У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі судді Гребенюка В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», 3-ті особи: ТОВ «Завод художнього скла «Арт Гласс», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», ТОВ «Компанія «ВТК Відродження», про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», 3-ті особи: ТОВ «Завод художнього скла «Арт Гласс», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», ТОВ «Компанія «ВТК Відродження», про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.10.2016 р. провадження у справі було відкрито.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2018 року - визначено головуючого суддю по вказаній справі Гребенюка В.В.

В матеріалах вказаного позову міститься заява від 15.03.2018 року, з якою позивач звернувся до суду про забезпечення позову, та просив накласти арешт на все обладнання та майно, що знаходиться на зберіганні у позивача. Свою заяву позивач обґрунтовував доводами щодо можливого відчуження обладнання та майна третім особам.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом, заходів забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову та їх доказів, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви.

З урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за відсутності поданих оригіналів правовстановлюючих документів на майно та інших доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, судом встановлена відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не надані будь-які докази щодо необхідності забезпечення позов таким арештом.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Так, позивач неодноразово звертався до суду з заявою про забезпечення позову, в задоволенні чого йому було відмовлено.

В даній заяві порушуються ті самі питання та однотипні вимоги, а відтак, зважаючи, що позивачем не наведено жодних підстав для забезпечення позову та обґрунтування необхідності його застосування, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача, суд вважає необхідним в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», 3-ті особи: ТОВ «Завод художнього скла «Арт Гласс», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», ТОВ «Компанія «ВТК Відродження», про витребування майна із чужого незаконного володіння- відмовити;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк