ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Київ

справа № 759/10487/16

провадження № 22-ц/824/213/18

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В. (суддя-доповідач)

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Шуляку Д.О.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Центр військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року у складі судді Ул'яновської О.В., повний текст складений 11.04.2018 року,

встановив:

У липні 2016 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами до Центру військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник», 3-ті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації,в якому остаточно, просила визнати незаконним її звільнення на підставі п. 6 ст. 40 КЗпП України, поновити її на роботі на посаді психолога Центру військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник», зобов'язати відповідача врахувати відпрацьований робочий час з 21.06.2016 по 08.07.2016 на посаді психолога та провести оплату праці за вказаний період, стягнути компенсацію за час вимушеного прогулу в розмірі середнього заробітку, зобов'язати відповідача внести відповідний запис у трудову книжку ОСОБА_1, визнати в діях відповідача порушення трудового законодавства.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.06.2016 року її прийнято на вакантну посаду штатного психолога Центру військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник». 08.07.2016 р. наказом відповідача №195/2016к, її було незаконно звільнено з посади на підставі п. 6 ст. 40 КЗпП України, оскільки звільнення попереднього працівника ОСОБА_4, що обіймав посаду психолога, відбулось з дотриманням роботодавцем вимог чинного законодавства, а тому були відсутні правові підстави для поновлення такого працівника на роботі. Крім того, при звільненні з нею не проведено повного розрахунку за 18 календарних днів в період з 21.06.2016 по 08.07.2016, не здійснено виплату вихідної допомоги в порушення ст. 44 КЗпП України. Роботодавець не вжив заходи щодо її переведення на інші вакантні посади.

Представник відповідача проти позову заперечував зазначивши, що наказом Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №545-к від 10.06.2016 р. було скасовано наказ про звільнення ОСОБА_4, який обіймав посаду психолога Центру, тому наказом відповідача від 08.07.2016р. працівника було поновлено на роботі, визнано недійсним запис в його трудовій книжці про звільнення. Одну штатну посаду на умовах безстрокового договору не можуть займати два працівника, тому роботодавець пропонував позивачці посаду діловода, секретаря, проте остання відмовилась, а тому рішення про її звільнення на підставі п. 6 ст. 40 КЗпП України вважає правомірним. Позивача ознайомлено з даним наказом, видано його копію, своєчасно та в повному обсязі проведено усі виплати по заробітній платі, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог про відновлення її на колишній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21.06.2016 року, здійснити перерахунок та виплату вихідної допомоги, внести зміни у трудову книжку з інформацією, що відповідає фактично відпрацьованому часу з 21.06.2016 року по 08.07.2016 року.

У відзиві на скаргу представник відповідача, третя особа ОСОБА_4 просять залишити її без задоволення, вважають що висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача, третя особа ОСОБА_4 та представник третьої особи Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, апеляційну скаргу просили залишити без задоволення з підстав викладених у відзиві на скаргу.

Позивачка, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи через свого представника ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з'явилась, її представник також не з'явився в судове засідання, причини неявки не повідомили, клопотань не подавали, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у їх відсутність, згідно ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Судом встановлено, що Наказом Центру військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник» №163/2016к від 02.06.2016 року ОСОБА_4 психолога Центру військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник» було звільнено із займаної посади за прогул без поважних причин, відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 71-72).

16.06.2016 року Наказом Центру військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник» №174/2016к на посаду психолога Центру з 21.06.2016 року було призначено позивачку ОСОБА_1 (а.с. 92).

10.06.2016 року Управлінням освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації було видано наказ №545-к, яким скасовано наказ Центру військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник» Святошинського району м. Києва від 02.06.2016 №163/2016к «Про звільнення за прогули без поважних причин ОСОБА_4.» та зобов'язано внести відповідні зміни в кадрові документи (а.с.43).

В подальшому Наказом Центру військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник» №194/2016к від 08.07.2016 року ОСОБА_4 з 02.06.2016 року було поновлено на посаді психолога Центру (а.с. 82).

Підставою для такого рішення слугувало те, що в період з 19 по 26 травня 2016 ОСОБА_4 перебував у складі Потягу Єднання України «Труханівська Січ», згідно розпорядження Президента України №99/2016-рп від 14.04.2016 (а.с. 74-76).

Наказом відповідача №195/2016к від 08.07.2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади психолога Центру у зв'язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу на підставі п. 6 ст. 40 КЗпП України. Позивача з наказом ознайомлено, про що свідчить її підпис (а.с. 91).

Таким чином, судом встановлено, що звільнення позивача відбулось на підставі п. 6 ст. 40 КЗпП України, а саме, через поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу. Підставою такого поновлення слугував наказ Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, яким скасовано звільнення працівника ОСОБА_4 та поновлення його на попередній посаді психолога Центру.

Судом встановлено, що відповідач запропонував позивачу посаду діловода та секретаря, однак своєї згоди на зайняття вільних посад позивач не надала, після чого відповідачем видано наказ про звільнення позивача, з яким її було ознайомлено, своєчасно та в повному обсязі проведено розрахунки по заробітній платі.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідач належним виконав вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України щодо надання пропозицій працевлаштування позивача на вакантні в Центрі посади, які працівник могла б виконувати, а тому позивач поновленню на роботі не підлягає.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання незаконними звільнення та поновлення на роботі, тому вони також не підлягають задоволенню.

Судова колегія погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Разом з тим, вирішуючи позов, суд першої інстанції не обґрунтував свій висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог про виплату вихідної допомоги та внесення змін у трудову книжку.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача зазначив, що вихідну допомогу позивачці не було виплачено та щодо внесення змін у трудову книжку остання до них не зверталась.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що в цій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким необхідно зобов'язати відповідача Центр військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник» здійснити позивачу ОСОБА_1 виплату вихідної допомоги, згідно ст.44 КЗпП України та внести зміни у трудову книжку ОСОБА_1, зазначивши про її звільнення з 08 липня 2016 року.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, оскільки обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права. Тому в решті рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо виплати вихідної допомоги та внесення змін у трудову книжку та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в цій частині позов задовольнити.

Зобов'язати Центр військово-патріотичного та спортивного виховання молоді «Десантник» здійснити ОСОБА_1 виплату вихідної допомоги, згідно ст.44 КЗпП України та внести зміни у трудову книжку ОСОБА_1 зазначивши про її звільнення з 08 липня 2016 року.

В решті рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :