ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт, що поновлення пенсійних прав заявника, порушених в указаних ст. 1-4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» обставинах, включаючи незаконні затримання та перебування на примусовій судовій експертизі, а також вилучення і знищення правоохоронними органами документів, що впливають на призначення пенсії, є компетенцією органів ПФУ, що реалізується при поданні заяви про призначення пенсії.

Заява мотивована тим, що у зв'язку закриттям одної кримінальної справи та двух справ про адміністративні правопорушення, які були порушені відносно заявника, у нього виникло право на поновлення пенсійних прав, що порушені незаконними діями правоохоронних органів та суду при провадженні цих справ. Таке право передбачено ст. 7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». При цьому як у зазначеному законодавчому акті, так і в ст. 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має місце неповнота, а саме не зазначено особи, що зобов'язана розглянути заяву про поновлення пенсійних виплат, не вказана значна частина різновидів позбавлення свободи, які забезпечують виникнення такого права, та знищення правоохоронними органами незаконно вилучених ними органів, що підтверджують пенсійні права.

Заявник указує на те, що така неповнота виникає лише при неуважному чи недостатньо уважному ставленні до законодавства, що регулює ці питання, тоді як при правильному застосуванні та правильних висновках воно однозначне. Так, незаконне затримання і незаконне позбавлення свободи при проведенні судової експертизи входять до часу перебування під вартою. Щодо незаконно вилучених та знищених правоохоронними органами документів, які впливають на призначення пенсії, то ці дії слід відносити до інших незаконних дій, що вказані в п. 1 ст. 1 «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а тому ці обставини також входять до складу предмета розгляду питання про поновлення пенсійних прав.

З урахуванням відсутності в законодавстві України права та обов'язку представників влади робити власні висновки, що призвело до не вирішення серії питань про право заявника на поновлення прав в частині розміру пенсії, дати її призначення тощо, та того, що цими обставинами непереборної сили обумовлено виникнення вищевказаної неповноти законодавства, яка підлягає усуненню шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що встановлення факту, про який просить заявник, не підлягає встановленню у відповідності до правил розділу 4 ЦПК України, оскільки в порядку окремого провадження встановлюються ті факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, судом зазначено, що діяльність органів Пенсійного фонду України із призначення, нарахування пенсійних виплат регламентовано низкою законодавчих та підзаконних нормативних актів, такі повноваження є делегованими державою цим органам та належать виключно відповідним органам, а тому суд позбавлений можливості їх установлення у судовому рішенні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив вказане рішення скасувати та ухвали нове про задоволення його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлення даного факту впливає на виникнення право заявника на пенсійні права та на їх поновлення. Крім того, апелянт вказує, що суд порушуючи вимогу обґрунтованості судового рішення не зазначив інший порядок встановлення даного факту.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

З матеріалів справи вбачається, що заявник просив встановити факт, що поновлення його пенсійних прав, при порушенні в указаних ст. 1-4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» обставин, включаючи незаконні затримання та перебування на примусовій судовій експертизі, а також вилучення і знищення правоохоронними органами документів, що впливають на призначення пенсії, є компетенцією органів ПФУ, що реалізується при поданні заяви про призначення пенсії.

Відповідно до ст.81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, а ст. 82 цього ж Закону передбачено, що документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто повноваження про призначення пенсій громадянам та оформлення документів для їх виплати є виключною компетенцією Пенсійного Фонду України та додаткового встановлення цього факту не потребує.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду про те, що в порядку окремого провадження встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, оскільки діяльність органів Пенсійного фонду України, зокрема, щодо призначення, нарахування пенсійних виплат регламентована низкою законодавчих та підзаконних нормативних актів, такі повноваження є делегованими державою цим органам та належать виключно відповідним органам ПФУ, а у випадку відмови в розгляді звернення чи заяви про призначення пенсії, заявник не позбавлений права на оскарження цих дій до суду в загальному порядку, а тому відсутні підстави для задоволення даної заяви.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко