Справа № 462/1738/18 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/246/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова в складі судді Бориславського Ю.Л. від 06 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання дитини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06 липня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання дитини задоволено частково.Зобов'язано стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2, на утримання сина, який навчається, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який навчається в ДНЗ Львівське професійне училище інформаційно-комп'ютерних технологій на денній формі навчання, на неповному державному забезпеченні, аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дорослу особу, щомісячно, починаючи з 27.03.2018року до закінчення навчання і /або/ досягнення сином 23-річного віку залежно від того, яка подіє наступить швидше.Стягнуто із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, визначивши розмір сплати аліментів на навчання сина у розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 30.06.2018 року до закінчення навчання або досягнення сином 23 річного віку залежного від того, яка подія наступить швидше. Вважає рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд ухвалює стягнення з відповідача суму аліментів в розмірі 1/5 частини заробітку платника аліментів починаючи з 27.03.2018 року, тоді як в цей час в термін до ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідачем на користь позивача сплачувались аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше як ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян згідно з виконавчим листом від 17.01.2003 року. Також, вказує на те, що судом не враховані утримання відповідачем непрацюючої дружини і неповнолітніх дітей, незадовільний стан здоров'я відповідача, здоров'я його дружини та однієї із дітей. Крім цього, зазначає, що судом не враховано, що син ОСОБА_4 навчається на безоплатній основі на денній формі навчання на неповному державному забезпеченні, кошти на оплату проживання у гуртожитку або іншому орендованому помешканні ним не витрачаються.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279, ч.2 ст.247, п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ст.ст. 191, 199, 200, ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України та задовольняючи позов частково, - виходив з того, що ОСОБА_4 є студентом І курсу ДНЗ Львівське професійне інформаційно-комп'ютерних технологій, денної форми навчання, на неповному державному забезпеченні. При визначенні розміру аліментів, суд врахував, що відповідач має на утриманні двох синів 2012 року народження, один з яких знаходиться на обліку в травматолога і ортопеда та потребує коштів на лікування, що стверджується долученими до матеріалів справи копіями витягів з історії хвороби, а також враховує стан здоров'я дружини відповідача ОСОБА_6, а також враховує подану довідку про заробітну плату та інші доходи відповідача, згідно якої загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з травня 2017 р. по квітень 2018 р. становить 446647,36 грн. Крім цього, як ствердили сторони та таке підтверджується долученою до матеріалів справи випискою по особовому рахунку, відповідач справно сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4 з 2003 року. Разом з тим, позивач, яка є працездатного віку, вказала, що іншого джерела доходів, крім отримуваних нею коштів відповідача по виплаті аліментів з 2003 року вона немає, так як не працювала та, на даний час, також не працює. Доказів того, що немає можливості працювати по стану здоров'я позивач суду не надала. Також судом враховано, що ОСОБА_4 навчається в державному навчальному закладі на неповному державному забезпеченні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, а саме із відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, який навчається, починаючи з 27.03.2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно. Суд не взяв до уваги покликання відповідача на його згоду оплати аліментів на особовий рахунок сина, оскільки відповідачем недоведено нецільового витрачання сплачених аліментів.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції лише частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просила продовжити стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, який продовжує навчання в розмірі 25 відсотків від доходу щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-х років, залежно від того, яка з цих обставин настане раніше.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, від спільного проживання із відповідачем у них народився син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. З 2003 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина. На даний час син сторін навчається на І курсі ДНЗ Львівське професійне інформаційно-комп'ютерних технологій на денній формі навчання та на неповному державному забезпеченні.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім цього в абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи обставини, що мають значення для справи в контексті згаданої норми матеріальної закону та її тлумачень колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними.

Так, як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, - сторони є матір'ю (позивач) та батьком (відповідач) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, який на даний час, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6, досягнув 18 років. Крім цього, син сторін на даний момент навчається в ДНЗ Львівському вищому професійному училищі інформаційно-комп'ютерних технологій на денній формі навчання та на неповному державному забезпеченні. Відповідач з 2003 року сплачував на утримання сина аліменти до досягнення ним повноліття та стягнення таких припинено ІНФОРМАЦІЯ_7 у зв'язку із досягненням сином сторін повноліття.

Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Із матеріалів справи, також, вбачається, що відповідач одружений вдруге має на утриманні двох синів 2012 року народження, один з яких знаходиться на обліку в травматолога і ортопеда та потребує коштів на лікування, що стверджується долученими до матеріалів справи копіями витягів з історії хвороби. Крім цього, дружина відповідача у зв'язку із захворюванням рук, що підтверджено відповідними медичними документами не може працювати за спеціальністю. Доходи відповідача за період з травня 2017 року по квітень 2018 року склали 446647 грн. 36. коп., що в середньому в місяць складає 37220,61 грн. Жодних даних про доходи позивачки та про те, що син сторін отримує стипендію у матеріалах справи - немає.

Враховуючи вказану суму доходів відповідача ? частина з них, про стягнення якої як аліментів звернулася позивач становитиме в середньому 9305,15 грн.; 1/5, яку стягнуто оскаржуваним рішенням - 7444,12 грн. та 1/8 на стягнення якої наполягає відповідач - 4652,57 грн. відповідно.

Враховуючи вказане, а саме те, що на батьків покладено рівні обов'язки щодо утримання дітей та дані щодо неможливості утримання сина матір'ю у матеріалах справи відсутні; доходи відповідача, що підтверджені відповідною довідкою; відсутність даних про доходи матері (позивача), а також відсутність даних про те, що така є непрацюючою особою; те, що відповідач не заперечив щодо сплати аліментів з нього на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу); прожитковий мінімум на дорослу особу, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» складає 1777 грн.на місяць; те, що відповідач одружений вдруге та має на утриманні двох малолітніх дітей, одна із яких потребує додаткових коштів у зв'язку із захворюванням, а також те, що його дружина не працює, що підтверджено відповідними медичними довідками; те що син сторін перебуває на неповному державному забезпеченні, а також те, що навчання сина сторін є безоплатним, - колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення та розмір аліментів, що підлягає стягненню за оскаржуваним рішенням як і вказаний позивачем розмір аліментів слід вважати надмірним та завищеним та рішення суду першої інстанції слід змінити. А саме слід зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання сина сторін, що навчається до завершення ним навчання або до досягнення ним 23 років, (залежно від того яка подія настане швидше) з 1/5 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дорослу особудо 1/8 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дорослу особу, що складатиме за виключенням податків та обов'язкових платежів розмір близько двох прожиткових мінімумів на одну дорослу особу (4652,57 грн.) та слід вважати відповідатиме, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Крім цього, слід змінити і час з якого присуджується стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина сторін, який навчається з 27.03.2018 року на ІНФОРМАЦІЯ_6, зважаючи на те, що аліменти до досягнення сином сторін повноліття стягалися до ІНФОРМАЦІЯ_7, а тому стягнення аліментів за рішенням у даній справі за період з 27.03.2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 призведе до подвійного стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина сторін за той же період.

В решті рішення суду слід залишити без змін. Вказаним слід визнати доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими та таку задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 липня 2018 року- змінити.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина, який навчається ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 до закінчення навчання і /або/ досягнення сином 23-річного віку залежно від того, яка подіє наступить швидшез 1/5 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дорослу особудо 1/8 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дорослу особу.

Змінити час з якого присуджується стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина, який навчається ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 27.03.2018 року на ІНФОРМАЦІЯ_6.

В решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 6 грудня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра