Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 2-66/2006

провадження № 61-21598ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна та поділ його в натурі; за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого майна,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася через засоби поштового зв'язку, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті, до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2007 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 325 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, і вказує, що 22 січня 2007 року апеляційним судом справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1, копію ухвали апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2007 року вона не отримувала.

Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків. Заявнику необхідно надати суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, при цьому навести інші поважні причини пропуску строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження до моменту звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою, додати належну кількість копій касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Копію ухвали Верховного Суду від 04 травня 2018 року отримано

ОСОБА_1 17 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів касаційного провадження.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04 травня 2018 року

ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку у травні 2018 року направлено на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження мотивована тим, що ОСОБА_1 не була присутня у судовому засіданні 18 серпня 2006 року під час ухвалення Біляївським районним судом Одеської області додаткового рішення, копію зазначеного рішення не отримувала. 22 січня 2007 року апеляційним судом розглянуто апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, однак заявник не була повідомлена про день та час розгляду зазначених апеляційних скарг. Крім того, апеляційну скаргу від імені

ОСОБА_1 подано ОСОБА_3 за довіреністю. Копію ухвали апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2007 року ОСОБА_1 не отримувала.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З додаткового рішення Біляївського районного суду Одеської області від

18 серпня 2006 року вбачається, що ОСОБА_1 була присутня у судовому засіданні під час ухвалення районним судом додаткового рішення. Із ухвали апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2007 року вбачається, що апеляційні скарги подано ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Відомостей про те, що ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 ухвала апеляційного суду не містить.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Аналіз причин, вказаних в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що вони не можуть бути визнані поважними, оскільки на їх підтвердження не надано належних та допустимих доказів.

ОСОБА_1 була обізнана про апеляційний розгляд, так як за її апеляційною скаргою переглядалось рішення суду першої інстанції, однак дій щодо отримання оскарженої ухвали протягом тривалого часу не вчиняла.

ОСОБА_1 не надано будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що станом на 27 червня 2018 року, у строк, встановлений ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року, недоліки касаційної скарги заявником усунено не в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої

статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків, а саме для надання відповідних доказів, що апеляційним судом не повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи та не надіслано копію ухвали від 22 січня 2007 року.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв?язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 20 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило