Справа № 159/1983/18
Провадження № 2/159/716/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовомОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Грушевського, 98-Б) до Ковельської міської ради Волинської області (м. Ковель, вул. Незалежності, 73) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Ковельської міської ради Волинської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на гараж № 466, який знаходиться в гаражному масиві по вул. Грибоєдова в м. Ковелі Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.04.1989 року помер батько позивача - ОСОБА_4. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла матір позивача ОСОБА_3, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. 19.03.2016 року померла матір позивача - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі й на гараж № 292, розміщений в гаражному масиві по вул. Грибоєдова в м. Ковелі.

Позивач зазначає, що він прийняв спадщину після смерті матері, оскільки оформив спадкові права на майно в Ковельській державні нотаріальній конторі у 2017 році. Крім цього, позивач зазначає, що інший спадкоємець - ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері ОСОБА_3, про що подала відповідну заяви.

При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини на вказаний гараж, позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний об'єкт нерухомості.

Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на гараж № 466, який знаходиться в гаражному масиві по вул. Грибоєдова в м. Ковелі Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.03.2016 року.

В судове засідання позивач не з'явився, однак попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача - Ковельської міської ради Волинської області в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшло письмове клопотання голови Ковельської міської ради Волинської області, згідно якої просить дану справу слухати без участі представника міської ради на підставі наявних доказів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

28.04.1989 року в м. Ковелі Волинської області помер ОСОБА_4, про що свідчить видане відділом ЗАГСу м. Ковеля Волинської області свідоцтво про смерть від 28.04.1989 року, актовий запис № 160.

З копії рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів № 292 від 24.11.1972 року встановлено, що ОСОБА_4 дозволено будівництво індивідуального гаража у кв. №7 по вул. Грибоєдова в м. Ковелі.

Згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, будівництва індивідуального гаража в м. Ковелі по вул. Грибоєдова, забудовником є ОСОБА_4.

Крім цього, з технічного обстеження гаража № 466 в гаражному масиві по вул. Грибоєдова в м. Ковелі встановлено, що гараж № 466 побудований ОСОБА_4, який помер 28.04.1989 року, відповідає будівельному паспорту та плану схемі забудови гаражного масиву згідно норм і вимог ДБН 360-92.

Таким чином, гараж № 466 в гаражному масиві по вул. Грибоєдова в м. Ковелі належав ОСОБА_4, що додатково підтверджується висновком начальника відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради № 22.27/447 від 29.11.2017 року.

Відповідно до п. п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону 2003 року, Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої даного закону щодо спадкування застосовуються лише до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Таким чином, до вказаних правовідносин застосовуються правила Розділу VII ЦК України в редакції Закону 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкування здійснюється за законом та за заповітом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 після смерті чоловіка - ОСОБА_4 прийняла спадщину, оскільки своїми фактичними діями вступила у володіння та розпорядження спадковим майном, однак не оформила своїх спадкових прав на спірний гараж.

19.03.2016 року в м. Ковелі Волинської області померла ОСОБА_3, про що свідчить видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 201.

При житті ОСОБА_3 21.02.1995 року склала заповіт, згідно якого належний їй гараж по вул. Грибоєдова в місті Ковелі заповіла своєму сину - позивачу у справі - ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на день смерті.

Згідно матеріалів спадкової справи № 227/16 до майна померлої 19.03.2016 року ОСОБА_3, спадкоємець майна померлої - дочка ОСОБА_5 звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом спадщини, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все майно, яке належало їй на праві приватної власності, в тому числі й на вказаний гараж.

Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно листа Ковельської державної нотаріальної контори № 2403/01-16 від 29.12.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний гараж після смерті ОСОБА_3 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

Позивач у встановленому законом порядку звернувся в нотаріальні органи із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, про відмову від спадщини не заявляв.

Отже, позивач по справі є спадкоємцем за законом майна, що належало померлій ОСОБА_3, в тому числі й вказаного гаража, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за заповітом.

Таким чином, в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, а саме - право позивача на гараж № 466, який знаходиться в гаражному масиві по вул. Грибоєдова в м. Ковелі Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.03.2016 року.

Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, на підставі ст.ст. 524, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Грушевського, 98-Б) до Ковельської міської ради Волинської області (м. Ковель, вул. Незалежності, 73) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Грушевського, 98-Б, паспорт серії АЮ № 142815, виданий 31.01.2011 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на гараж № 466, який знаходиться в гаражному масиві по вул. Грибоєдова в м. Ковелі Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла 19.03.2016 року в м. Ковелі Волинської області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий: ОСОБА_6