Провадження №6/369/267/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бугайовій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свою заяву заявник обґрунтовував тим, що 14 лютого 2008 року між ним, ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є АТ «ОТП Банк», правонаступниками якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір № ML-008/058/2008.

25 листопада 2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено заочне рішення по справі № 369/10189/13, яким позовні вимоги ТОВ «ОТП Банк» було задоволено.

13 січня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року по справі № 369/10189/13 було видано виконавчі листи про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 1 880 959,59 грн. за кредитним договором № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року, а також 3 441,00 грн. судового збору.

Заявник зазначив, що на день звернення із даною заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнило свої вимоги шляхом погашення боржником в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року та відсутністю боргових зобовязань в повному обсязі, у звязку з чим кредитні зобовязання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є припиненими в силу виконання зобовязання.

У звязку з повним погашенням заборгованості по кредитному договору № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було видано відповідну довідку за вих. № 8371/18 про погашення боргу по кредитному договору № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року та про його відсутність.

У заяві заявник ОСОБА_1 зазначив, що його та ОСОБА_2 зобовязання перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по кредитному договору № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року є виконаними, а тому обовязок перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відсутній.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просив визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані 13 січня 2014 року по справі № 369/10189/13 про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 1 454 264,94 грн. за кредитним договором № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, до суду від представника заявник надійшла заява, в якій він не заперечував проти задоволення заяви, та просив проводити розгляд заяви за його відсутності.

У судове засідання ОСОБА_2 не зявилась, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, зясувавши дійсні обставини заяви, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість в сумі 158 882,56 Швейцарський франків, що еквівалентно 1 365 580,35 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та пені в розмірі 515 379,24 грн., що разом складає 1 880 959,59 грн.; стягнуто солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441,00 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2014 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримав по справі № 369/10189/13-ц виконавчі листи, видані Києво-Святошинським районним судом Київської області 13 січня 2014 року про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року в загальному розмірі 1 880 959,59 грн..

Згідно вимог ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно вимог ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно виданої ТОВ «ОТП Факторинг Україна» довідки за вих. № 8371/18 від 14 вересня 2018 року вбачається, що станом на 13 вересня 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вже не має кредиторських вимог та претензій майнового характеру по кредитному договору № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, у звязку з погашенням боргу ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року. Дійсним ТОВ «ОТП Факторинг Україна» засвідчує припинення зобовязань за кредитним договором № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року у звязку з фактичним виконанням зобовязання ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непредявлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у звязку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Звертаючись з даною заявою до суду ОСОБА_1 просив визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню з тих підстав, що ним виконані зобовязання за кредитним договором № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року у добровільному порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, з тих підстав, що боржниками виконано зобовязання перед стягувачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані 13 січня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі № 369/10189/13 про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 1 454 264,94 грн. за кредитним договором № ML-008/058/2008 від 14 лютого 2008 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук