АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1051/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 19,27 - Кваша І.М. Доповідач в апеляційній інстанції - Василенко Л.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретаря Наконечної М.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2018 року (постановлене під головуванням судді Кваші І.М. о 15 год. 28 хв. у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості:

в с т а н о в и в :

22 грудня 2017 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 11 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту за яким останній отримав кредит у розмірі 87 750 грн.

17 листопада 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» права вимоги за зобов'язаннями ОСОБА_3 відступило ТОВ «Українська факторингова компанія» на підставі договору факторингу № 49.

Станом на 17 листопада 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем згідно кредитного договору становить - 194 539 грн. 68 коп. Однак від цієї суми віднімається 93 943 грн. 37 коп., яка була присуджена до стягнення за рішенням Чорнобаївського районного суду від 19 травня 2010 року.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором, з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України становить : 100 596 грн. 31 коп. - сума боргу за кредитним договором (за відрахуванням суми боргу, що стягнута судовим рішенням); 3 183 грн. 25 коп. - 3 % річних (від суми 100 596 грн. 31 коп.); 17 906 грн. 14 коп. - інфляційні (від суми 100 596 грн. 31 коп.)

Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 121 685 грн. 70 коп.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення суду про дострокове стягнення заборгованості з відповідачів ухвалене до спливу строку дії договору і не виконане боржником, отже кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання. Проте позивач з позовом про стягнення заборгованості за користування кредитом звернувся у 2017 році, чим пропустив строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України, а відповідач заявив про застосування позовної давності (частина 4 статті 267 ЦК України).

В апеляційній скарзі, поданій 17 травня 2018 року, ТОВ «Українська факторингова компанія» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дійсно рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 травня 2010 року було стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість по спірному кредитному договору на користь Банку. Проте, судом не враховано, що вказаним судовим рішенням не зупинено дію кредитного договору, кредитний договір не розірвано, а лише стягнуто заборгованість, яка виникла станом на 2 листопада 2009 року, отже Банк не змінював строк виконання основного зобов'язання зазначеним судовим рішенням. Також звертає увагу, що рішення від 19 травня 2010 року станом на теперішній час відповідачем не виконано.

Крім того, згідно до додаткової угоди № 1 від 17 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 11 лютого 2008 року сторони домовились про зміну кінцевого терміну погашення кредиту, а саме: до 8 лютого 2020 року, тобто станом на день звернення до суду позивачем, кредитний договір є діючим, зобов'язання позичальником за ним не виконане, а отже строк позовної давності не є пропущеним.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області.

Згідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 11 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого ОСОБА_3 отримав кредитні кошти в розмірі 87 750 грн. терміном до 8 лютого 2019 року.(а.с. 5-9)

На забезпечення договірних зобов'язань за вказаним кредитним договором між «УкрСиббанк» та власниками (матеріали справи не містять копії договору іпотеки) було укладено договір іпотеки нерухомого майна від 11 лютого 2008 року, згідно з умовами якого було передано Банку в іпотеку двокімнатну квартиру житловою площею 29,4 кв. м., загальною площею 58,5 кв.м.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 неналежно виконував умови кредитного договору, ПАТ «УкрСиббанк» 02 листопада 2009 року надіслав відповідачу вимогу про дострокове погашення кредиту, процентів та сплати неустойки, яка 03 листопада 2009 року йому була вручена.

У 2009 році ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення кредиту, процентів та стягнення неустойки за порушення умов кредиту станом на 02 листопада 2009 року в сумі 93 943 грн. 37 коп., з яких 81 004 грн. 58 коп. - строкова заборгованість по кредитному договору; 2 207 грн. 83 коп. - прострочена заборгованість по кредитному договору; 7 637 грн. 12 коп. - прострочена заборгованість по процентам, які нараховані згідно з п. 1.3.1.; 2 017 грн. 68 коп. - строкова заборгованість по процентам, які нараховані згідно з п.1.3. 1., п. 1.3.3.; 120 грн. 86 коп. - нарахована пеня за прострочену сплати кредиту; 455 грн. 30 коп. - нарахована пеня за прос рочку сплати процентів; 500 грн. - неустойка за порушення термінів виконання договірних зобов'язань.

При звернені до суду Банк послався на п. 5.3. та п. 5.5. кредитного договору від 11 лютого 2008 року, згідно з якими має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 травня 2010 року було достроково стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом в розмірі 93 943 грн. 37 коп. та судові витрати 1 060 грн. 33 коп. Звернуто стягнення на передану в іпотеку квартиру (а.с. 15-17).

Дане судове рішення вступило в законну силу.

Таким чином з викладеного вбачається, що рішенням суду від 19.05.2010 було стягнуто з відповідача кредитну заборгованість станом на 02.11.2009 та звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру.

17 листопада 2016 року відповідно до договору факторингу № 49 ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Українська факторингова компанія» свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договорі № 0 (а.с. 10-14).

Станом на дату укладення договору факторингу, тобто 17 листопада 2016 року заборгованість ОСОБА_3, згідно до реєстру боржників до договору факторингу, сторонами договору визначена в 194 539 грн. 68 коп. з яких: 38 210 грн. 60 коп. - сума основного боргу за кредитним договором, 45 001 грн. 81 коп. - сума прострочення основного боргу; 361 грн. 17 коп. - сума нарахованих процентів; 110 966 грн. 10 коп. - сума прострочених процентів (а.с. 12-13)

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 121 685 грн. 70 коп. ( з розрахунку 194 539 грн. 68 коп. - 93 943 грн. 37 коп.) З яких 100 596 грн. 31 коп. - сума боргу за кредитним договором (за відрахуванням суми боргу, що стягнута судовим рішенням); 3 183 грн. 25 коп. - 3 % річних (від суми 100 596 грн. 31 коп.); 17 906 грн. 14 коп. - інфляційні (від суми 100 596 грн. 31 коп.)

06.03.2018 представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до суду подано відзив, який містить вимогу про застосування строку позовної давності

У частині першій статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611, 1046, 1048, 1050 ЦК України, змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів, яке не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та цього Кодексу.

Отже, усі нарахування за користування коштами та інші виплати, передбачені договором, підлягають стягненню до дати повернення позики, але в межах строку позовної давності.

Зазначені правові висновки викладені Верховним Судом України, зокрема, у постановах: від 21 вересня 2016 року у справі № 6-2631цс15, від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 25 травня 2016 року у справі 6-157цс16.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Унаслідок порушення боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк використав своє право та у 2010 році звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 2 листопада 2009 року у розмірі 93 943 грн.37 коп.

Доказів того, що відповідачем дане рішення було виконано, та, у разі часткового виконання, в якому розмірі матеріали справи не містять.

Суд встановив, що пред'явивши позов про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені у 2010 році, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року № 6-2251цс16, від 7 червня 2017 року № 6-298цс17, в яких були встановлені подібні правовідносини.

Позицію скаржника про не заперечення ним наявності рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 травня 2010 року про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором станом 2 листопада 2009 року та його твердження про дійсність договору на момент звернення позивачем із позовом в 2017 році, колегія суддів оцінює критично, оскільки наявність рішення суду про стягнення заборгованості не означає, що у подальшому кредитор має право у будь-який час пред'являти нові вимоги, оскільки позовна давність переривається пред'явленням позову, а після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини друга, третя статті 264 ЦК України).

Таким чином враховуючи вимоги викладені в позовній заяві, подану представником відповідача заяву про застосування строку позовної давності, відсутність заяви позивача про поновлення строку позовної давності, не доведення поважності причин його пропуску, суд першої інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні, оскільки позивач просив стягнути різницю між нарахованою ним заборгованістю у сумі 194 539 грн. 68 коп. та стягнутими судовим рішенням коштами у сумі 93 943 грн. 37 коп., тобто 100 596 грн. 31 коп.

При цьому, на підставі частини 2 статті 625 ЦК України позивач просив стягнути 3 % річних та інфляційні не з стягнутої судом суми боргу, а з нарахованої ним різниці (3 183 грн. 25 коп. - 3 % річних (від суми 100 596 грн. 31 коп.); 17 906 грн. 14 коп. - інфляційні (від суми 100 596 грн. 31 коп.))

Таким чином суд першої інстанції розглянув позовні вимоги саме в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих позивачем.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є таким, що ухвалене при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, з огляду на викладене, є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак