АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/139/18 Головуючий по 1 інстанції - Пересунько Я.В.
Категорія: 46 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах :

Головуючого Нерушак Л.В.

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря Анкудінова О.І., Наконечної М.М.

учасники справи:

позивач - ПАТ «ОТПБанк»;

представник позивача - Фетісов Д.В.;

відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5;

третя особа - ОСОБА_6; представник третьої особи - ОСОБА_7;

особи, що подали апеляційну скаргу - ОСОБА_6, ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Пересунька Я.В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -:

в с т а н о в и в :

28 липня 2017 року Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Банк позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно до кредитного договору від 28 травня 2008 року банк надав третій особі ОСОБА_6 кредит у розмірі 80 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом із щомісячним графіком повернення кредиту та кінцевим строком його погашення - до 26 травня 2023 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_6 за договором іпотеки від 28 травня 2008 року передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. На час звернення до суду з даним позовом заборгованість за кредитним договором не погашена.

На час укладення договору іпотеки позичальник ОСОБА_6 надавав банку довідку, згідно якої у квартирі не було зареєстровано жодної особи.

19 червня 2017 року ОСОБА_6 подав до Центрального відділу ДВС м. Черкаси довідку, згідно якої у квартирі значиться, що в квартирі зареєстровано ОСОБА_6, його дружину ОСОБА_4 та їх дитину ОСОБА_5 Банк посилається, що оскільки надання ОСОБА_6 іпотечного майна в користування іншим особам без згоди іпотекодержателя суперечить умовам договору іпотеки та Закону України "Про іпотеку", а реєстрація інших осіб у квартирі ускладнює процес звернення стягнення на таке іпотечне майно, то для поновлення прав іпотекодержателя необхідно відновити становище, яке існувало до вказаного порушення. Тому позивач просив суд позбавити ОСОБА_4, ОСОБА_5 права користування квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1., судові витрати покласти на відповідачів.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - задоволено.

Позбавлено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, права користування квартирою АДРЕСА_1, яке виникло в них внаслідок реєстрації 21 грудня 2011 року у цій квартирі місця проживання ОСОБА_4, та 25 грудня 2013 року - ОСОБА_5 без згоди іпотекодержателя Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк».

Стягнуто із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП встановити не вдалось на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати у розмірі 1 600 грн.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, ОСОБА_6 , який по справі є третьою особою, оскаржив заочне рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. Він вважає рішення таким, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає до скасування. В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що матеріали судової справи не містять відомостей про повідомлення відповідачів про призначене судове засідання належним чином, так як на дату розгляду справи у суду не було повідомлень про вручення ним судових повісток, або повернення цих повісток за не запитом. Тобто, посилається ОСОБА_6, на дату розгляду справи суд не мав відомостей про належне повідомлення відповідачів про час і дату проведення судового засідання. Зазначена обставина не дозволила відповідачам по справі, реалізувати їх процесуальні права на висловлення заперечень щодо предмета та підстав пред`явлених до них позовних вимог. Таким чином, судом прийнято рішення на підставі матеріалів і доказів поданих лише позивачем, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і неправильного вирішення спору. ОСОБА_6 просить скасувати заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року по цивільній справі № 712/9569/17 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення права користування квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимогах відмовити повністю.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржила заочне рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, в зв'язку з чим справу була повернуто до суду першої інстанції, який залишив без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі. В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, відповідно до яких третя особа у справі - чоловік відповідача ОСОБА_4 навмисно приховав інформацію про судове провадження, так як взаємні відносини на той час були вкрай складними. Висновок суду першої інстанції про те, що сім`я ОСОБА_4 знала про розгляд справ із процесуальної точки зору немає сенсу, так як сім`я не є стороною (учасником) справи, а є поняттям, яке в даному випадку потребує спеціального визначення, вказує відповідач у скарзі. ОСОБА_4 вважає вказане заочне рішення необґрунтованим і таким, що не відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, так як судом першої інстанції було прийнято рішення на підставі матеріалів і доказів поданих лише позивачем, що призвело до неповного з`ясування обставин справи. На думку ОСОБА_4, як би відповідачі по справі були присутні у судовому засіданні, то надані ними докази та пояснення мали б істотно вплинути на рішення суду і висновки суду були б іншими. ОСОБА_4 просить скасувати рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 21 листопада 2017 року у справі № 712/9569/17 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення права користування квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та ухвалити рішення, яким у позовних вимогах відмовити повністю.

05 лютого 2018 року на адресу апеляційного суду Черкаської області від представника ПАТ «ОТП Банк» - Фетісова Д.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_6

У відзиві Фетісов Д.В. зазначає, що доводи скаржника суперечать нормам матеріального права, не відповідають дійсним обставинам справи та наявним у справі доказам, у зв`язку з чим апеляційна скарга не може бути задоволена. Також Фетісов Д.В. у відзиві відзначає, що станом на сьогоднішній день кредит не погашений. Договір іпотеки не припинений, не розірваний, недійсним не визнавався. Посилається на ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку», вказуючи, що надання ОСОБА_6 в користування відповідачам квартири, що є предметом іпотеки, без згоди іпотекодержателя не відповідає вимогам зазначеного Закону України «Про виконавче провадження», суперечить умовам іпотечного договору та є протиправним, тобто право користування спірною квартирою набуто відповідачами протиправно. Отже, доводи апеляційної скарги про правомірність набуття відповідачами права на житло не відповідають положенням ст.ст. 3, 9 Закону України «Про іпотеку», суперечать дійсним обставинам справи та наявним у ній доказам, оскільки право користування квартирою набуте відповідачами протиправно. У відзиві Фетісов Д.В. просить апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2017 року у справі № 712/9569/17 залишити без змін.

Також представником ПАТ «ОТП Банк» - Фетісовим Д.В. подано до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 У відзиві він зазначає, що доводи апеляційної скарги суперечать нормам матеріального та процесуального права, не відповідають дійсним обставинам справи та наявним у справі доказам, у зв`язку з чим апеляційна скарга не може бути задоволена. Також Фетісов Д.В. вказує на той факт, що відповідач ОСОБА_4 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується її заявою про перегляд заочного рішення та апеляційною скаргою. Саме ця адреса була зазначена позивачем, як адреса відповідачів, і саме на цю адресу суд неодноразово направляв відповідачам судові повістки та копії процесуальних документів. Той факт, що відповідач ОСОБА_4 недобросовісно здійснювала свої процесуальні права (не отримувала поштових відправлень) не може бути поважною причиною її відсутності в судових засіданнях. Доводи апеляційної скарги про поширення мораторію не відповідають положенням ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суперечать дійсним обставинам справи та наявним у ній доказам, оскільки мораторій не нього не поширюється.

У відзиві Фетисов Д.В. просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2017 року у справі № 712/9569/17 - залишити без змін.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив доведеності та обґрунтованості позовних вимог позивача, посилаючись, що судом встановлено те, що станом на час укладення договору іпотеки у квартирі, що є предметом іпотеки не було зареєстрованих осіб, а письмової згоди на реєстрацію проживання відповідача та їх малолітнього сина іпотекодержатель квартири банк не надавав. Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки іпотекодавець зареєстрував місце проживання дружини та сина в іпотечному майні без згоди іпотекодержателя майна, що порушує право банку, так як ускладнює процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки та права іпотекодержателя може бути захищено саме в обраний ним спосіб захисту прав, оскільки позбавлення права користування іпотечним майном відповідачів матиме наслідок зняття з реєстрації їх місця проживання в іпотечному майні.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № CM-SMEF01/043/2008 від 28 травня 2008 року, того ж дня між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки № РM-SMEF01/043/2008, за умовами якого останній в іпотеку банку передав квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 10-13).

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до норм статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки згідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно до підпункту «h» пункту 5.2 Договору іпотеки іпотекодавець зобов'язаний не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя (а.с.11). Однак, як вбачається із наявних матеріалів справи ОСОБА_6 зареєстрував в іпотечній квартирі свою дружину та малолітнього сина, не отримавши згоди банку як іпотекодержателя.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 5.3 Договору іпотеки встановлено, що іпотекодавець має право вчинювати будь-які юридичні дії щодо предмета іпотеки виключно на підставі окремої письмової згоди іпотекодержателя. До таких юридичних дій, зокрема, входить і передання предмета іпотеки в наступну спільну діяльність, лізинг, оренду (суборенду), користування (а.с.11).

Згідно із п. 5.1 Договору іпотеки на дату укладення договору іпотеки іпотекодавець заявляє, що права будь-яких третіх осіб щодо предмета іпотеки відсутні; за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь-які інші особи, яких за законом повинен утримувати іпотекодавець, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користуватися предметом іпотеки.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, яким було встановлено обставини справи та підтверджено належними та допустимими доказами, що станом на час укладення договору іпотеки в іпотечному майні не було зареєстрованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно даних довідки ДП «РЕУ» ПрАТ «Житлобуд» від 3 червня 2016 року зазначено, що 21 грудня 2011 року у квартирі АДРЕСА_1 було зареєстровано дружину ОСОБА_6 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 25 грудня 2013 року - їх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а 23 вересня 2015 року - самого ОСОБА_6 (а. с. 17).

Проте, як зазначалось вище у постанові, письмової згоди на реєстрацію місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 іпотекодержатель квартири - ПАТ «ОТП Банк» не надавав.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, який дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку,пославшись, що оскільки іпотекодавець зареєстрував місце проживання дружини та сина в іпотечному майні без згоди іпотекодержателя такого майна, що порушує права останнього, так як ускладнює процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, то права іпотекодержателя може бути захищено в обраний ним спосіб. Позбавлення відповідачів права користування іпотечним майном матиме наслідком зняття з реєстрації їх місця проживання в іпотечному майні.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та апеляційної скарги ОСОБА_4, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом дана належна оцінка на предмет належності, допустимості, достовірності та достатності доказів у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оцінюючи надані сторонами докази, як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення доводів апеляційних скарг про скасування рішення суду та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог банку.

Виходячи з вищевикладеного, судом апеляційної інстанції не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права та залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційних скарг не є суттєвими, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а подані апеляційні скарги без задоволення .

Керуючись ст.ст. 35, 258, 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишити без змін.

Судові витрати залишити за особами, які подавали апеляційні скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Василенко Л.І.

Повний текст постанови виготовлений 11 червня 2018 року.