Справа № 442/6748/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/283/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі-ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом (а.с.1-2) про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.01.2014 року в розмірі 19894 грн. 49 коп., з яких станом на 21.09.2016 року: 4983 грн. 07 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 11937 грн. 87 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1550 грн. 25 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 923 грн. 55 коп. - штраф (процентна складова).

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, і разом з написаною відповідачем заявою складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача на заяві. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредитний ліміт на картку у вказаному вище розмірі, однак, відповідач кредитних коштів у встановленому умовами договору порядку не повернула і проценти за користування ними не сплатила, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути відповідно до умов договору із застосуванням до відповідача штрафних санкцій.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15.01.2014 року в розмірі 18470 грн. 94 коп. та 1600 грн. понесених судових витрат.

В частині стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 1423 грн. 55 коп., з яких: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 923 грн. 55 коп. - штраф (процентна складова), суд відмовив.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2, просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати договором, оскільки у них не міститься жодної інформації про те, що саме з ними погодився відповідач. На думку апелянта, анкета-заява про долучення до Умов та Правил надання банківських послуг також не може вважатись кредитним договором, оскільки не містить жодних відомостей щодо укладення такого договору, нею не визначено умови надання кредиту та його погашення, і вона не може бути належним доказом на підтвердження факту надання відповідачеві кредитного ліміту в сумі 5000 грн. Крім того, зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд послався на рахунок, на який були переведені суми з її рахунку, однак, про цей рахунок їй нічого не було відомо і жодних угод на його відкриття вона не укладала.

В судове засідання апеляційного суду відповідач після відкладення розгляду справи за її клопотанням (а.с.103, 106) повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи вона та її представник були повідомлені шляхом направлення судових повісток на вказані ними і відомі суду адреси місця їхнього проживання, які повернулись до суду з відміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.110,111), однак, заяв про зміну місця свого проживання (перебування) відповідач та її представник до суду не подавали, а тому вважаються належним чином повідомленими, представник позивача, будучи повідомленим під розписку (а.с.107), теж не з'явився і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З матеріалів справи встановлено, що 15.01.2014 року відповідач написала анкету-заяву (а.с.5), в якій просила надати їй банківські послуги у виді надання кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування ним.

В цій заяві зазначено, що своїм підписом клієнт підтверджує факт отримання ним інформації про умови кредитування в названому банку і дає згоду на те, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг.

Отже, цей договір за своєю правовою природою є договором приєднання.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що такий договір укладається на 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Пунктом 2.1.1.2.1 цих Умов та правил передбачено, що для надання послуг Банк видає Клієнту картку, її вид і строк дії визначений в Пам'ятці клієнта і заяві, підписанням якої Клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказана в заяві.

Після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також заяви, Банк здійснює перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на кредитну картку (п.2.1.1.2.3 Умов та правил).

В пункті 2.1.1.2.3 вказаних Умов та правил також зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Пунктом 1.1.3.2.3 цих Умов та правил передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин договору, в тому числі й відсоткової ставки за кредитом.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов та правил, у разі невиконання зобов'язань за договором, Клієнт зобов'язаний виконати вимогу Банку з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку.

Пунктом 1.1.2.7 Умов та правил передбачено, що власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, зокрема, з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Згідно з п.1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право здійснювати договірне списання зі всіх відкритих у Банку рахунків Клієнта на погашення кредитної заборгованості.

Згідно з п.2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Відповідальність позичальника за порушення грошового зобов'язання у виді пені передбачена законом (ст.549-552, 1050 ЦК України).

Згідно з п.1.1.3.2.2 Умов та правил, у разі порушення власником картки вимог діючого законодавства та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником карти своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Отже, підписана відповідачем заява підтверджує факт ознайомлення відповідача (Клієнта) з умовами кредитування та погодження з такими умовами, а також підтверджує його бажання отримати кредит на таких умовах кредитування.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач частково вносила платежі на погашення заборгованості за кредитним договором.

Останній платіж на погашення простроченої заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами був здійснений відповідачем 21.04.2015 року у розмірі 2500 грн. (а.с.4).

З наданого позивачем розрахунку (а.с. 3-4) встановлено, що станом на 21.09.2016 року заборгованість за кредитним договором складає 19894 грн. 49 коп., з яких: 4983 грн. 07 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 11937 грн. 87 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1550 грн. 25 коп. - заборгованість за комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 923 грн. 55 коп. - штраф (процентна складова).

Жодного доказу на спростування складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надала.

Отже, вимоги банку, які були задоволені судом, ґрунтуються на умовах договору та вимогах закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, які були подані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, проаналізував умови укладеного між сторонами договору та застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення суду за апеляційною скаргою відповідача немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 27 червня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.