АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року

м. Київ

справа № 761/39187/17

провадження № 22-ц/796/4342/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКулікової С.В., Музичко С.Г.,
при секретарі учасники справи:Потапьонок К.В.
представник позивача - ОСОБА_5,

представник відповідача - Орлов О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» Савченка Дмитра Вікторовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року /Головуючий у суді першої інстанції: ОсауловаА.А./

у справі за позовом ОСОБА_9 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріально-будівельний холдинг» про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 22 252, 80 грн., вартості робіт по складенню кошторису 500,00 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та судового збору у розмірі 640,00 грн. /а.с. 2-5/

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 22 252 грн. 80 коп. та судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. /а.с. 85-92/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року повністю та відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи, зокрема не прийнято до уваги, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не є належним відповідачем, оскільки саме ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» є виконавцем житлово-комунальних послуг з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем електропостачання, тепло-, водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, що, зокрема, включає обслуговування та контроль за технічним станом герметизації інженерних вводів; ведення відповідної технічної документації, інженерне обладнання та системи тощо у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1. Крім того, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» утворене органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку, не є власником, а утримує на балансі відповідне майно, включаючи багатоквартирний будинок, розміщений за адресою: АДРЕСА_1, веде передбачену ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» іншу діяльність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію. Рішення щодо проведення капітального ремонту багатоквартирних будинків приймає власник багатоквартирного будинку. Вказує, що лише акт про залиття є належним та допустимим доказом його факту, а відтак і вини його заподіювача, що є обов'язковим реквізитом. В час як, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» взагалі не залучалося до складення акту від 20 січня 2017 року, ремонтні роботи проводилися без укладеного договору, без доказів сплати вартості виконаних робіт, без ідентифікації відновлювальних робіт саме пошкоджених залиттям ділянок, зокрема розрахунки вартості ремонту туалетної кімнати зроблені щодо її загальної площі. Зауважив, що дані кошторису повністю повторюють акт від 20 січня 2017 року, складений без участі апелянта та власника квартири, що позбавляє його об'єктивності та юридичної самостійності.

Представник ОСОБА_9 - ОСОБА_5, згідно відзиву на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Вказала, що згідно положень ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Зауважила, що під час розгляду справи судом першої інстанції, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не було надано Договору № 9 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об'єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Михайлівська» Шевченківського району м. Києва від 10.01.2017 року, відтак вказаний доказ, в силу положень ч.3 ст. 367 ЦПК України, не є допустимим та достовірним. Таким чином, вважає, що оскільки залиття сталося внаслідок неналежного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій будинку, у якому знаходиться квартира позивача, з боку відповідача, то саме останній має нести відповідальність за спричинену позивачу шкоду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &quII;Про судоустрій і статус суддів&q?. ;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &q?дд;Про судоустрій і статус суддів&q?их; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні зі зменшенням розміру задоволених позовних вимог на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 25.09.1997 року з відміткою про реєстрацію об'єкта нерухомості в Київському БТІ /а.с. 9/.

Також встановлено, що 11.01.2017 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1.

Факт залиття підтверджується Актом від 20.01.2017 року, складеним комісією у складі: майстра технічної дільниці №5 ОСОБА_10, майстра технічної дільниці №1 ОСОБА_11, слюсаря-сантехніка ВОП «Михайлівська» ОСОБА_12 /а.с.10/

Згідно вказаного Акту, при комісійному обстеженні 13.01.2017 року встановлено, що квартира № 22 розташована на останньому поверсі чотириповерхового житлового будинку, зі слів власника ремонт виконано в 2012 році, загальна площа квартири складає 41 кв.м.

При візуальному обстеженні виявлено:

- в туалеті утворення жовтих плям на гіпсокартонній стелі, площа залиття складає близько до 1 кв.м. На стіні біля каналізаційної труби руді потьоки /стіна побілена/;

- кухня, площа якої складає 7,5 кв.м., жовті плями від залиття на стелі /стеля пофарбована водоемульсійною фарбою/ площа залиття складає близько до 2 кв.м.

Залиття даної квартири сталося 11.01.2017 року о 03:00 год., аварійна бригада Шевченківського району встановила хомут на мережі гарячого водопостачання на горищі даного будинку. 19.01.2017 року виконано зварювальні роботи по заміні мережі ГВП.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 визначено порив мережі гарячого водопостачання внаслідок фізичного зносу мережі гарячого водопостачання на горищі будинку.

Згідно з Локальним кошторисом набудівельні роботи № 2-1-1 від 27.07.2017 року на Ремонтні роботи квартирних приміщень кухні і туалету квартири АДРЕСА_2, складеного на підстав Акту про залиття від 20.01.2017 року, кошторисна вартість робіт згідно переліку становить 18 544 грн., кошторисна заробітна плата - 5 176 грн. /а.с. 13-20/

Договірну ціну, згідно кошторису на ремонтні роботи, визначено сторонами у розмірі 22 252, 80 грн. /а.с. 11-12/

Також встановлено, що балансоутримувачем будинку № АДРЕСА_1 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Відповідно до п. 2.1. Статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», метою його діяльності є забезпечення ефективного управління, належного управління житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об'єктів благоустрою та отримання прибутку.

Предметом діяльності Підприємства є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за Підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку; надання послуг з аварійного обслуговування внутрішньо будинкових та зовнішніх інженерних мереж; надання послуг із ремонту житлового та нежитлового фонду, інженерного й ліфтового обладнання в установленому порядку; проведення періодичного обстеження об'єктів житлового та нежитлового фонду з метою визначення їх технічного стану та відповідності вимогам нормативних документів у встановленому порядку /п.п. 2.2.1., 2.2.2, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.18 цього Статуту/.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції керувався п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України та п. 8 ч.2 ст. 16 ЦК України про те, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової /матеріальної/ шкоди іншій особі. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав; ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України про те, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини; ст. 1192 ЦК України про те, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі; п.п. 1,3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послугу» від 24.04.2014 року про те, що споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; п.п. 4, 5, 6 ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» про те, що балансоутримувач зобов'язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі; п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 про те, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт.

Встановивши, що залиття сталося внаслідок неналежного обслуговування внутрішньо-будинкових мереж і комунікацій будинку АДРЕСА_1 з боку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідальність за завдану ОСОБА_9 матеріальну шкоду заподіяну залиттям квартири має нести КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Доводи апеляційної скарги про те, що у відповідності до Договору № 9 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об'єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Михайлівка» Шевченківського району м. Києва від 10.01.2018 року, виконавцем житлово-комунальних послуг з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем електропостачання, тепло-, водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, включаючи, зокрема, обслуговування та контроль за технічним станом герметизації інженерних вводів, ведення відповідної технічної документації, інженерне обладнання та системи тощо у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 є ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг», яке і має бути відповідачем за заявленими вимогами, колегією суддів оцінюються критично, зважаючи на те, що у відповідності до ст. 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», право балансоутримувача на укладення договору з юридичною особою на управління майном не нівелює визначеного вказаним Законом обов'язку щодо забезпечення належної експлуатації жилого будинку, в тому числі шляхом своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, в тій частині, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» під час розгляду справи судом першої інстанції без поважних причин не надало копію вищевказаного Договору укладеного з ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» та у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції не обґрунтувало поважність причин неподання доказу до суду, як на підставу неприйняття такого доказу до розгляду.

Водночас, постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обсяг необхідних для відновлення належного стану пошкодженої квартири позивача ремонтних робіт та матеріалів відповідає обсягу пошкоджень згідно Акту квартири від 20.01.2017 року.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, обсяг залиття, належної позивачеві квартири, встановлений Актом від 20.01.2017 року, згідно якого пошкоджено виключно гіпсокартонну стелю в туалеті близько 1 кв.м. та побілену стіну в ньому, а також стелю пофарбовану водоемульсійною фарбою на кухні близько 2 кв.м.

Вказаним в Акті від 20.01.2017 року пошкодженням, згідно локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 від 27.01.2017 року, відповідає:

- поліпшене фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стель по збірних конструкціях, підготовлених під фарбування, загальною вартістю -1727 грн. /Розділ «Кухня»/;

- розбирання багетів загальною вартістю - 8 грн. /Розділ «Туалет»/;

- улаштування багетів загальною вартістю - 139 грн. /Розділ «Туалет»/;

- поліпшене фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стель по збірних конструкціях, підготовлених під фарбування, загальною вартістю - 265 грн. /Розділ «Туалет»/;

- поліпшене фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стін по збірних конструкціях, підготовлених під фарбування, загальною вартістю - 3776. /Розділ «Туалет»/,

а загальна вартість робіт по відновленню приміщень кухні та туалету складає 5915 грн. 00 коп.

Доказів того, що саме внаслідок залиття, що мало місце 11.01.2017 року, необхідно було виконати ряд інших робіт, визначених у локальному кошторисі від 27.07.2017 року, позивачем надано не було, як не було надано і належного, у відповідності до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, доказу встановлення комісією додаткових пошкодження внаслідок залиття, що мало місце 11.01.2017 року.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо невідповідності обсягу робіт, згідно кошторису, обсягу пошкоджень, згідно акту про залиття, є частково обґрунтованими, а розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ОСОБА_9 підлягає зменшенню до 5915 грн. 00 коп.

Доводи апелянта про те, що Акт від 11.01.2017 року був складений без участі представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», за формою та змістом не відповідає вимогам встановленим Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, колегією суддів не приймаються до уваги як необґрунтовані, оскільки останній відповідає формі та змісту, визначеним Додатку4 до пункту 2.3.6 Правил.

Крім того, як встановлено з листування між ОСОБА_9 та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» /а.с. 39, 42-43/, як копію акту про залиття квартири АДРЕСА_1, так і локальний кошторис, згідно вказаного акту про залиття, було надано для відома КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що не погоджуючись з вартістю та обсягом ремонтних робіт приміщень кухні та туалету квартири АДРЕСА_3, визначених у локальному кошторисі від 27.07.2017 року, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» доказів на спростування їх обсягу чи вартості, у тому числі шляхом звернення до суду першої чи апеляційної інстанції з клопотанням про призначення експертного дослідження, не надало.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, враховуючи викладене, матеріальна шкода, заподіяна ОСОБА_9, як власнику квартири АДРЕСА_4, підлягає стягненню у розмірі 5915 грн. 00 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають судові витрати, а саме у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції стягненню з ОСОБА_9 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» підлягає 320 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» Савченка Дмитра Вікторовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року змінити, зменшивши суму матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ОСОБА_9 з 22 252, грн. 80 коп. до 5 915 грн. 00 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеним задоволеним вимогам у розмірі 320 грн. 00 коп.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: