Справа №718/3077/18
Провадження №2/718/970/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.03.2018 року в с. Брусниця , Кіцманського району, Чернівецької області, померла її мати ОСОБА_4 Після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки (пай) згідно сертифікату серії ЧВ № 0188115 на право земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності колгоспу «Дружба», розміром 1,04. Спадкоємцями майна, що залишилося після смерті ОСОБА_1 за законом є позивач та відповідачі по справі, які не претендують на спадкове майно. Інших спадкоємців, передбачених законом та утриманців померлої немає. Вказує, що своєчасно та у встановлений законом строк прийняла спадкове майно, а саме: поховала померлу та розпорядилася її речами. Однак, в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за законом не може, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а тому просить задовольнити позов.

До початку розгляду справи до суду позивач ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0188115 розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності колгоспу «Дружба» с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, вартістю 29695 грн., що належав на праві ОСОБА_4, яка померла 14.03.2018 року.

Позивач подала заяву про підтримання уточнених позовних вимог, відповідачі подали заяви про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв.

Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності учасників справи, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку.

Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод убачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 14.03.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ 188321 (а.с.6).

Після її смерті спадкоємцями майна за законом є дочка ОСОБА_1В, син ОСОБА_2В, син ОСОБА_3В, що підтверджується довідкою №4138 від 02.11.2018 року виданою виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області (а.с.5).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ч.2 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Оскільки після смерті спадкодавця позивач вступила у володіння спадковим майном, не заявив про відмову від спадщини у встановлені ст.1270 ЦК України строки, а також враховуючи відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, у звязку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1218,1223,1261,1265ЦК України та керуючись ст.ст. 12,13,206, 247, 258, 259, 263- 265, 268,273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою м. Чернівці, вул. Богомольця, 4/17, право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0188115 розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності колгоспу «Дружба» с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, вартістю 29695 грн., що належав на праві ОСОБА_4, яка померла 14.03.2018 року.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.М.Мізюк