Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 344/5098/16-ц

провадження № 61-6691 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача-Пророка В. В.,
суддів: Висоцької В. С., Лесько А. О., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_6,
відповідач-Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел»,

розглянув у порядку письмового провадження справу, відкриту за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» про стягнення збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2016 року, ухвалене суддею Мелещенко Л. В., та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року, постановлену колегією суддів у складі: Проскурніцького П. І., Горейко М. Д., Ясеновенко Л. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» (далі - ТОВ «Лакі Стар Тревел») про стягнення збитків.

2. Позовна заява мотивована тим, що 20 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел» (далі - ТОВ «Лакі Стар Тревел») та ОСОБА_6 був укладений договір (далі - договір від 20 жовтня 2015 року) про надання інформаційно-консультаційних та організаційних послуг, за умовами якого відповідач зобов'язувався надати позивачу комплекс послуг, повязаних з оформленням участі позивача у програмі обміну «Work and TraveI USA» (далі - програма обміну).

3. Відповідач не виконав умови договору від 20 жовтня 2015 року в частині надання позивачу оформленої форми DS-2019 у термін, визначений у цьому договорі, чим порушив право позивача прийняти участь у програмі обміну та поїхати на період літніх канікул до Сполучених Штатів Америки (далі - США).

4. Розмір оплати послуг відповідача за договором від 20 жовтня 2015 року визначається додатком № 1 до цього договору (далі - додаток № 1) та становить 1 700,00 доларів США, сплачується в два етапи. Позивачем оплата послуг відповідача була проведена в повному обсязі згідно квитанцій від 22 жовтня 2015 року на суму, еквівалентну 400,00 доларам США, та від 17 грудня 2015 року на суму, еквівалентну 1 250,00 доларам США (а.с. 13).

5. Відповідно до пункту 16 додатку № 3 до договору від 20 жовтня 2015 року (далі - додаток № 3), що є невід'ємною частиною цього договору, відповідач з моменту оплати позивачем його послуг мав надати позивачу форму DS-2019. Граничний термін виконання відповідачем такої послуги закінчився 18 лютого 2016 року. Після закінчення зазначеного терміну позивач неодноразово звертався до відповідача щодо надання відповідного документу, однак останній, не мотивуючи причини відсутності форми DS-2019, просив ще почекати.

6. У кінці березня 2016 року позивач в усній формі звернувся до відповідача щодо повернення сплаченої позивачем вартості послуг відповідача. Проте протягом двох тижнів відповідні кошти не були повернуті, а 14 квітня 2016 року керівник ТОВ «Лакі Стар Тревел» повідомив ОСОБА_6, що відповідач не повертатиме кошти.

7. 18 квітня 2016 року ОСОБА_6 направила директору ТОВ «Лакі Стар Тревел» цінним листом з описом вкладення заяву з вимогою повернення відповідачем сплачених позивачем за договором від 20 жовтня 2015 року коштів у сумі 1 700,00 доларів США (а.с. 14-15).

8. 29 червня 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою про збільшення позовних вимог. Просила стягнути з ТОВ «Лакі Стар Тревел» на її користь 112 700,00 грн завданих збитків (упущена вигода) та судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_6 залишено без задоволення.

10. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що суд не встановив обставини справи, які б підтверджували порушення відповідачем умов договору від 20 жовтня 2015 року.

11. Суд не прийняв до уваги доводи позивача стосовно того, що відповідач зобов'язаний був надати позивачу форму DS-2019 у строк до 18 лютого 2016 року, оскільки договором від 20 жовтня 2015 року не передбачено, що відповідач повинен надати позивачу форму DS-2019 протягом 4-8 тижнів - додаток № 3 до договору від 20 жовтня 2015 року містить лише умови участі позивача в програмі «Work and TraveI USA» та правила поведінки під час перебування в США за цією програмою.

12. 12 квітня 2016 року відповідачем була сплачена вартість літньої програми (а.с. 43). 15 квітня 2016 року складена форма DS-2019 (а.с. 20-23, 41-42). 19 квітня 2016 року директором ТОВ «Лакі Стар Тревел» дана відповідь ОСОБА_6 на її заяву від 18 квітня 2016 року, яка була надіслана рекомендованим листом (а.с. 19, 37). Отже, на момент подання позивачем заяви про відмову від послуг та повернення коштів відповідач на ім'я позивача отримав робочий контракт (Job Offer) та оформлену форму DS-2019, що була випущена 15 квітня 2016 року.

13. Проте позивач за наявності усіх документів, необхідних для завершення оформлення участі у літній програмі, не сплатив консульський збір і не виконав інші необхідні дії для подальшого оформлення участі у цій літній програмі.

14. На підставі пункту 8.4. договору від 20 жовтня 2015 року здійснені позивачем виплати на виконання договору від 20 жовтня 2015 року поверненню не підлягають. Враховуючи зазначене, також не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заявлена ним втрачена вигода.

Короткий зміст судового рішення апеляційної інстанції

15. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року апеляційна скарга позивача відхилена, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2016 року залишено без змін.

16. Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позивачем не доведені ті обставини, на які він посилаються як на підстави своїх позовних вимог, які є безпідставними, тому задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

17. У грудні 2016 року позивач подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), вважаючи, що суди попередніх інстанцій прийняли судові рішення, неправильно застосувавши норми матеріального права та порушивши норми процесуального права.

18. У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

19. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією ЦПК України, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією ЦПК України.

20. Згідно з частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21. 07 лютого 2018 року справу передано на розгляд Верховного Суду.

22. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

23. Відповідно до частини тринадцятоїстатті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

24. Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

25. Позивач вважає, що суди попередніх інстанцій неповно з'ясували обставини справи та не дослідили належним чином доказу у ній, що призвело до порушення норм процесуального законодавства та прийняття в порушення статті 213 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (далі позначення цього документу у редакції, чинній на момент здійснення процесуальних дій судом першої інстанції та апеляційним судом, за умови однаковості положень такої редакції, - ЦПК України 2004) необґрунтованих і незаконних рішень.

26. Відповідно до рахунку від 12 квітня 2016 року, який надав відповідач суду, дата оплати відповідачем участі позивача у програмі обміну визначена як 12 травня 2016 року, а тому не зрозуміло на якій підставі суди зробили висновок, що така оплата була здійснена та саме 12 квітня 2014 року.

27. Інші доводи позивача, в тому числі ті, що вимагають переоцінки обставин справи, суд касаційної інстанції не бере до уваги відповідно до статей 76, 77, 80 та 400 ЦПК України.

(2) Позиція інших учасників справи

28. У лютому 2017 року відповідач направив до ВССУ заперечення на касаційну скаргу позивача, у якій просить відхилити цю касаційну скаргу та залишити без змін рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року.

29. Відповідач вважає, що касаційна скарга позивача зводиться до вимоги щодо переоцінки касаційним судом обставин справи, що не передбачено статтею 335 ЦПК України 2004.

30. Інші доводи відповідача, в тому числі ті, що вимагають переоцінки обставин справи, суд касаційної інстанції не бере до уваги відповідно до статей 76, 77, 80 та 400 ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

31. Згідно з частиною першою статті 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

32. Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

33. Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Частина друга цієї статті передбачає, що суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

34. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

35. Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України.

36. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

(1.1) Щодо оцінки судами доказів у справі та належного встановлення обставин справи

37. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (частина друга статті 10 ЦПК України 2004).

38. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України 2004 (частина 3 статті 10 ЦПК України 2004).

39. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частина третя статті 60 ЦПК України 2004).

40. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша статті 179 ЦПК України 2004).

41. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (частини перша та друга статті 57 ЦПК України 2004).

42. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України 2004).

43. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (стаття 212 ЦПК України 2004).

44. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (частина друга статті 303 ЦПК України 2004).

45. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV (далі позначення цього документу у редакції, чинній на момент вчинення відповідних правочинів або виникнення відповідних прав та обов'язків, - ЦК України).

46. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

47. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України).

48. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України). Двосторонні договори є правочинами відповідно до частини другої статті 202 ЦК України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина перша статті 207 ЦК України).

49. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

50. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).

51. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

52. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

53. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (частина перша статті 610 ЦК України).

54. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом та відшкодування збитків (згідно з пунктами 1 та 4 частини першої статті 611 ЦК України).

55. Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 906 ЦК України).

56. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків (частини перша та третя статті 612 ЦК України).

57. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

58. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (частини перша, друга та четверта статті 623 ЦК України).

59. Згідно із пунктом 1.1. договору від 20 жовтня 2015 року метою його укладення є надання комплексу послуг, що забезпечують участь позивача у програмі обміну. Відповідно до пункту 2.1. цього договору відповідач зобов'язався забезпечити надання комплексу послуг, необхідних для зазначеної участі позивача у програмі обміну, до яких входять, зокрема прийом та перевірка аплікаційної форми та всіх необхідних документів для участі у програмі обміну,надання пропозицій щодо місця стажування та оформлення такої пропозиції (далі - Job Offer), оформлення форми DS-2019 тощо.

60. Пункт 4.1. та додаток № 1 до договору від 20 жовтня 2015 року передбачають двоетапну оплату послуг відповідача (загальної вартості програми): 1) в момент реєстрації на програму обміну та підписання цього договору - еквівалент 400,00 доларів США; 2) в момент підписання Job Offer або протягом 3 діб після такого підписання - 1300,00 доларів США.

61. Відповідно до пунктів 5.1.2. та 5.1.5. договору від 20 жовтня 2015 року позивач має право отримати в повному обсязі послуги, передбачені цим договором, та право на відшкодування йому збитків, спричинених діями або бездіяльністю відповідача, якщо вони суперечать положенням цього договору. Також пункт 5.2.1. договору від 20 жовтня 2015 року передбачає обов'язок позивача дотримуватись умов участі у програмі обміну, які згідно з пунктом 13.2.3. цього договору містяться у додатку № 3.

62. Відповідач згідно з пунктами 5.4.2., 5.4.4. та 5.4.7. договору від 20 жовтня 2015 року зобов'язаний надати послуги, передбачені цим договором в обсягах, на умовах та в строки, передбачені цим договором, оформити та передати позивачу в час, який відповідач визначає самостійно, але до початку поїздки, документи, необхідні для її здійснення, у разі порушення своїх зобов'язань за цим договором відшкодувати позивачу нанесені своїми діями збитки.

63. Пункт 8.4. договору від 20 жовтня 2015 року передбачає право позивача відмовитися від послуг відповідача та умови повернення грошових коштів, сплачених позивачем відповідачу на виконання відповідних послуг. В залежності від встановлених обставин передбачені різні суми грошових коштів до повернення відповідачем або відсутність обов'язку повернути такі кошти.

64. Відповідно до пункту 8.8. договору від 20 жовтня 2015 року розмір відповідальності відповідача не може перевищувати розмір фактично завданих замовнику з вини відповідача збитків.

65. Згідно абзацу першого розділу «Спільні положення» додатку № 3 позивач не може почати працювати раніше і працювати довше строків, вказаних у його формі DS-2019. Відповідно до абзацу другого розділу «Прибуття в США та орієнтаціна сесія» позивач має почати стажування не пізніше, ніж через сім днів з дати, вказаної у формі DS-2019. Абзац четвертий розділу «Стажування» додатку № 3 передбачає обов'язок позивача після підписання Job Offer проходити стажування на запропонованому цим документом місці протягом часу, що вказаний у цьому документі. Також абзацом п'ятим цього розділу додатку № 3 передбачено, що у випадку порушення умов програми позивачем він повинен буде припинити участь у програмі обміну.

66. Job Offer містить строк для працевлаштування з 15 травня 2016 року до 31 серпня 2016 року (а.с. 22). В цьому документі також уточнено, що точний термін роботи учасника програми обміну буде зазначено у формі DS-2019. У копії перекладу форми DS-2019, яка міститься у матеріалах справи, такий строк також зазначено з 15 травня 2016 року до 31 серпня 2016 року (а.с. 20).

67. Відповідно до абзацу десятого розділу «Спільні положення» додатку № 3 позивач поінформований, що строк оформлення форми DS-2019 складатиме 4-8 тижнів з моменту подачі документів та оплати вартості програми обміну.

68. З матеріалів справи випливає, що суди попередніх інстанцій встановили факт належної оплати позивачем послуг відповідача за договором від 20 жовтня 2015 року, який не оскаржувався відповідачем ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції. Крім того, подальше належне виконання, на думку відповідача, ним договору від 20 жовтня 2015 року підтверджує визнання ним належної оплати позивачем його послуг за договором від 20 жовтня 2015 року. Разом з тим, в додатку № 1 передбачено сплату позивачем еквіваленту 1 300,00 доларів США, як другий етап платежу. В копії квитанції до прибуткового касового ордера від 17 грудня 2015 року №016/098 зазначена сума платежу в гривнях та її еквівалент в доларах США, який дорівнює 1 250 доларам США (а.с. 13). В своїй позовній заяві позивач вимагала повернення їй відповідачем суми, еквівалентної 1 650,00 доларам США, а в заяві про збільшення позовних вимог від 29 червня 2016 року ще додатково суми упущеної вигоди, еквівалентної 4 508,00 доларам США. Однак, остання вимога позивача суперечить умовам пункту 8.8. договору від 20 жовтня 2015 року.

69. В договорі, як двосторонньому документі, можуть бути закріплені в його окремих частинах (статтях, розділах, пунктах, додатках тощо) обов'язки чи права конкретної сторони такого договору, тому, враховуючи зміст додатку № 3, суди попередніх інстанцій правильно дійшли висновку, що цей документ визначає вимоги до позивача щодо його участі у програмі обміну. Але суди попередніх інстанцій не врахували, що додаток № 3 як невід'ємна частина договору від 20 жовтня 2015 року нерозривно пов'язаний зі змістом всіх інших положень цього договору, а тому оформлення форми DS-2019 у строк 4-8 тижнів з моменту подачі позивачем документів відповідачу та оплати позивачем вартості програми обміну є елементом комплексної послуги з забезпечення участі позивача у програмі і породжує у нього справедливі та розумні очікування щодо строків оформлення цієї форми, яке згідно умовами договору від 20 жовтня 2015 року здійснює відповідач, та планування своїх дій щодо виконання інших зобов'язань, покладених на позивача згідно змісту додатку № 3 та необхідних для його участі у програмі обміну.

70. Згідно із пунктами 1.1. та 2.1. договору від 20 жовтня 2015 року відповідач взяв на себе зобов'язання не просто оформити певні документи, які вимагаються для участі позивача у програмі, а надати комплекс послуг, що забезпечують участь позивача у програмі обміну на умовах договору від 20 жовтня 2015 року.

71. Виконання відповідачем договору від 20 жовтня 2015 року у такий спосіб, що унеможливлює або ставить під сумнів можливість виконання позивачем покладених на нього цим договором обов'язків щодо участі у програмі обміну не може бути належним виконанням договору від 20 жовтня 2015 року. Суди попередніх інстанцій не надали оцінки цьому у своїх судових рішеннях, зокрема не встановили на скільки ймовірною була можливість реалізації позивачем його участі у програмі обміну з урахуванням дати оформлення форми DS-2019, умов договору від 20 жовтня 2015 року, включаючи додаток № 3.

72. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутній опис вкладення до листа від 19 квітня 2016 року, яким ТОВ «Лакі Стар Тревел» направило відповідь позивачу на його заяву від 18 квітня 2016 року, не зрозуміло на підставі яких доказів зроблено висновок про виконання відповідачем умов договору від 20 жовтня 2015 року, які стосуються не тільки оформлення форми DS-2019, а і передачі її позивачу для подальшого виконання вимог, зокрема додатку № 3.

73. Судами попередніх інстанцій не надано належного пояснення у їх судових рішеннях протиріччю у змісті перекладених українською мовою підтвердженні оплати 15 квітня 2016 року сервісного збору SEVIS у сумі 35,00 доларів США (а.с. 23) та рахунку від 12 квітня 2016 року (а.с. 42), згідно якого оплата 620,00 доларів вартості програми обміну та сервісного збору SEVIS у сумі 35,00 доларів США мають бути здійснені 12 травня 2016 року (дата платежу). В зв'язку з цим, не зрозуміло на підставі чого було встановлено судами попередніх інстанцій оплату зазначених платежів 12 квітня 2016 року як виконання умов договору від 20 жовтня 2015 року відповідачем.

74. Враховуючи зазначене, касаційний суд дійшов висновку. Що суди попередніх інстанцій в порушення статей 60, 212-214 ЦПК України 2004 не дослідили належним чином всі докази у справі, передчасно встановили факт відсутності порушення відповідачем умов договору від 20 жовтня 2015 року.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(2.1) Щодо суті касаційної скарги

75. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази та/або встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (підпункти 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

76. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

77. На підставі здійсненої вище оцінки аргументів учасників справи Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задовольнити касаційну скаргу ОСОБА_6: скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

(2.2) Щодо дій, які повинен виконати суд першої інстанції

78. Належним чином дослідивши та оцінивши всі докази у справі об'єктивно встановити обставини справи, в тому числі, визначившись чи справді відповідач виконав свої зобов'язання належним чином відповідно до умов договору від 20 жовтня 2015 року.

79. Прийняти законне та обґрунтоване рішення у справі в межах прав сторін спору, врахувавши, що пунктом 8.8. договору від 20 жовтня 2015 року передбачена відповідальність відповідача лише в межах фактично завданих позивачу збитків, а пунктом 8.10. цього договору встановлено відсутність відповідальності відповідача за неотримання позивачем в'їзної візи у США, що, крім іншого, вказує на відсутність у визначеної у відповідних документах щодо пропозиції по працевлаштуванню позивача почасової оплати роботи позивача статусу гарантованого прибутку, оскільки.

80. Здійснити розподіл судових витрат.

(2.3) Щодо судових витрат

81. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

82. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

83. Позивач не заявляв вимог про відшкодування судових витрат. Інші учасники справи не заявляли до відшкодування судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

84. Відповідно до квитанції від 16 грудня 2016 року № ПН3002 позивачем сплачено судовий збір у сумі 1858,00 грн за подання касаційної скарги. Позивач не надав інших розрахунків документально підтверджених судових витрат.

85. За результатом касаційного розгляду вимоги позивача підлягають задоволенню. Отже, позивач має право на відшкодування йому відповідачем судового збору в сумі 1858,00 грн за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 411, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

1. Задовольнити касаційну скаргу ОСОБА_6.

2. Скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року.

3. Направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

4. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакі Стар Тревел»на користь ОСОБА_6витрати на сплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 1 858,00 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. О.Лесько

В. В.Пророк

В. М. Сімоненко

І.М. Фаловська