ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/233/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

заявники (стягувачі) - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представник заявників- ОСОБА_6,

особа, бездіяльність якої оскаржується, - заступник начальника Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Менчиць Наталія Євгенівна,

заінтересована особа (боржник) - акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Менчиць Наталії Євгенівни,

В С Т А Н О В И В:

10.09.2018 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_2, ОСОБА_3, стягувачі) звернулися до суду зі скаргами на бездіяльність заступника начальника Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Менчиць Наталії Євгенівни (далі по тексту - заступник начальника Печерського РВ ДВС м. Київ Менчиць Н.Є.) під час виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суми вкладу (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк», боржник).

Скарги обґрунтовані такими обставинами. 06.08.2018 заступником начальника Печерського РВ ДВС м. Київ Менчиць Н.Є. відкриті виконавчі провадження № 56922101 та № 56921903 з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2015 про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми банківського вкладу в розмірі 100 000 дол. США. 14.08. та 06.09.2018 стягувачами подані клопотання про вчинення виконавчих дій у вказаних виконавчих провадженнях, проте ці клопотання не розглянуті, виконавчі дії не вчинені. 06.09.2018 стягувачі звернулися до державного виконавця з клопотаннями про подання платіжної вимоги про списання з рахунку боржника суми вкладу, однак і це клопотання не було розглянуте, виконавчі дії не вчинені.

Посилаючись на вищенаведене, стягувачі просили: визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Печерського РВ ДВС м. Київ Менчиць Н.Є., яка полягає у непроведенні заходів з примусового виконання виконавчих листів у виконавчих провадженнях № 56922101 № 56921903, а саме: у неподанні платіжних вимог про списання з боржника стягнутих судовим рішенням коштів; зобов'язати Менчиць Н.Є. або іншу особу, уповноважену на вчинення виконавчих дій у вказаних виконавчих провадженнях, протягом одного робочого дня з дня набрання ухвалою законної сили оформити та подати платіжні вимоги про списання з боржника грошової суми, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії до моменту повного виконання судового рішення та про виконання ухвали письмово повідомити Дарницький районний суд м. Києва.

Враховуючи, що предметом оскарження в обох скаргах є бездіяльність однієї і тієї ж посадової особи органу державної виконавчої служби, оскаржувана бездіяльність стосується виконання одного і того ж рішення суду, а скарги обґрунтовані посиланням на однакові обставини, суд вбачає підстави для об'єднання судових проваджень за даними скаргами в одне провадження вважаючи, що це позитивно вплине на повноту їх розгляду.

Заступник начальника Печерського РВ ДВС м. Київ Менчиць Н.Є. та представник боржника в судове засідання не з'явилися, письмових заперечень на скаргу не подали.

Заслухавши представника стягувачів та дослідивши матеріали скарг, суд встановив такі обставини.

03.08.2018 Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчі листи за рішенням суду від 15.10.2015 у цивільній справі № 753/17096/15 про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 100 000 дол. США.

06.08.2018 заступник начальника Печерського РВ ДВС м. Київ Менчиць Н.Є. відкрила виконавче провадження № 56922101 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 грошової суми.

Цього ж числа Менчиць Н.Є. відкрила виконавче провадження № 56921903 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення грошової суми на користь ОСОБА_3

14.08.2018, 06.09.2018 та 06.09.2018 представник стягувачів звертався до Менчиць Н.Є. з клопотаннями про невідкладне вжиття заходів з виконання судового рішення, зокрема щодо оформлення та подання платіжних вимог про примусове списання грошових коштів з рахунків боржника.

Зі скарги вбачається, що подані представником стягувачів клопотання залишені державним виконавцем без будь-якого реагування, виконавчі дії у виконавчих провадженнях № 56922101 та № 56921903 не вчиняються, а рішення суду залишається невиконаним.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 10 цього Закону визначає перелік можливих заходів примусового виконання рішень, до яких, зокрема, відноситься звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Стаття 18 Закону № 1404-VIII покладає на виконавця обов'язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Частиною 7 статті 26 Закону № 1404-VIII, яка регламентує початок примусового виконання рішення, визначено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Відповідно до положень ст. 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи регламентований статтею 52 Закону № 1404-VIII.

За приписом вказаної норми виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Аналогічним чином врегульоване питання арешту коштів та інших цінностей боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, і в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (пункти 7, 8 розділу VIII Порядок звернення стягнення на майно боржника).

Закон № 1404-VIII у чинній редакції не містить положень про можливість надання боржнику строку на добровільне виконання рішення майнового характеру.

З матеріалів скарги вбачається, що предметом примусового виконання у вищевказаних виконавчих провадженнях є стягнення коштів в іноземній валюті, а боржником у цих провадженнях виступає банківська установа.

За приписом частини 1 статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом (частина 1 статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні визначає Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно пункту 1.25. частини 1 статті 1, абзацу 2 пункту 22.2. статті 22 цього Закону платіжна вимога - це документ, що містить вимогу стягувача до обслуговуючого банку здійснити без погодження з платником переказ визначеної суми коштів з рахунку платника на рахунок отримувача, яка застосовується у випадках, коли ініціатором переказу виступає стягувач.

Згідно пункту 1.4. глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (далі - Інструкція про безготівкові розрахунки) примусове списання коштів - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Примусове списання коштів здійснюється із застосуванням саме платіжної вимоги, як розрахункового документу, порядок оформлення, направлення та виконання якої визначається вищенаведеною Інструкцією про безготівкові розрахунки.

Аналіз вищенаведених законодавчих норм та положень підзаконних актів дає підстави для висновку, що у разі, якщо під час відкриття виконавчого провадження виконавець не мав відомостей про рахунки боржника, він зобов'язаний був подати відповідні запити, а після надходження на них відповідей - негайно накласти арешт на кошти боржника та не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту надіслати платіжні вимоги на примусове списання коштів.

У цивільному судочинстві діє принцип, відповідно до якого кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (статті 12, 81 ЦПК України).

Відтак ураховуючи, що посадовою особою органу державної виконавчої служби, бездіяльність якої оскаржується, не надано суду жодних доказів, які б спростовували доводи стягувачів та свідчили про існування об'єктивних причин, які перешкоджали вжиттю вищевказаних заходів примусового виконання рішення суду, суд дійшов до переконання, що під час виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2015 заступник начальника Печерського РВ ДВС м. Київ Менчиць Н.Є. допустила неправомірну бездіяльність.

Неправомірною бездіяльністю посадової особи органу державної виконавчої службипорушено права та законні інтереси стягувачів, які підлягають захисту шляхом зобов'язання оформити та подати платіжні вимоги про списання з рахунку (рахунків) ПАТ КБ «Приватбанк» стягнутих судовим рішенням коштів в іноземній валюті.

З огляду на те, що передумовою для надіслання платіжних вимог на примусове списання коштів є винесення постанови про арешт коштів боржника, суд вважає строк у три робочі дні необхідним і достатнім строком для вчинення цієї виконавчої дії.

Вимоги скарг щодо зобов'язання посадової особи органу державної виконавчої службинеупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії суд вважає зайвими, оскільки обов'язок діяти у такий спосіб покладається на виконавця законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Об'єднати в одне провадження матеріали скаргОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Менчиць Наталії Євгенівни (справи № 753/17574/18, № 753/17575/18).

Об'єднаному провадженню присвоїти № 753/17574/18.

Скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Менчиць Наталії Євгенівни, яка полягає у невжитті заходів з примусового виконання судового рішення у виконавчих провадженнях № 56922101 № 56921903, а саме: неподанні платіжних вимог про списання з боржника стягнутих судовим рішенням коштів.

Зобов'язати заступника начальника Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Менчиць Наталію Євгенівну або іншу особу, уповноважену на вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 56922101 № 56921903, протягом трьох робочих днів з дня набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» оформити та подати платіжні вимоги про списання з боржника стягнутих судовим рішенням коштів.

Про виконання ухвали Печерський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві зобов'язаний повідомити суд та стягувачів у десятиденний строк з дня її одержання.

В решті скарг відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Повна ухвала буде складена 14.11.2018.