Ухвала

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 331/2533/17

провадження № 61-4808 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., ЧернякЮ. В.,

учасники справи:

позивач - партнерство з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л. П.»;

представник позивача - ОСОБА_4;

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8;

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Віст-пивоварня», товариство з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза»;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_9, та товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза», партнерства з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л. П.» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2017 року у складі судді Жукової О. Є. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А., Трофимової Д. А.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2017 року партнерство з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л. П.» (далі - ПОВ «Адмін Ейдженсі Л. П.») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Віст-пивоварня» (далі - ТОВ «Віст-пивоварня»), товариство з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» (далі - ТОВ «Метаморфоза»), про визнання договору купівлі-продажу корпоративних прав удаваним правочином, визнання договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що у січні 2015 року між ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» і ОСОБА_5 велись переговори щодо ліквідації ТОВ «Метаморфоза», єдиним засновником якого був позивач. ОСОБА_5 запропонував свої послуги з ліквідації товариства шляхом порушення провадження у справі про банкрутство з подальшим призначенням його ліквідатором товариства. При цьому ОСОБА_5 запропонував підписати договір купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» і звернутися до суду із заявою про банкрутство ТОВ «Метаморфоза». Після цього ОСОБА_5 надав примірник договору купівлі-продажу корпоративних прав, на титульному аркуші якого стояла помітка «Проект», та запропонував підписати його. Ввівши в оману ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.», ОСОБА_5 переконав поставити підпис і печатку на проекті договору купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» від 26 січня 2015 року. Після отримання проекту договору ОСОБА_5 зник, на зв'язок не виходив, коштів за договором купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза», вартість яких згідно з пунктами 3, 4 вказаного договору купівлі-продажу становила 1 млн. 902 тис. грн, від нього не надійшло. У подальшому ОСОБА_5 незаконно використав вищевказаний проект договору купівлі-продажу корпоративних прав, провів державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Метаморфоза», відповідно до яких ОСОБА_5 став єдиним власником (засновником) ТОВ «Метаморфоза», й розпочав процедуру ліквідації ТОВ «Метаморфоза», подавши заяву про ліквідацію товариства, оформив інвентаризацію та передачу активів підприємства ТОВ «Віст-пивоварня», підготував ліквідаційний баланс товариства.

Крім того, ОСОБА_5 уклав два договори купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2015 року, за якими продав корпоративні права ТОВ «Метаморфоза» на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_10 Укладаючи вказані договори, ОСОБА_5 діяв у порушення інтересів ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.», відчужив корпоративні права ТОВ «Метаморфоза». Партнерство зазначало, що укладаючи договір купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» від 26 січня 2015 року, ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» та ОСОБА_5 мали на меті укласти договір доручення, за яким право власності на корпоративні права не переходило фактично від ТОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» до ОСОБА_5, а партнерство уповноважувало ОСОБА_5 здійснити заходи з ліквідації ТОВ «Метаморфоза», звільнення працівників та їх працевлаштування на новоствореному підприємстві (ТОВ «Віст-пивоварня»), передачі на баланс новоствореного підприємства рухомого і нерухомого майна ТОВ «Метаморфоза». Відтак, ОСОБА_5 не мав права відчужувати корпоративні права ТОВ «Метаморфоза», які йому не належали і які він не оплатив.

З урахуванням викладеного, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати удаваним правочином договір купівлі-продажу корпоративних прав від 26 січня 2015 року, укладений між ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» і ОСОБА_5; визнати, що в дійсності між сторонами укладено договір доручення; визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Метаморфоза» від 28 січня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_6; визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Метаморфоза» від 28 січня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_7

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2017 року позов ПОВ «Адмін Ейдженсі Л. П.» задоволено. Визнано удаваним правочином договір купівлі-продажу корпоративних прав від 26 січня 2015 року, укладений між ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» і ОСОБА_5, та визнано, що в дійсності між сторонами укладено договір доручення.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Метаморфоза» від 28 січня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Визнано недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Метаморфоза» від 28 січня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» і ОСОБА_5 не було наміру укладати договір купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» від 26 січня 2015 року. Фактично між сторонами склались правовідносини доручення, за якими шляхом укладення вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_5 отримував повноваження на здійснення процедури ліквідації ТОВ «Метаморфоза», оскільки в силу статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якщо підприємство ліквідується за рішенням власника, то саме цього власника призначають ліквідатором юридичної особи із покладенням на посадових осіб повноважень та обов'язків із вчинення всіх ліквідаційних процедур. Про відсутність намірів ОСОБА_5 вести господарську діяльність та виконувати функції і повноваження власника ТОВ «Метаморфоза» свідчить те, що ОСОБА_5 після укладення вказаного договору купівлі-продажу здійснював заходи, спрямовані на ліквідацію підприємства: провів інвентаризацію майна, передав за актами прийому-передачі всі майнові активи правонаступнику ТОВ «Метаморфоза» новоствореному підприємству - ТОВ «Віст-пивоварня», подав заяву про порушення провадження у справі про банкрутство за ініціативою власника (засновника), виконував функції ліквідатора ТОВ «МЕТАМОРФОЗА», звільнив працівників товариства; за актами приймання-передачі передавав від ТОВ «Метаморфоза» до ТОВ «Віст-пивоварня» рухоме та нерухоме майно; вчиняв інші дії на виконання доручень позивача. При цьому оплати за придбані корпоративні права ТОВ «Метаморфоза» ОСОБА_5 не здійснив, а ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» її не вимагало. Оскільки договір купівлі-продажу корпоративних прав від 26 січня 2015 року є удаваним правочином, договори купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 28 січня 2015 року є недійсними у силу частини третьої статті 203 ЦК України, так як укладені поза волею ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.».

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - відхилено, рішення суду першої інстанціїзалишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що 26 січня 2015 року між ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» та ОСОБА_5 було укладено договір доручення, який оформлено у вигляді договору купівлі-продажу майнових прав ТОВ «Метаморфоза», тому договір купівлі-продажу майнових прав ТОВ «Метаморфоза» у розумінні статті 235 ЦК України є удаваним правочином, оскільки встановлено, що відбулося формальне переоформлення корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» від ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» до ОСОБА_5 для того, щоб останній міг виконати обов'язки із ліквідації підприємства від імені власника, так як лише переоформивши корпоративні права ТОВ «Метаморфоза», ОСОБА_5 отримав можливість ліквідувати підприємство шляхом виконання функцій ліквідатора.

У грудні 2017 року ТОВ «Метаморфоза» подало касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у позові.

У грудні 2017 року ПОВ «Адмін Ейдженсі Л. П.» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції, яке безпідставно залишено без змін ухвалою апеляційного суду, в частині вирішення питання про розподіл судових витрат й ухвалити в цій частині нове рішення.

У лютому 2018 року ОСОБА_5, в особі ОСОБА_9, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Касаційна скарга ПОВ «Адмін Ейдженсі Л. П.» мотивована тим, що судами допущено порушення статті 88 ЦПК України 2004 року при вирішені питання про розподіл судових витрат.

Касаційні скарги ОСОБА_5 та ТОВ «Метаморфоза» є ідентичними та мотивовані тим, що позивач серед доказів удаваності правочину наводить довідку Державної прикордонної служби України та пояснює, що його керівник - Тіфані Ніколь Браун, не могла підписати договір купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» від 26 січня 2015 року, оскільки не перебувала на території України. Проте, позивач належними доказами не спростував теоретичну можливість укладання спірного договору дистанційно шляхом поштового обміну його примірниками.

Вимога про визнання спірного договору купівлі-продажу корпоративних прав від 26 січня 2015 року недійсним з підстав не перебування посадової особи партнерства на території України позивачем не заявлялася. А дійсне та чинне рішення загальних зборів учасників ТОВ «Метаморфоза» (протокол від 26 січня 2015 року № 5/14) прийняте вже після укладання спірного договору.

Суди безпідставно застосували наслідки недійсності правочинів, укладених між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6, оскільки рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав між ОСОБА_5 та позивачем судом не ухвалювалось.

Крім того, ТОВ «Метаморфоза» під час судового розгляду справи заявляло клопотання про закриття провадження у справі з підстав, визначених у пункті 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року, у зв'язку із тим, що справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вимог статті 15 ЦПК України 2004 року, пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, у редакції на час подання позову, коли спір виникає між учасниками товариства з обмеженою відповідальністю щодо купівлі-продажу часток у статутному фонді цього товариства, що пов'язано з розпорядженням корпоративними правами, то спір є корпоративним і такий спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У березні 2018 року ПОВ «Адмін Ейдженсі Л. П.» подало до суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_5, в якому посилалося на те, що судові рішення є законними і обґрунтованими. При цьому у відзиві вказано, що ОСОБА_5 із власної ініціативи на виконання договору доручення розпочав ліквідацію ТОВ «Метаморфоза» та повністю її провів. Крім того, у матеріалах справи є докази отримання ОСОБА_5 оплати послуг ліквідації ТОВ «Метаморфоза», що підтверджує укладення між сторонами саме договору доручення, так як у випадку укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав, ОСОБА_5 повинен оплатити вартість придбаних корпоративних прав. Проте ОСОБА_5 не надано доказів оплати за придбані корпоративні права, а вартість цих корпоративних прав значно перевищує гранично допустиму для готівкових розрахунків суму у 50 тис. грн, встановлену постановою Національного банку України від 6 червня 2013 року № 210 «Про встановлення граничної суми готівкового розрахунку».

Предметом спору було оскарження договору купівлі-продажу корпоративних прав, оскільки фактично цей договір був удаваним правочином, тобто формально між сторонами у паперовому вигляді оформлено під виглядом договору купівлі-продажу корпоративних прав договір доручення, а тому складення відповідних протоколів для призначення ОСОБА_5 на посаду засновника ТОВ «Метаморфоза» жодним чином не спростовує доводів позовної заяви, а лише констатує факт, того, що йому могли надаватись повноваження для виконання договору доручення в частині ліквідації підприємства за рішенням засновника, що він в подальшому своїми діями і підтвердив.

Зазначало, що між сторонами виникли правовідносини, які не стосуються рішень ТОВ «Метаморфоза», позовних вимог про участь в управлінні цією юридичною особою, отримання певної частки в прибутку, про визнання права власності на частку у статутному фонді ТОВ «Метаморфоза» чи припинення права власності на таку частку не заявлено. Крім того, предметом спору є правовідносини між ПОВ «Адмін Ейдженсі Л.П.» та ОСОБА_5, який за договором доручення не міг набути права власності за оскаржуваним договором купівлі-продажу корпоративних прав і, відповідно, не міг бути учасником товариства, тому даний спір не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційні скарги містить доводи про порушення судами правил предметної та суб'єктної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Справу № 331/2533/17 за позовом партнерства з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л. П.» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Віст-пивоварня», товариство з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза», про визнання договору купівлі-продажу корпоративних прав удаваним правочином, визнання договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі недійсним передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк