Головуючий суду 1 інстанції - Третяк О.Г.
Доповідач -Коротенко Є.В.
Справа № 409/570/18
Провадження № 22-ц/810/260/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Коротенка Є.В.,

суддів: Дронської І.О., Луганської В.М.,

за участю секретаря Перишкіна Т.М.,

участники справи:

позивач- ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Луганського апеляціійного суду в м.Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 26 липня 2018 року (постановлену у складі судді Третяк О.Г.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення частини боргу за договором іпотеки,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 26.07.2018 року на підставі ст.257 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення частини боргу за договором іпотекибуло залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на неї, вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, приймаючи до уваги положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що вберезні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення частини боргу за договором іпотеки (а.с.1).

При цьому позивач надав суду клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку зі скрутним матеріальним положенням.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 03.05.2018 року клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору було задоволено, суд відстрочив позивачеві сплату судового збору до 26.07.2018 року, відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 26.07.2018 року на підставі ст.257 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення частини боргу за договором іпотекибуло залишено без розгляду, оскільки позивач не сплатив судовий збір за подання позову (а.с.20).

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Із змісту ст.182 ЦПК України вбачається, що подання заяв і клопотань є правом учасників справи і такі заяви з процесуальних питань повинні бути розглянуті судом, якщо відсутні підстави для повернення їх заявникові.

Встановлено, що ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 03.05.2018 року клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору було задоволено, суд відстрочив позивачеві сплату судового збору до 26.07.2018 року.

При цьому 31 травня 2018 року від позивача до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Вказане клопотання судом першої інстанції по суті розглянуте не було, як і не було повернуто заявникові без розгляду, що взагалі виключало можливість застосування наслідків несплати судового збору (абз.2 п.3 Постанови № 10 від 17.10.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Разом із тим, Білокуракинський районний суд своєю ухвалою від 26.07.2018 року на підставі ст.257 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення частини боргу за договором іпотекизалишив без розгляду, оскільки позивач не сплатив судовий збір за подання позову (а.с.20).

Такий висновок суду, на думку колегії суддів є передчасним та недостатньо необгрунтованим.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що статтею 275 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Встановлено, що на час повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 без розгляду вказаний строк вже сплив.

При таких обставинах, на думку колегії суддів, при своєчасному розгляді зазначеної цивільної справи (протягом 60 днів з дня відкриття провадження у справі - 03.05.2018 року) у суду першої інстанції взагалі була б відсутня потреба повторного дослідження питання щодо несплати позивачем судового збору до встановленого в ухвалі від 03.05.2018 року строку - до 26.07.2018 року.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув.

Згідно із п.1.ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, згідно із п.4.ч.1 ст. 379 ЦПК України - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

При таких обставинах ухвала Білокуракинського районного суду Луганської області від 26 липня 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 26 липня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 30.11.2018 року.

Головуючий Є.В. Коротенко

Судді: І.О. Дронська

В.М. Луганська