Справа №366/2199/17
Провадження № 2/366/115/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

23 листопада 2018 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» 14.07.2017 звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення з неї 22422,14 грн. кредитної заборгованості, в тому числі: 473,00 грн. - заборгованості за кредитом, 16905,23 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 3500,00 грн. - нарахованої пені та комісії, 1543,91 грн. штрафів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, отримавши згідно договору №б/н від 18.11.2013 кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків, свої кредитні зобов'язання виконує неналежним чином, що спричинило до виникнення зазначеного вище боргу станом на 01.06.2017.

15.09.2017 через невідповідність у імені відповідачки у позовній заяві та доданих позивачем письмових доказів ( відповідно «Ганна» та «Алла») позовна заява залишена ухвалою суду без руху і позивачу надано строк для усунення недоліків. У зв'язку з тим, що зазначені в ухвалі недоліки не були усунуті, ухвалою суду від 21.09.2017 позовну заяву залишено без розгляду. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Ухвалою від 07.12.2017 апеляційна скарга була задоволена частково: ухвала суду про повернення позовної заяви була скасована та передана на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому ухвала мотивована тим, що у справі відсутні відомості про вручення позивачу під розписку ухвали від 15.09.2017 (направлення ухвал на електронну адресу не передбачено ЦПК України).

Справа надійшла до Іванківського районного суду 12.01.2018.

15.01.2018 через невідповідність у імені відповідачки у позовній заяві та доданих позивачем письмових доказах ( відповідно «Ганна» та «Алла») позовна заява залишена ухвалою суду без руху і позивачу надано строк для усунення недоліків. 26.01.2018 позивачем подано до суду позовну заяву у новій редакції, де відповідачкою зазначено «Кононову Аллу Анатоліївну». До заяви не було додано письмових доказів, а попередні були направлені позивачу з ухвалою про повернення позову ще у 2017 році.

29.01.2018 у справі відкрито спрощене провадження. Розгляд справи призначений на 20.02.2018. У зв'язку з неявкою сторін розгляд відкладено на 06.03.2018. Через відсутність даних про належне повідомлення відповідачки, розгляд відкладено на 10.04.2018. 17.04.2018 позивачем повернуто до суду пакет письмових доказів, які додавались до первісного позову. 31.05.2018 представник позивача звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату. Розгляд відкладено на 27.06.2018. Представник позивача 26.06.2018 знову звернувся із заявою про відкладення розгляду справи. Розгляд відкладено на 06.08.2018. Через неявку сторін розгляд відкладено на 28.09.2018, а після цього з тієї ж причини на 29.10.2018 та на 23.11.2018.

ПАТ КБ «ПриватБанк» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просили розглядати справу без їх представника; не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач, яка зазначена у новій редакції позову - ОСОБА_1 - була повідомлена про дату, час та місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку, який підтверджений паспортними даними відповідача, довідкою Оранської сільської ради. Згідно з даними, отриманими з поштового відправлення, вони були вручені завчасно особисто адресату. Про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши письмові докази: копії анкети - заяви позичальника від 18.11.2013, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягу з Умов і правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.06.2017 та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_1 кредитного договору № б/н від 18.11.2013 відповідач отримала у позивача (ПАТ КБ «ПриватБанк») кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При складанні Договору працівником Банку була допущена описка в написанні імені позичальника, замість потрібного - ОСОБА_1, було написано ОСОБА_3. В анкеті - заяві, крім імені, також вказується: дата народження та документи, що посвідчують особу Позичальника, що дає змогу в повній мірі ідентифікувати особу Позичальника.

У даному випадку у анкеті - заяві Позичальника вказана: дата народження 10.11.1981, паспорт серії СМ номер НОМЕР_2 виданий Іванківським РВ ДУ МВС України в Київській області 20.04.2000 року, ІПН НОМЕР_1, що є ідентично даним паспорту та ідентифікаційного коду на ім"я ОСОБА_1, що були додані до позову. Тому суд вважає доведеним, що саме відповідачка ОСОБА_1 уклала кредитний договір 18.11.2013.

Відповідачка відзиву на позов не подала і проти цього факту не заперечувала.

Договір складається із анкети - заяви клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку.

Підписана відповідачем заява, разом з вказаними документами, становлять між банком та клієнтом договір, про що зазначено у заяві з підписом ОСОБА_1

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, підтвердила факт отримання загальної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк».

З наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 порушила умови договору, не сплачувала нараховані банком відсотки, не погашала взяту суму кредиту, унаслідок чого у неї, станом на 01.06.2017, утворилась заборгованість у розмірі 22422,14 грн., яка складається з:

- 473,00 грн. заборгованість за кредитом;

-16905,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-3500,00 грн. заборгованість за пенею;

-500 грн. штраф (фіксована частина);

-1043,91 грн. штраф (процентна складова), які позивач просив стягнути з відповідача.

Єдиний платіж був здійснений 17.09.2014 у сумі 400 гривень.

Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростувала докази, надані банком щодо цього факту.

Проте, суд вважає, що вказана сума пені не підлягає стягненню з таких підстав.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника заснованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або у заміні невиконаного обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до статті 61 Конституції України «ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення».

Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той же час, згідно Умов та правил надання банківських послуг, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором -свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

А тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення пені в сумі 3500,00 грн.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та 11 жовтня 2017 року № 6-1374 цс17.

Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним 18.11.2013 між сторонами, то з неї на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути заборгованість в розмірі 18 922,14 грн., (за виключенням суми пені), а також сплачений позивачем судовий збір (мінімальний, який передбачений законом).

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 530 ч.1, 549, 629, 634 ч. 1, 1054, 1056 ЦК України, ст. ст. 77-81, 83, 89, 95, 141, 263-265, 273, 279, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ІПН НОМЕР_1, с. Хочева, вул. Миру, буд. 21, Іванківського району Київської області) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за договором № б/н від 07.08.2013 в сумі 18 922 грн. ( 473,00 грн. - заборгованість за кредитом, 16905,23 грн. - відсотки за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1043,91 грн. - штраф (процентна складова)), а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня складення повного тексту рішення (30.11.2018).

Суддя Н.П.Слободян