Справа № 715/1879/18
Провадження № 2/715/731/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренко В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 54021,73 грн., посилаючись на те, що 02 червня 2010 року між ним і відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Згідно умов даного договору ОСОБА_1, було надано кредит в розмірі 5000,00 грн. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту, однак свої зобов'язання належним чином не виконав. Просить суд стягнути з відповідача на рахунок АТ КБ «ПриватБанку» заборгованість в розмірі 54021,73 грн., та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. судового збору.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Вiдповiдач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, проте подав заву, в якій заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просить зменшити розмір заборгованості, у тому числі неустойки, оскільки на його утриманні знаходиться малолітня дитина та в нього скрутне матеріальне становище. Позовні вимоги визнає тільки у розмірі заборгованості по тілу кредиту.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, із кредитного договору від 02 червня 2010 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 2003цс15.

Умовами кредитного договору, передбачено застосування штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання будь-якого грошового зобов'язання по даному договору понад 30 календарних днів.

У той самий час, умовами кредитного договору сторонами передбачена сплата іншого штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України вказані штрафи є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Як вбачається з п. 35. Рішення ЄСПЛ Справа "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" суд повторює, що пункт 1 статті 6 ( 995_004 ) гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" ( 980_086 ) (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67). Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. The United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

Як вбачається із ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов виданого виконавчим комітетом Глибоцької селищної ради 03 грудня 2018 року за № 247, ОСОБА_1 проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_2, бере участь у вихованні її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матеріальний стан ОСОБА_1 є недостатнім.

Згідно з наказом № 346 від 28 листопада 2018 року виданого ТзОВ «СТД ГРУП ПЛАС», ОСОБА_1 працює продавцем-консультантом з окладом 1900 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципами розумності, виваженості, справедливості і співмірності, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки (пені) з 21463,92 грн. до 5 000,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 на 14.06.2018 року становить 34509,16 грн., яка складається з талі кредиту - 20342,36 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом - 9166,80 грн., заборгованість за пенею - 5000,00 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що судові витрати у справі слід розподілити відповідно до задоволених вимог.

З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача ОСОБА_1, на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1125,57 грн. (із розрахунку 1762,00*63,88:100= 1125,57).

На пiдставi викладеного, ст.ст. 203, 526, 527, 530, 536, 549, 551, 553-555, 559, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться по вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, тел. , заборгованість за кредитним договором від 02 червня 2010 року в розмірі 34509 (тридцять чотири тисячі п'ятсот дев'ять) гривень, 16 копійок на р/р № 3111, , а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1125 (одна тисяча сто двадцять п'ять) гривень, 57 копійок, на р/р № 3111, МФО 305299.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

СУДДЯ: