Справа № 362/658/18
Провадження № 2/362/1095/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

з участю секретарів Сілецької М.О., Шаблій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме, земельну ділянку площею 0,059 га, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, с/т "Глеваха-1", для ведення садівництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ВК №060751, в порядку спадкування за законом після померлого 06.12.2016 року ОСОБА_2.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.08.1999 р. померла її бабуся ОСОБА_3, після смерті якої, її син, батько позивача, ОСОБА_2, фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом з померлою, ОСОБА_3, за адресою: Київська область, Васильківський район, с.м.т. Глеваха, садовий масив «Глеваха 1», вулиця Лінія 4, буд. 50, але юридично не оформив.

Як зазначає позивач, 06.12.2016 року, помер ОСОБА_2, та ОСОБА_1, прийняла спадщину після свого померлого батька, яку він фактично прийняв у спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3

Зі слів позивача, до спадкового майна мого батька входить земельна ділянка площею 0,059 га, яка розташована на території Глевахівської селищної рада, Васильківського району, Київської області, цільове призначення якої - для ведення садівництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 060751, за № 659 від 27.12.2002 року, яка належала, його матері, бабусі позивача ОСОБА_3 на праві приватної власності.

06.06.2017 року, ОСОБА_1, звернулась до Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2, однак постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. встановлювалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому в юридичній літературі того часу допускалась можливість фактичного вступу в управління спадковим майном шляхом проживанням в тому ж приміщенні та користування тими ж предметами, що раніше належали спадкодавцеві.

За загальним правилом ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004, при цьому п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, передбачено, що правила книги 6 ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З цього приводу необхідно керуватися розясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід розуміти таким чином, що правила книги 6 ЦК можуть бути застосовані лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003р. і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР 1963 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Силу положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-РЦ №210589 (а.с. 6), ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3.

Власником земельної ділянки площею 0,059 га, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, с/т "Глеваха-1", для ведення садівництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ВК №060751, є ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БК №207590, ОСОБА_3 померла 13.08.1999 р. (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ОК №385105, ОСОБА_2 помер 06.12.2016 р. (а.с. 8).

Відповідно до довідки СМ "Глеваха-1" №33 від 02.02.2010 р., ОСОБА_2 є членом садового масиву і володіє земельною ділянкою №50 по лінії 4, с/т "Глеваха-1", смт. Глеваха, Васильківський район, Київська область, з 2001 р. (а.с. 19).

З огляду спадкової справи № 19/2017, заведеної після смерті ОСОБА_2, встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.а. 9).

Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 спірної земельної ділянки та факт відсутності правовстановлюючого документа на останню, в звязку з чим позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини та що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 328, 1218, 1225, 1258, 1261,1268,1275 ЦК України, 529-531 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 12, 76 - 81, 206, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, , 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,059 га, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, с/т "Глеваха-1", для ведення садівництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ВК №060751, після померлого 06.12.2016 року ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко