Провадження № 2/337/2337/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участі секретаря Журби Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів, встановлених для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня надходження позову до суду та до досягнення донькою 23-річного віку.

В обґрунтування позову зазначила, що їх з відповідачем повнолітня донька проживає з нею, перебуває на її утриманні та з 01.09.2018 року навчається у Запорізькому Національному університеті на денній формі навчання за контрактом, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги свого батька, який проживає окремо від них. Вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому надавати допомогу доньці.

Ухвалою судді від 08.11.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилам спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

В судове засідання сторони не зявилися, натомість надали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. Позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, відповідач не заперечував проти задоволення позову. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, у звязку з чим суд відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Від шлюбу, який було розірвано 17 січня 2008 року, сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повнолітня ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матірю.

Згідно копій довідки № 2318 від 12.09.2018 року та договору № 144/Д про надання освітніх послуг від 13.08.2018 року ОСОБА_3 є студенткою 1-го курсу факультету фізичного виховання Запорізького національного університету та навчається за денною формою за контрактом.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як зазначила позивач у позові, на теперішній час вона не працює, на підтвердження чого надала суду копію трудової книжки, згідно відомостей якої 04.11.2016 року їй припинено виплату допомоги по безробіттю.

Відповідач, в свою чергу, в наданій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, отже з запропонованим позивачем розміром аліментів погодився.

Таким чином, в цій частині позовна заява як обґрунтована та така, що відповідає вимогам закону, підлягає задоволенню.

Разом з тим, на думку суду, вимоги позивача щодо стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50% розміру прожиткового та не більше 10 прожиткових мінімумів, встановлених для дитини відповідного віку, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки за змістом ст. 6, 182 СК України зазначений мінімальний гарантований розмір аліментів встановлено для неповнолітніх дітей, а обмеження десятьма прожитковими мінімумами стосується вимог про стягнення аліментів, заявлених у наказному провадженні.

З огляду на те, що позивачка в порядку позовного провадження просить стягнути аліменти на повнолітню дитину до закінчення нею навчання, і нормативно-правове врегулювання даних правовідносин передбачено відповідною спеціальною главою СК України, заявлені позивачкою в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку з 29.10.2018 року.

Оскільки позивач по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. 198-201 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: 69076, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: 69076, АДРЕСА_2, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 29.10.2018 року та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення донькою 23-річного віку.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: А.М. Котляр