Справа № 200/3977/17
Провадження № 2/200/2339/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«04» квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна конторапро накладення стягнення на спадкове майно боржника, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову вказав, що після смерті ОСОБА_3, померлого 19.05.2015 року, відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння у м. Дніпропетровськ, вул. Монтажна, 11 та автомобіль марки Опель омега 1986 р/в, тип седан, реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13.01.2016 року. ОСОБА_2 дружина спадкодавця, отримала у спадщину 2/3 частини будинку за вказаною адресою, з урахуванням 1/3 частини спадкового майна, від якого відмовився на її користь син спадкодавця ОСОБА_4. Також відповідачу було видано свідоцтво на спадкову частину автомобіля. На момент смерті спадкодавець мав боргові зобовязання відповідно до розписки від 07.01.2012 року, згідно якої ОСОБА_3 взяв в борг у позивача гроші в розмірі 24000 доларів США для оплати його сина в інституті. Про смерть ОСОБА_5 позивача повідомила відповідачка, та позивач предявив до неї вимоги про повернення грошей шляхом одноразового платежу, на що відповідачка погодилась. 02 серпня 2016 року поштою була направлена претензія кредитора за спадковою справою до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Враховуючи вартість спадкового майна, сума вимог складає 366888.40 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 366888,40 грн., який відповідає її частці у спадщині після смерті ОСОБА_3, померлого 19.05.2015 року.

Ухвалою суду від 13 квітня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна конторапро накладення стягнення на спадкове майно боржника та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд можеухвалитизаочнерішення на підставінаявних у справідоказів за одночасногоіснування таких умов: 1) відповідачналежним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судовезасідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечуєпроти такого вирішеннясправи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

07 січня 2012 року ОСОБА_6 взяв в борг у ОСОБА_1 24 тисячі доларів США, для оплати навчання свого сина в інституті, що підтверджується копією розписки, датованої 07.01.2012 року. Розписка складена у присутності свідків ОСОБА_7, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. 1б, та ОСОБА_8, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 помер 19 травня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 637287.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є щодо 2/3 частини майна його дружина ОСОБА_2, 1/3 частини майна його донька ОСОБА_9, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 січня 2016 року та додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 липня 2016 року, виданого Сьомою дніпропетровської державною нотаріальною конторою.

Згідно вказаних свідоцтвпро право на спадщину за законом, спадщина складається з житлового будинку № 11 з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, загальною площею 61,0 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Монтажна; а також автомашина марки OpelOmega, 1986 року випуску, реєстраційний номер 05907АА вартістю 20334 грн. 60 коп.

Згідно зі звітом про оцінку майна від 22.07.2016 року, складеного ТОВ «Лекстатус Груп», оціночна вартість обєкта житловий будинок загальною площею 61,0 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м., розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Монтажна, 11, складає 529988,00 грн.

З листа завідуючої Сьомоюдніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_10 від 02.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 предявив вимогу до спадкодавців померлого ОСОБА_5

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ст.ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов'язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З матеріалів справи встановлено, що позивач, як кредитор, в порядку ч. 2 ст. 1281 ЦК України звернувся до Сьомоїдніпропетровської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців про невиконані зобов'язання спадкодавця та наявність кредитної заборгованості. Таким чином, позивачем пред'явлено вимогу до спадкоємців позичальника з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

У відповідності до п. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до п. 2 ст. 1282 Цивільного кодексу України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, у випадку, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідач в судове засідання не надала жодного доказу того, що нею виконані зобов'язання за договором позики належним чином, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи.

Оскільки, відповідач не виконала зобов'язання позичальника перед кредитором за в добровільному порядку, тому, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ч.1 ст. 1282 ЦК України щодо задоволення спадкоємцями вимог кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, вартості спадщини та розміру боргу, суд також вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 2/3 частини вартості успадкованого відповідачем майна, а саме в сумі 366 888 грн. 40 коп.

Відповідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачена ним сума судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна конторапро накладення стягнення на спадкове майно боржника задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 366888,40 грн. (триста шістдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень 40 коп.), який відповідає її частці у спадщині після смерті ОСОБА_3, померлого 19.05.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3668 грн. 89 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску