Справа № 444/1434/18
Провадження № 2/444/819/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, (проживаючого за адресою 80326 с.Дубрівка, Жовківського району Львівської області) до Приватного акціонерного товариства "Укрзахідвуглебуд", (адреса : 80100 м.Червоноград, вул.Будівельна, 1, Львівської області, ) про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та індексації заробітної плати ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ "Укрзахідвуглебуд" про стягнення заборгованості із заробітної плати за період вересень 2016 року вересень 2017 року в розмірі 10 896 грн. 15 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 21 096 грн. 84 коп. та індексації заробітної плати в сумі 2 343 грн. 46 коп.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він працював на посаді монтажника санітарно-технічних систем і обладнання сантехнічної дільниці у Приватному акціонерному товаристві «Укрзахідвуглебуд» з 01.08.2011 року.

Відповідно до наказу №61к від 25.09.2017 року він був звільнений у зв»язку із скороченням штатів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, був звільнений з роботи на підставі скорочення штату. На день звільнення з роботи позивачу не було виплачено заборгованість із заробітної плати за період вересень 2016 року вересень 2017 року в сумі 10 896 грн. 15 коп.

Також позивач зазначає, що на день подання позовної заяви ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» у відповідності до ст.117 КЗпП України повинно сплатити на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку, що становить 21 096 грн. 84 коп. про , що позивачем подано відповідний розрахунок.

Крім того, ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці» , нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено обов»язкову індексацію індивідуальної заробітної плати. Сума зазначеної індексації заробітної плати позивача станом на 11.05.2018 року , визначена відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, складає 2 343 грн. 46 коп., про що позивач подав розрахунок. Просив позов задоволити в повному об»ємі.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, однак надали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового розгляду справи.

На підставі ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно запису в трудовій книжці серії БТ-І №2831629 вбачається, що ОСОБА_1 25.09.2017 року звільненоно із ПАТ «Укрзахідвуглебуд» у зв»язку із скороченням штату на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до довідки №03-03/339 від 25.04.2018 року виданої ПАТ «Укрзахідвуглебуд» про те, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 24.04.2018р. становить 10 896 грн. 15 коп., а саме : вересень 2016 року 1 825 грн. 72 коп., жовтень 2016 року 1 788 грн.3 8 коп., листопад 2016 року 2 498 грн. 51 коп., січень 2017 року 1 253 грн. 17 коп., лютий 2017 року 38 грн. 82 коп., липень 2017 року 447 грн. 58 коп., серпень 2017 року 139 грн. 84 коп., вересень 2017 року - 2 868 грн. 46 коп., грудень 2017 року 35 грн. 67 коп.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок нарахування та виплати компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати встановлено ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до вимог ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), що передбачено ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

У постанові ВСУ від 14.09.2016 р. за справою № 6-419цс16 сформовано правову позицію щодо розрахунку середньої зарплати за час вимушеного прогулу, а саме:«З урахуванням норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку № 100, середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 згаданого Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку № 100).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства.

Крім того, положеннями р. ІІІ Порядку № 100 передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Зокрема не підлягають урахуванню відпускні та лікарняні».

За таких підстав можливо зробити висновок про те, відповідно до положень ст.117 КЗпП України, ОСОБА_1 підлягає до відшкодування середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 25.09.2017 року по дату звернення до суду 11.05.2018 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з порушенням строків виплати, оскільки такий розрахунок проведений позивачем у відповідності до вимог ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та не спростований відповідачем, він приймається судом до уваги при вирішенні спору.

Крім того, ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці» , нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено обов»язкову індексацію індивідуальної заробітної плати.

Сума зазначеної індексації заробітної плати позивача станом на 11.05.2018 року за період 09.2017 року 05.2018 року, визначена відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, складає 2 343 грн. 46 коп., про що позивач подав розрахунок (а.с.8)

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача .

Відповідно до положень ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, з відповідача необхідно стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,258-259,263,264,265,268,280-284,354,355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Укрзахідвуглебуд", (адреса : 80100 м.Червоноград, вул.Будівельна, 1, Львівської області, ) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою 80326 с.Дубрівка, Жовківського району Львівської області, ІПН НОМЕР_1), 34 336 (тридцять чотири тисячі триста тридцять шість) грн. 45 коп., зокрема :

заборгованість із заробітної плати за період вересень 2016 року по вересень 2017 року в сумі 10 896 (десять тисяч вісімсот дев"яносто шість) грн 15 коп.,

середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 21 096 (двадцять одна тисяча девяносто шість) грн. 84 коп.

індексацію заробітної плати в сумі 2 343 (дві тисячі триста сорок три) грн. 46 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині присудження виплати заробітної плати у сумі 10 896 (десять тисяч вісімсот дев"яносто шість) грн. 15 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Укрзахідвуглебуд", (адреса : 80100 м.Червоноград, вул.Будівельна, 1, Львівської області, ) судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Суддя Зеліско Р. Й.