Провадження № 2/520/2626/18
УХВАЛА

14.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 заяву представника відповідача ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судової психіатричної експертизи по цивільної справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, правонаступником якого є ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, правонаступником якого є ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, складений та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим номером 1489 від 20.12.2013 року.

Правовою підставою визнання заповіту недійсним позивачем визначено посилання на вимоги частини першої статті 255 Цивільного кодексу України: правочин, якій дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним.

У звязку із тим, що призначення судом експертизи є обовязковим у разі заявлення , хоча б однієї із сторін, клопотання при призначення експертизи з питань психічного стану особи ( вимоги ч. 1 ст. 105 ЦПК України ), судом 04.03.2016 року було задоволено клопотання представника позивача та призначена по справі комплексна посмертна судова психолого-психіатрічна експертизи, проведення якої доручено експертам комунальної установи « Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» на розгляд яких поставлено питання чи міг ОСОБА_7 станом на 20.12.2013 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У звязку із неможливістю проведення експертизи по наявним доказам висновком судово-психіатричних експертів №70 від 03.06.2016 року справа була повернута до суду із пропозицією щодо необхідності отримання додаткових доказів.

Після отримання додаткових доказів судом, ухвалою від 23.06.2017 року було задоволено клопотання представника позивача, та призначена додаткова посмертна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» та на вирішення експертам поставлено питання чи міг ОСОБА_7 станом на 20.12.2013 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно висновку судово-психіатричних експертів №451 від 27.10.2017 року ОСОБА_7 станом на 20.12.2013 року страждав на стійкий хронічний психічний розлад, який абсолютно позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Від представника відповідача ОСОБА_2 05.02.2018 року було подано клопотання про призначення по справі повторної судово-психіатричної експертизи, у звязку із тим, що на думку заявника висновок експертів суперечить медичної документації,відповідно до якої під час лікування ( в тому числі у спеціалізованої психіатричній лікарні) як до так і після складення заповіту у хворого ОСОБА_7 не було встановлено діагноз стійкого хронічного розладу психіки внаслідок зловживання алкоголем, а також експертами були проігноровані пояснення свідків та приватного нотаріуса про адекватність поведінки заповідача під час складення заповіту, тому вважає висновки експертів упередженими та суперечливими, в яких також не відображено чіткого діагнозу, як це вимагає міжнародна класифікація хвороб МКБ-10.

Згідно вимог ч.2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експерту (експертам).

Частиною пятою статті 102 ЦПК України визначено, що суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Для зясування питань, зазначених у клопотанні, судом, у судовому засіданні в якому приймала участь і заявник було викликано експертів, які входили до складу експертної комісії, яка склала висновок №451 від 27.10.2017 року, для надання усних пояснень щодо висновку.

У судовому засіданні 08.05.2018 року, до якого не зявилась заявник, та не надала своїх питань до експертів, судом були опитані експерти ОСОБА_1 та ОСОБА_9, які пояснили про помилковість обставин викладених у клопотання щодо призначення повторної експертизи стосовно відсутності чіткого діагнозу, так як діагноз встановлений при проведенні дослідження та визначений у висновку відповідає вимогам міжнародної класифікації хвороб МКБ-10, експертами при проведенні дослідження аналізувався зміст всіх пояснень свідків і приватного нотаріуса у сукупності, а даний психічний розлад не був предметом дослідження при лікуванні ОСОБА_4 під час його життя, у звязку із тим, що не впливав на клінічний стан, тому і не встановлювався.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення по справі повторної судової психіатричної експертизи не доведене та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.116,113,259,353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судової психіатричної експертизи по цивільної справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, правонаступником якого є ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, складеного та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 1489 від 20.12.13 року.

Повна ухвала буде виготовлена протягом пяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пятнадцяті днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя Луняченко В. О.

Повна ухвала виготовлена 19.06.2018 року