Справа № 297/1496/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

при секретарі судового засідання Михайліченко І. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово справу за позовом Берегівської міської ради як органу опіки та піклування до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

Берегівський міський голова Бабяк З. А. звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_2 про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що малолітніОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 були переведені з приймальника-розподільника для дітей ГУНП в м. Києві. Діти залишились без батьківського піклування на території Російської Федерації, оскільки мати дітей ОСОБА_2 була засуджена Черьомушкінським районним судом м. Москви до позбавлення волі на 3 роки з відбуттям покарання у виправній колонії загального режиму, а батько у свідоцтві про народження дітей не вказаний.

З огляду на вищезазначене, позивач звернувся до суду і просить суд позбавити ОСОБА_2 про позбавлення батьківський прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітини відповідного віку щомісячно і до її повноліття.

Представник позивача Берегівської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не з'явилася, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є матір'ю малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5перебувають у дитячому будинку.

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини, жодного разу не відвідувала дитину, ніяким чином не піклуються про неї, матеріально не підтримує, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради, вважається за доцільне в інтересах дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітніх дітей.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню, матеріальному забезпеченню своїх малолітніх дітей, тому її необхідно позбавити батьківських прав.

Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може проводитися судом за наявності заяви платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Оскільки доходи відповідача не є регулярними, носять мінливий характер, то стягнення з відповідача на утримання дитини повинно проводитися у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При вирішенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан сторін, а саме те, що відповідач має працездатний вік. А тому, із урахуванням середньомісячної заробітної плати по району та розміру прожиткового мінімуму на дитину, суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, так як виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, постійного зростання цін на споживчі товари і послуги, така сума є найбільш наближено достатньою для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

При цьому, оскільки позов пред'явлений 13.07.2018 року, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред'явленні позову щодо вимоги про позбавлення батьківських прав був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

На підставі наведеного та керуючись 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-284, 367, 430 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 182, 184 СК України, Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав у відношенні до малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.07.2018 року і до досягнення ним повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь держави судовий збір в сумі 704 (шістсот сорок) гривню 80 копійок.

Копію рішення надіслати відділу РАЦС Берегівського районного управління юстиції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Гецко Ю. Ю.