 1/3 частина заробітку (доходу), відповідач визнав таку вимогу, такий розмір аліментів, на думку суду, має задовольнити потреби дітей, і не поставить у складне матеріальне становище платника аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, позовна вимога ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.Позивач звернулася до суду з цим 31 травня 2018 року, а тому саме з цієї дати аліменти мають бути стягнені в іншому способі.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 181, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,197-198, 200, 259, 264, 265, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. На зміну рішення Апеляційного суду Вінницької області від 13 жовтня 2011 року у справі № 0216/2-386/2011, із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, стягувати на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 31 травня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ______________