Справа № 462/4270/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманської Я.І., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Устименко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рудненської селищної ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 13.07.2018 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті 05.10.2012 року вона отримала Свідоцтво про право на спадщину на 48/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, що належали померлому ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності. Іншими співвласниками 52/100 частин даного будинку є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та дочка , третя особа по ОСОБА_6, яка відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька на її користь. Крім цього, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4. ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Нотаріус повідомив її про те, що право власності на вищезгаданий житловий будинок не було повністю зареєстровано за ОСОБА_3, оскільки за свого життя він здійснив самовільно прибудову розміром 3,48x9,63x2,65x2,13 м., загальною площею 26.8 кв.м. Тому нотаріус порадив їй звернутись до суду, так як, він не може оформити право на спадщину в повному обсязі на даний житловий будинок. Чоловік дійсно добудував прибудову до будинку з метою покращення житлових умов. Його було притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво, ОСОБА_3 сплатив штраф згідно постанови в розмірі 170,00 грн.. За життя він звертався в БТІ для виготовлення технічного паспорту технічного паспорта. Також звертався в Рудненську селищну раду із заявою про оформлення права власності па дану добудову. Рішенням Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова від 07.10.2010 року ОСОБА_3 дозволено експлуатація вищезгаданої прибудови, а Львівське БТІ зобов'язано зробити зміни в технічній документації даного будинковолодіння. Через свою смерть ОСОБА_3 не зміг завершити реєстрацію права власності на вищезгадану прибудову. Просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 26,8 м.кв., а саме, приміщення, позначені в технічному паспорті цифрами 1-6, 1- 7, 1-8, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник Рудненської селищної ради Устименко Н.П. в судовому засіданні проти позову заперечила, зазначила, що відсутні дозвільні документи на виконання будівельних робіт, відсутні відомості про здійснення будівництва з дотриманням будівельних норм. Просила у позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, про час та розгляд справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають відмові з наступних підстав.

За ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно- правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Відповідно до положень ст.182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В ч. 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК ), а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК ).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 4 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач ОСОБА_1 та померлий перебували у шлюбі з 24 липня 1976 року. 05.10.2012 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 48/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, видане державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за №3-355.

Згідно до постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 29.09.2010 року ОСОБА_3 за життя у 2007 р. здійснив без дозволу на виконання будівельних робіт будівництво прибудови розміром 3,48x9,63x2,65x2,13 м. загальною площею 26.8 кв.м до житлового будинку на АДРЕСА_1, за порушення ст.97 КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності, накладено стягнення у розмірі 170грн. Рішенням виконкому Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова Львівської міської ради дозволено експлуатувати прибудову а-1 розміром 3,48x9,63x2,65x2,13 м по АДРЕСА_1.

Згідно до Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 р. за №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 4 ЦПК України).

При вирішенні даного спору суд керується тим, що звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не зверталась до компетентного державного органу із заявою про прийняття об'єкта самочинної прибудови до експлуатації, та враховуючи, що визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку повинне залишатися винятковим способом захисту права, а суд не може заміняти органи, на які покладені обов'язки по видачі дозволів на будівництво й узгодженню забудови, позов підлягає відмові.

Керуючись ст.. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Рудненської селищної ради про визнання права власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 30 листопада 2018р.

Суддя: Н.М.Румілова