БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-др/361/16/18, cправа № 361/7127/17
«29» листопада 2018 року м.Бровари Київської області
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Василишина В.О.,
за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі № 361/7127/17 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада

2018 року відмовлено у задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 02 лютого 2006 року в розмірі - 19168 , 24 доларів США, що станом на 12 жовтня 2017 року складає 508533 грн. 41 коп.

12 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення із акціонерного товариства «ПриватБанк» на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі - 23 256 грн. 00 коп. Заява мотивована тим, що 07 листопада 2018 року представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду заяву про надання можливості подати остаточні розрахунки судових витрат протягом п'яти днів з моменту ухвалення судом рішення по справі. У зв'язку з тим, що на день ухвалення судового рішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вирішено не було, відповідач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється у тому ж самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

У даному випадку розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суду здійснюється без виклику учасників справи, так як необхідності їх викликати, суд не вбачає.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 270 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої).

Відповідно до положень частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, обов'язковою умовою для вирішення питання про стягнення судових витрат має бути відповідна про це заява сторони, зроблена або подана до судових дебатів у справі.

Як вбачається із матеріалів справи 07 листопада 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про надання можливості подати остаточні розрахунки судових витрат протягом п'яти днів з моменту ухвалення судом рішення по справі.

Рішенням суду від 07 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Питання про розподіл судових витрат не вирішено.

У рахунок судових витрат відповідач ОСОБА_2 просить стягнути із позивача на свою користь - 23 256 грн. 00 коп.

Стаття 137 вказаного Кодексу детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема: - витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга); - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя); - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта); - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п'ята);- обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста).

Рішенням суду від 07 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Питання про розподіл судових витрат не вирішено, зокрема, не враховані витрати відповідача на професійну правничу допомогу.

Отже, з урахуванням наведеного, є підстави для ухвалення додаткового рішення з цього питання.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1). Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2).

Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З огляду на відмову у задоволенні позову, вказані витрати підлягають стягненню із позивача.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правової допомоги від 05 грудня 2017 року, укладений між адвокатом ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КС № 4001/10, посвідчення адвоката, ордер серії КС № 313616 (а.с.93), акт прийому-передачі виконаних робіт від 09 листопада 2018 року та квитанція до прибуткового касового ордеру № 5 від 09 листопада 2018 року на суму 23 256 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 4.2 договору про надання правничої допомоги всього розмір оплати витрат на надання правничої допомоги адвоката складає 800 грн. 00 коп. за годину, гонорар адвоката складає 3 % від ціни позову.

З акту прийому-передачі виконаних робіт від 09 листопада 2018 року вбачається, що на ознайомлення із матеріалами справи адвокатом витрачено 1 годину, на вивчення справи та узгодження тактики захисту - 3 години; підготовку та написання відзиву 2 години; участь у судовому засіданні - 1 година; підготовку до судових дебатів - 2 години; участь у судовому засіданні - 1 година. Всього відповідачем потрачено 23 256 грн. 00 коп.

Суд вважає, що у цій справі наявний передбачений частиною третьою статті 137 ЦПК детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом. Крім того, відсутнє передбачене частиною п'ятою статті 137 ЦПК України клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, а саме написання відзиву та промови у судових дебатах, ціну позову та значення справи для сторони, кількість судових засідань, присутність на них адвоката відповідача, який одночасно надає правничу допомогу й іншим відповідачам на підставі відповідних договорів, а також тривалість судових засідань (всього понад 1 година), з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач має право на часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі

- 4 000 грн. 00 коп. При цьому суд враховує, що промова у судових дебатах фактично повторює зміст відзиву, заперечення у якому фактично зводяться лише до пропуску позивачем строків позовної давності за вимогами про стягнення боргу. Фактично будь-яких інших правових позицій у відзиву та промові не висвітлено. Час, вказаний адвокатом як такий, що витрачений на виконання робіт з написання відзиву та підготовки до судових дебатів та вартість такого обсягу робіт є дещо завищеними.

З урахуванням наведеного, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 4 000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити - частково.

Ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути із акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин