Справа № 1316/2798/12 Провадження № 6/450/100/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

представника заявника (стягувача) ОСОБА_1,

заінтересованої особи (боржника) ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити заяву представника стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

27.09.2018 року представник ОСОБА_3- ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просить поновити пропущений його довірителем строк для предявлення до виконання виконавчого листа №2/450/260/13 від 07.02.2013 року, виданого на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.02.2013 року у цивільній справі № 1316/2798/12 за його позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 62057,78 грн.

В обґрунтування заяви покликається на те, що строк пред»явлення виконавчого листа закінчився, основною причиною пропуску строку є те, що ОСОБА_3 терміново вибув до ОСОБА_4, де і перебуває по даний час, так як доглядає свою престарілу тітку, і даний факт підтверджується поданими до заяви копіями закордонного паспорта з відповідними відмітками. Дану причину вважає поважною тому, посилаючись на ч.1 ст.433 ЦПК України, просить визнати поважною причину пропуску строку та поновити такий строк для предявлення до виконання виконавчого листа.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 подану заяву підтримав, яку просить задовольнити з вище зазначених підстав. Також пояснив, що його довіритель ОСОБА_3 отримав виконавчий лист ще у 2013 році, однак такий до виконання на подав до даного часу, так як постійно перебуває за межами України, а ОСОБА_2 до даного часу борг не повернув.

Присутній в судовому засіданні боржник ОСОБА_2 заперечив проти задоволення поданої заяви, так як вважає таку надуманою, оскільки з 2013 року він неодноразово зустрічався з ОСОБА_3 у м.Львові, і такий мав можливість вчасно подати виконавчий лист до виконання. Стверджує, що він повернув ОСОБА_3 частину боргу розміром біля 20 тис. грн.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши подану заяву та долучені матеріали, суд приходить до переконання, що заява до задоволення не підлягає в силу наступного.

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду від 07.02.2013 року, яке набрало законної сили 07.11.2013 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в загальній сумі 62057, 78 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таке право стягувача передбачено також ст. 433 ЦПК України.

Згідно ст.13 ЦПК України, яка за аналогією підлягає застосуванню під час розгляду заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК підставою для поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Зокрема, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; яка виникла обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування. В даному випадку необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Заявником не наведено та не підтверджено належними доказами обставини, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості предявлення виконавчого листа до виконання в строк, встановлений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, який був чинний нас набрання рішенням законної сили, а тому підстави для поновлення строку для предявлення таких до виконання відсутні.

При тому суд приймає до відома, що 17.11.2017р. ОСОБА_3 звертався до суду з аналогічною заявою , в якій основною причиною пропуску строку зазначав невиконання обіцянок зі сторони ОСОБА_2 про добровільну сплату боргу. Ухвалою суду від 20.12.2017р. в задоволенні даної заяви відмовлено, ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Керуючись ст.ст.13, 258-261, 433, 353-354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви представника стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_1 від 27.09.2018р. про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа №2/450/260/13 від 07.02.2013р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику(стягувачу) та заінтересованій особі(боржнику) для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи , якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 04.12.2018р.

Суддя М.О.Кіпчарський