03.12.2018 227/5274/18
У Х В А Л А

03 грудня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайсуду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, про відстрочення сплати судового збору, -

в с т а н о в и в:

до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до виконкому Харцизької міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До матеріалів позовної заяви додано клопотання представника позивача ОСОБА_2 відстрочити позивачеві сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. В обгрунтування вимоги зазначено, що позивач не має постійного доходу, мешкає в зоні проведення ООС, де є проблеми з працевлаштуванням, остання понесла витрати з оформлення законного свідоцтва про смерть матері, витрати на приїзд до нотаріальної контори, сплатила за довіреність адвокату, тому її витрати перевищили розмір тих доходів, які вона отримує.

Суддя, ознайомившись іззаявленим клопотанням та наданими матеріалами дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

В пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону Ураїни «Про судовий збір» № 3674-VI та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зміст цих статтей передбачає право суду, а не обовязок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної особи. Обґрунтування повязаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обовязком, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

Наведені представником позивача у клопотанні підстави про відстрочення сплати судового збору є недостатніми та непереконливими. Жодного доказу на існування обставин, які б свідчили про наявність у позивача підстав для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі останнім не надано.

Суд враховує, що Європейським судом з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, суд звертає увагу позивачки, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов'язані з матеріальним станом позивачки, та відсутність у неї коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення без надання належних письмових доказів.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Отже, дослідивши клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору, беручи до уваги, що безпідставне ненадходження до державного бюджету коштів за сплату судового збору порушує інтереси держави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 136, 258 - 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Копію ухвали надіслати представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.М. Любчик