У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви через не усунення недоліків

номер провадження 2/333/1769/18

номер справи 333/2862/18

02 липня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: управляюча компанія «Мрія», ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2018 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Вказана позовна заява була залишена без руху на підставі ухвали судді від 08.06.2018 року, як така, що подана з порушенням вимог ст.. ст.. 175, 177 ЦПК України. Позивачу було надано строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду.

На виконання ухвали судді від 08.06.2018 року, 27.06.2018 року в межах строку для усунення недоліків від позивача надійшли пояснення на ухвалу про залишення позовної заяви без руху, уточнена позовна заява та наступні документи: листи, адресовані на імя відповідача, копія картки квартиронаймача, акт від 26.06.2018 року.

Вивчивши уточнену позовну заяву та надані документи, суддя приходить до висновку, що позивачем не в повному обсязі усунуті недоліки позовної заяви, викладені по тексту ухвали судді від 08.06.2018 року, а саме: не надано: доказів, що підтверджують факт реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_2 та, крім того, оскільки на теперішній час квартира належить територіальній громаді та не приватизована, позивачем не виконано вимогу судді та не уточнено коло осіб учасників процесу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: управляюча компанія «Мрія», ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов