Справа № 166/751/18 Головуючий у 1 інстанції: Лях В.І.
Провадження № 22-ц/802/113/18 Категорія: 59 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Савчук О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 до директора Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства Боровського Ростислава Васильовича про захист немайнового права за апеляційною скаргою відповідача директора Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства Боровського Ростислава Васильовича на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 09 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_16 звернулися в суд з позовом про захист немайнового права. Позов мотивують тим, що 24 лютого 2017 року вони звернулись до директора Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства із заявами про вступ до складу засновників Ратнівського МСЛП. Засобами поштового зв'язку відправлено на адресу Ратнівського МСЛП відповідні заяви. Листом ВПЗ Ратне-1 від 23 березня 2017 року ОСОБА_1 проінформовано, що надіслані поштові відправлення знаходяться на зберіганні у відділенні поштового зв'язку, не вручені адресату та будуть повернуті відправникам. Договір про обслуговування ВПЗ Ратне-1 з Ратнівським МСЛП не підписано через категоричну відмову останнього. 27 лютого 2017 року ВПЗ Ратне-1 повідомило директора МСЛП про надходження цінних листів доставкою йому особистого повідомлення. Проте адресат не з'явився в поштове відділення і не отримав поштові відправлення. Після цього вони намагались подати відповідачу заяви безпосередньо, однак він відмовився їх прийняти. Вважають, що дії директора по ухиленню від прийняття заяв про вступ до складу засновників Ратнівського МСЛП є неправомірними та порушують їхні охоронювані законом права.

Просили визнати дії директора Ратнівського МСЛП Боровського Р.В. з ухилення від прийняття заяв про вступ до складу засновників Ратнівського МСЛП від 06 лютого 2017 року, 07 лютого 2017 року, 13 лютого 2017 року та 15 лютого 2017 року, відмови від їх реєстрації і, як наслідок, ненадання письмової відповіді на звернення неправомірними та такими, що порушують гарантовані Законом України "Про звернення громадян" права. Зобов'язати директора Ратнівського МСЛП Боровського Р.В. прийняти їх заяви про вступ до складу засновників Ратнівського МСЛП, розглянути та надати письмові відповіді по суті у встановлений ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" строк. Стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 09 серпня 2018 року позов задоволено. Визнано бездіяльність директора Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства Боровського Р.В. з відмови в прийнятті та реєстрації письмових заяв від ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про вступ до засновників Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства від 06 лютого 2017 року, ненадання письмової відповіді на звернення, протиправною. Зобов'язано директора Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства Боровського Р.В. прийняти письмові заяви про вступ до засновників Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства від ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_16 від 06 лютого 2017 року, розглянути їх в межах службових повноважень, та надати письмові відповіді зявникам в установлений ст. 20 Закону України "Про зверенення громадян" строк. Стягнуто з відповідача Боровського Ростислава Васильовича судові витрати: в дохід держави у розмірі 1409 грн. 60 коп., на користь позивачів, кожного зокрема, по 704 грн. 80 коп.

Відповідач директор Ратнівського МСЛП Боровський Р.В. подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Посилається на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що при розгляді справи судом порушено принцип диспозитивності, так як суд, ухвалюючи рішення, вийшов за межі позовних вимог; позивачами не правильно визначено спосіб захисту та сторону по справі. Позивачам відомий порядок звернення із заявами про вступ до засновників, це підтверджується тим, що 06 серпня 2018 року вони звернулися до секретаря Ради підприємства Ратнівського МСЛП із спірними заявами, які зареєстровані та прийняті до розгляду. До його компетенції не входить розгляд заяв про вступ до засновників. Позивачі не довели факту надіслання йому листів із спірними заявами, фіскальні чеки про надіслання цінних листів не є доказом того, що саме заяви про вступ до засновників були надіслані цими листами. Жодних листів подібного змісту на адресу директора Ратнівського МСЛП не надходило, ніяких дій щодо відмови у реєстрації не було вчинено і не було порушено немайнових прав позивачів. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач Боровський Р.В. відмовився приймати письмові заяви позивачів, проігнорував їх, не вжив усіх можливих заходів для їх розгляду і вирішення, не надав обов'язкової відповіді, своєю бездіяльністю порушив гарантовані права позивачів.

Такі висновки суду грунтуються на недоведених обставинах, які суд вважав встановленими та зроблені з порушенням норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_16 звернулися до Ратнівського МСЛП із письмовими заявами від 06 лютого 2017 року про вступ до засновників Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства, які були надіслані цінними листами на адресу Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства, що підтверджується фіскальними чеками поштового відділення зв'язку смт. Ратне. (а.с. 68-74).

За інформацією начальника поштового відділення зв'язку смт. Ратне від 23 березня 2017 року договір з підприємством Ратнівським МСЛП не укладено, так як директор МСЛП категорично відмовляється від його укладення. 27 лютого 2017р. повідомлення про надходження цінних листів доставлено директору МСЛП. 03 березня 2017 року було видане в доставку повторне повідомлення про надходження поштових відправлень. Листи знаходяться на зберіганні у ВПЗ Ратне. (а.с.75).

За приписами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Так, за правилами ч. ч. 3, 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Докази мають бути належними, допустимими та достовірними відповідно до ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України.

З матеріалів справи не встановлено, що відповідач директор Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства Боровський Р.В. відмовився від отримання спірних заяв від позивачів чи від отримання кореспонденції, яка б йому вручалась.

Фіскальні чеки поштового відділення не є доказом направлення позивачами відповідачу цінних листів із заявами про вступ до засновників підприємства в розумінні вказаних статтей цивільного процесуального законодавства. Суду не було подано доказів про те, що директор Боровський Р.В. відмовився від прийняття вказаних листів, тобто самих листів з відміткою поштового відділення про те, що адресат відмовився від їх прийняття. Свідчення працівників пошти про повідомлення Боровського Р.В. в телефонному режимі та письмово про надходження цінних листів від позивачів не є належним доказом відмови відповідача від отримання листів, до того ж, з цих свідчень не вбачається, що його було повідомлено про надходження саме листів із заявами позивачів про вступ до засновників підприємства.

Позивачі не вказали, коли особисто ними подавались відповідачу заяви про вступ в засновники товариства і відповідачем відмовлено у їх отриманні та наданні відповіді.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про надіслання позивачами і відмови відповідача в прийнятті листів із заявами про вступ до засновників підприємства на основі доказів, які не є належними, і не містять інформації про предмет доказування.

Із поданих суду заяв позивачів вбачається, що в даних заявах вони просять прийняти їх, кожен зокрема, до складу засновників Ратнівського МСЛП, провести загальні збори, на яких розглянути це питання.

Відповідно до п. 9.3.2 Статуту Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства (а.с.150-151), затвердженого зборами уповноважених представників співвласників (учасників) Ратнівського МСЛП від 09 вересня 2016 року (далі - Статуту) розгляд заяв про вступ до підприємства та вихід з нього, визначення порядку, розміру і строків внесення пайових внесків та порядку розрахунків при виході з підприємства належить до компетенції загальних зборів уповноважених представників співвласників (учасників). Пунктом 9.9. Статуту передбачено, що директор підприємства вирішує всі питання діяльності підприємства за винятком тих, що належать до компетенції загальних зборів. Згідно із п. 9.2 Статуту збори уповноважених представників співвласників (учасників) скликаються радою підприємства.

Отже, до компетенції директора не входить розгляд заяв про вступ до засновників підприємства, а відповідь на письмове звернення за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань.

Крім того, заява про вступ в засновники товариства не є тією заявою, яка підлягає розгляду у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» і у разі порушення прав позивачів відповідачем у такому спорі є юридична особа, а не виконавчий орган.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов, визнав бездіяльність директора Боровського Р.В. щодо відмови у прийнятті та реєстрації заяв, ненадання письмової відповіді на звернення позивачів протиправною, оскільки належних та допустимих доказів направлення, отримання, відмови від отримання відповідачем листів із заявами позивачів про вступ до засновників підприємства суду не надано і до компетенції директора не входить повноваження з розгляду таких заяв.

Апеляційним судом не встановлено порушення відповідачем немайнових прав позивачів та Закону України «Про звернення громадян».

Тому, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом ухвалюється нове рішення про відмову в позові, з позивачів, крім звільнених від сплати судового збору ОСОБА_14, ОСОБА_12, в користь відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати за розгляд справи апеляційним судом по 1027, 20 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача директора Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства Боровського Ростислава Васильовича задовольнити.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 09 серпня 2018 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 до директора Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства Боровського Ростислава Васильовича про захист немайнового права відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в користь директора Ратнівського міжгосподарського спеціалізованого лісогосподарського підприємства Боровського Ростислава Васильовича по 1057, 20 грн. судових витрат з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді