Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

27 червня 2018 року суддя Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ОСОБА_1. розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Ярмоли О.Я. заявленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Ярмоли О.Я. заявленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення місця проживання дітей, в якій заявник просить відвести суддю Ярмолу О.Я. посилаючись на п. 4, 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, оскільки суддя не приймає до уваги клопотання відповідача та його представника, які на їхню думку мають істотне значення для справи.

Відповідно до положень ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 27.06.2018 року дану заяву про відвід розподілено на суддю Кошель Б.І.

Згідно ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи обмеженість суду у часі щодо розгляду даної заяви та можливість вирішення даного питання без повідомлення та виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали даної заяви про відвід та матеріали цивільної справи за №357/15331/17 2/357/297/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення місця проживання дітей, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_4 про відвід головуючого у справі судді Ярмола О.Я. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання. Учасники справи зобовязані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.4,5 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи за №357/15331/17 2/357/297/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення місця проживання дітей, протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 14.12.2017 року дану справу розподілено на суддю Ярмола О.Я., що цілком відповідає вимогам ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Отже, посилання заявника на порушення порядку визначення судді для розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження при розгляді даної заяви про відвід.

Натомість, як вбачається з протоколу судового засідання та запису фіксування судового засідання у вказаній справі, відповідач та його представник заявляли численні необґрунтовані заяви та клопотання, зловживаючи своїми правами, що прямо заборонено ст. 44 ЦПК України.

Посилання заявника на відмову судом у задоволенні його та його представника клопотань, як на підставу для відводу головуючого у справі судом такою підставою не вважаються, оскільки обставини, на які посилається відповідач не передбачені ст.ст. 36, 37 ЦПК України в якості підстав для відводу судді.

Жодних інших обставин, які могли б вплинути на обєктивність та неупередженість судді, в даному випадку не існує, а та обставина, що суддею Ярмола О.Я. розгляд даної справи проводився виключно у відповідності до вимог ЦПК України, аж ніяк не може свідчити про упередженість судді при розгляді даної справи.

Разом із тим, положенням ч. 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд виходить з того, що згідно норм ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто, у осіб, які беруть участь у справі, не має бути будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, а проведення розгляду вказаної справи суддею Ярмола О.Я. відповідно до вимог чинних норм ЦПК України, зокрема прийняття процесуальних рішень у справі, не може викликати будь-які сумніви в об'єктивності та неупередженості судді.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о. Бріюні, Хорватія, 17.10.2015р.) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади, як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Аналіз заяви ОСОБА_4 про відвід судді Ярмоли О.Я. підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальними рішеннями судді, і не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності головуючого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 33, 36, 40, 41, 259-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заявленого відводу судді Ярмола О.Я. відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяОСОБА_1