Справа № 510/1815/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.18 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку по вул.. Жовтнева, 50 в с. Котловина, Ренійського району Одеської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 у встановлений законодавством строк не звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак прийняла її в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України, інший спадкоємець першої черги на спадщину не претендує, спадщину не прийняв. Пізніше, позивачка звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Позивачка звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог та просила встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сімєю, без реєстрації шлюбу, з 2003 р. по 08.08.2009 р..

Позивачка у підготовче судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, помер 08.08.2009 р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2, мати ОСОБА_4., батько ОСОБА_3; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Жовтнева, 50 в с. Котловина, Ренійського району Одеської області, самочинних споруд відповідно до положень закону не має, власник ОСОБА_3; копія рішення про передання безоплатно ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га по вул.. Жовтнева, 50 в с. Котловина Ренійського району Одеської області для будівництва житлового будинку від 08.12.1993 р.; копія витягу з по господарської книги № 7 обєкта 619-1, згідно якої власником житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Жовтнева, 50 в с. Котловина Ренійського району Одеської області є ОСОБА_3; копія довідки виконкому Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 20.10.20017 р., згідно якої на день смерті ОСОБА_3 разом з ним з 2003 р. по 08.08.2008 р. мешкала ОСОБА_1; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2017 р., підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 08.08.2009 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по вул.. Жовтнева, 50 в с. Котловина Ренійського району Одеської області.

Під час життя ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишив, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_2, який є відповідачем по справі та на спадщину не претендує. Позивачка по справі є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області. Спадкоємців другої та третьої черги не має.

У встановлений законодавством строк, позивачка не звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак на момент відкриття спадщини, постійно проживала разом із спадкодавцем. Ці обставини підтверджуються довідкою Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 20.10.2017 р.

25.10.2017 р. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту її проживання з ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2003 р. по 08.08.2009 р..

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3 в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України та вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець на спадщину не претендує, не вчинив будь який дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за

наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про

встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю,

постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Факт спільного проживання спадкодавця та позивачки протягом останніх п'яти років підтверджується довідкою Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, у звязку з чим суд вважає цей факт встановленим.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за законом четвертої черги (ст. 1264 ЦК України) після смерті ОСОБА_3. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину, в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України. Інший спадкоємець на спадщину не претендує, не вчинив будь який дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від неї (втрата оригіналів правовстановлюючих документів).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу, з 2003 р. по 08.08.2009 р., за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Котловина, вул.. Жовтнева, 50;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул.. Жовтнева, 50 в с. Котловина, Ренійського району Одеської області, та в цілому складається: літ. А житловий будинок, житловою площею 82,0 кв.м., загальною площею 98,2 кв.м., літ. Б, В сараї, літ. Г,Є літня кухня, літ. Д гараж, літ. Ж вбиральня, 1-4 огорожа, 6,5 споруда.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін