РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Рівне

Справа № 569/283/18

Провадження № 22-ц/4815/400/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_4,

боржник - Публічне акціонерне товариство „Укртелеком"

за участю сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Укртелеком" на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Гордійчук І.О. від 26 вересня 2018 року, постановлену в 16 год. 57 хв. в м. Рівне, дата складання повного судового рішення не вказана,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського міського суду від 26 вересня 2018 року визнано виконавчий лист у справі № 569/283/18, виданий Рівненським міським судом Рівненської області 2 березня 2018 року про стягнення з ПАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_4 судових витрат, понесених позивачем за надану правничу допомогу в розмірі 13850 грн. та стягнення з ПАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_4 судових витрат, понесених позивачем по справі, а саме сплаченого судового збору в розмірі 1409 грн. 60 коп. таким, що не підлягає виконанню повністю. В задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

У поданій на вказану ухвалу суду апеляційній скарзі ПАТ "Укртелеком" покликається на її винесення з неповним з'ясуванням обставин справи.

Зазначає, що висновок суду про ненадання боржником на підтвердження виконання рішення суду угоди про припинення трудового договору є безпідставним, оскільки, чинний Кодекс законів про працю України не ставить перед роботодавцем вимоги у випадку припинення трудових відносин з працівником укладати з ним угоду про припинення трудового договору.

Після отримання постанови Апеляційного суду Рівненської області від 17 липня 2018 року, ПАТ "Укртелеком" виконано судове рішення відповідно до вимог чинного законодавства, а саме видано наказ про звільнення ОСОБА_4

Також, ПАТ "Укртелеком" повністю та добровільно виконало постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 липня 2018 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в розмірі 11 678,37 грн., виплативши її з вирахуванням 19,5% податку (18% ПДФО + 1.5% військовий збір) в розмірі 9401,08 грн.

З наведених підстав ПАТ "Укртелеком" просить визнати виконавчий лист у справі № 569/283/18, виданий Рівненським міським судом Рівненської області 9 серпня 2018 року, про припинення дії безстрокового трудового договору укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Укртелеком" з 20 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, таким, що не підлягає виконанню повністю, а виконавчий лист №569/283/18, виданий Рівненським міським судом 9 серпня 2018 року, про стягнення з ПАТ "Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в розмірі 11 678,37 грн. та судових витрат в розмірі 9317 грн. - таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення вихідної допомоги, а також вирішити питання про стягнення судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 2 березня 2018 року зобов'язано ПАТ „Укртелеком" в особі Рівненської філії ПАТ „Укртелеком" здійснити звільнення з роботи ОСОБА_4 шляхом видачі наказу про звільнення з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України з 20.12.2017 року. Стягнуто з ПАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідну допомогу в розмірі 10800 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за 49 днів в розмірі 8871 грн. 94 коп., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., судові витрати понесені позивачем за надану правничу допомогу в розмірі 13850 грн. та судові витрати понесені позивачем по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп. В стягненні решти сум по позовних вимогах відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 17 липня 2018 року, з врахуванням ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 2.08.2018року, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 2 березня 2018 року в частині зобов'язання здійснити звільнення з роботи ОСОБА_4 шляхом видачі наказу про звільнення з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України з 20 грудня 2017 року, стягнення вихідної допомоги, відпускних, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки, скасовано. Позов ОСОБА_4 до ПАТ "Укртелеком" про припинення трудового договору з 20 грудня 2017 року, стягнення вихідної допомоги, відпускних, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки задоволено частково.

Припинено дію безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Укртелеком", з 20 грудня 2017 року за ч. 3 ст.38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю.

Стягнуто з ПАТ "Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідну допомогу в розмірі 11 678,37 грн. та судові витрати в розмірі 9317 грн.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки відмовлено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 2 березня 2018 року в частині стягнення моральної шкоди залишено без змін.

9 серпня 2018 року Рівненським міським судом Рівненської області видано чотири виконавчі листи №569/283/18 про:

1) припинення дії безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ „Укртелеком" з 20 грудня 2017 року, за ч.3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю;

2) стягнення з ПАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_4 судових витрат, понесених позивачем за надану правничу допомогу, в розмірі 13850 грн. та судового збору в розмірі 1409 грн. 60 коп.;

3) стягнення з ПАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 1000 грн.;

4) стягнення з ПАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в розмірі 11678,37 грн. та судових витрат в розмірі 9320 грн.

27 серпня 2018 року представником ПАТ „Укртелеком" до суду подано заяву про визнання виконавчих листів №569/283/18, виданих 9 серпня 2018 року, такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтування заяви вказував, що судове рішення в частині припинення дії трудового договору та стягнення вихідної допомоги в розмірі 11678,37 грн. виконано 17 липня 2018 року, що підтверджується наказом № 250-к від 17 липня 2018 року, розрахунковим листком за липень 2018 року та платіжним дорученням №17 від 17 липня 2018 року на суму 9401,08 грн. Також, звертав увагу на те, що виконавчі листи про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13850 грн., судового збору в розмірі 1409,60 грн. та стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. видані помилково, оскільки рішення суду першої інстанції скасовано повністю. Просив визнати виконавчі листи, видані 9 серпня 2018 року Рівненським міським судом про припинення дії безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Укртелеком", з 20 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, про стягнення моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13850 грн. та судового збору в розмірі 1409,60 грн. такими, що не підлягає виконанню повністю, а виконавчий лист про стягнення з ПАТ "Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в розмірі 11 678,37 грн. та судових витрат в розмірі 9317 грн. - таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення вихідної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), у випадку зміни чи скасування рішення у апеляційному чи касаційному порядку, або у зв'язку з нововиявленими обставинами; виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке не підлягає примусовому виконанню; помилкова видача виконавчого листа, якщо після видачі такого листа у справі рішення суду було скасоване; видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Що стосується матеріально-правових вимог, то в ЦПК України передбачено як підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання саме відсутність обов'язку боржника повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Відмовляючи у визнанні виконавчого листа про припинення дії безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Укртелеком", з 20 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, таким, що не підлягає виконанню суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження виконання рішення суду у вказаній частині боржник надав наказ № 250-к від 17 липня 2018 року про звільнення ОСОБА_4, однак не надав угоду про припинення трудового договору.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 36 КЗпП України передбачено підстави припинення трудового договору, зокрема пунктом перши вказаної частини - угода сторін, а четвертим пунктом - розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39).

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

За наведеного, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що для припинення дії безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Укртелеком", з 20 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, роботодавець зобов'язаний укласти з працівником угоду про припинення трудового договору, оскільки за вказаною статтею КЗпП України трудовий договір розривається з ініціативи працівника, а не за угодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що наказом №250-К від 17 липня 2018 року ОСОБА_4 звільнено з посади начальника відділу правового забезпечення Рівненської філії ПАТ „Укртелеком" за ч. 3 ст. 38 КЗпП України 20 грудня 2017 року.

ОСОБА_4 із вказаним наказом був ознайомлений.

Таким чином, рішення суду в частині припинення дії безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Укртелеком", з 20 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, боржником виконано, а тому наявні підстави для визнання виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення в цій частині, таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, на підтвердження виконання рішення суду в частині стягнення з ПАТ "Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в розмірі 11 678,37 грн. боржником було надано суду розрахунковий лист за липень 2018 року, згідно якого ОСОБА_4 було виплачено вихідну допомогу в сумі 11678,37 грн., яка після утримання з неї податку з доходів фізичних осіб в розмірі 2102,11 грн. та військового збору в розмірі 175,18 грн., склала 9401,08 грн. (а.с.158).

Виплата ОСОБА_4 вказаних коштів в сумі 9401,08 грн. підтверджується копією платіжного доручення №1997 від 17 липня 2018 року (а.с. 159).

Відповідно до пункту 3.8. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, сума вихідної допомоги є іншими виплатами, що не належать до фонду оплати праці, а відтак не є заборгованістю по заробітній платі, а є одноразовою виплатою, та не входить до складової частини саме заробітної плати.

Згідно пп. 14.1.48 ПК України від 2.12.2010 р. № 2755-VІ заробітна плата для цілей розділу ІV цього Кодексу ? це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Відповідно до пп. 163.1.1 ПКУ об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний оподатковуваний дохід.

Згідно з пп. 164.2.20 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім визначених у ст. 165 ПКУ.

Доходи у вигляді вихідної допомоги, яка виплачується працівнику згідно зі ст. 44 КЗпП у разі припинення трудового договору, не входять до переліку доходів, визначених ст. 165 КЗпП.

Враховуючи наведене, вихідна допомога включається до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку відповідно до пп. 164.2.18 ПКУ.

Згідно з п. 167.1 ПКУ ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пп.пп. 167.2?167.5 ПКУ) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 р. ХХ ПКУ об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Отже, сума вихідної допомоги у зв'язку з припиненням трудових відносин, оподатковується за ставкою 18%, а також підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5%.

За наведеного, враховуючи, що обов'язок по сплаті податків і зборів із сум, які виплачуються працівнику, лежить на роботодавцю, то виплата ПАТ "Укртелеком" ОСОБА_4 вихідної допомоги, яка після утримання з неї податку з доходів фізичних осіб та військового збору склала 9401,08 грн., свідчить про виконання рішення суду в частині стягнення з ПАТ "Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в розмірі 11678,37 грн., а тому виконавчий лист в цій частині також не підлягає виконанню.

Разом з тим, покликання на виплату ним ОСОБА_4 1000 грн. моральної шкоди та 9317 грн. судових витрат не заслуговують на увагу, так як ухвала суду першої інстанції в цій частині ним не оскаржувалась.

Крім того, при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, ПАТ "Укртелеком" вказувало на помилковість видачі судом виконавчого листа про стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн., а не на добровільне виконання ним рішення в цій частині. Що стосується виконавчого листа в частині стягнення 9317 грн. судових витрат, то ПАТ "Укртелеком" в заяві взагалі не ставилось питання про визнання виконавчого листа в цій частині таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви ПАТ "Укртелеком" про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів від 9 серпня 2018 року №569/283/18 про припинення дії безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ „Укртелеком" з 20 грудня 2017 року, за ч.3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, та про стягнення з ПАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в розмірі 11678,37 грн., підлягає в цій частині скасуванню з ухваленням нового судового рішення про її задоволення.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що, ухвала суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, то понесені ПАТ «Укртелеком» судові витрати підлягають частковому відшкодуванню ОСОБА_4 у розмірі 881грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 432 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Укртелеком" задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2018 року в частині відмови в задоволенні заяви ПАТ "Укртелеком" про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів від 9 серпня 2018 року №569/283/18 про припинення дії безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ „Укртелеком" з 20 грудня 2017 року, за ч.3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та про стягнення з ПАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в розмірі 11678,37 грн. скасувати.

Визнати виконавчий лист у справі №569/283/18, виданий Рівненським міським судом Рівненської області 9 серпня 2018 року про припинення дії безстрокового трудового договору укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Укртелеком" з 20 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, таким, що не підлягає виконанню повністю.

Визнати виконавчий лист у справі №569/283/18, виданий Рівненським міським судом 9 серпня 2018 року про стягнення з ПАТ "Укртелеком" на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в розмірі 11678,37 грн. та судових витрат в розмірі 9317 грн. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення вихідної допомоги в розмірі 11678,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 5 грудня 2018 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.