У х в а л а

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 766/4405/18-ц

провадження № 61-46700 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу касаційну скаргуОСОБА_4 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області

від 20 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Херсонської області від 27 вересня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», на дії головного державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції в Херсонській області

Чумак В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції в Херсонській області Чумак В. В.

Скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що 05 лютого 2009 року Комсомольським районним судом м. Херсона видано виконавчий лист

№2-241/09 про стягнення з нього на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у розмірі 458 071 грн 23 коп.

Державний виконавець Крабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції

у Херсонській області розпочав примусове виконання судового рішення.

Державним виконавцем під час здійснення заходів примусового виконання судового рішення, описано нерухоме майно, що належить ОСОБА_4

на праві власності, та проведено його оцінку відповідним суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6

Експертом складено звіт про оцінку майна житлового будинку, загальною площею 222,4 кв. м. та земельної ділянки кадастровим номером НОМЕР_1, на якій він розташований, площею 706 кв. м., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, згідно із яким ринкова вартість об'єктів оцінки станом на 11 грудня 2017 року становить 1 687 415 грн.

Вважав, що при проведенні оцінки оцінювачем не було дотримано вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зокрема: не було здійснено огляду житлового будинку зсередини, що вплинуло на визначення вартості нерухомого майна.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд:зупинити передачу на реалізацію майна боржника (житлового будинку загальною площею

222,4 кв. м. та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 706 кв. м.

із кадастровим номером НОМЕР_1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1); визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції

у Херсонській області Чумак В. В. про оцінку майна (житлового будинку загальною площею 222,4 кв. м. та земельної ділянки для будівництва

та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 706 кв. м. із кадастровим номером НОМЕР_1,

які розташовані за адресою: АДРЕСА_1), зробленої 11 грудня 2017 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 у звіті про незалежну грошову оцінку житлового будинку загальною площею

222,4 кв.м. та земельної ділянки на якій він розташований, площею 706 кв. м., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власник: ОСОБА_4, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер ділянки НОМЕР_1; зобов'язати головного державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби

м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській Чумак В.В. або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 червня

2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_4, заінтересовані особи: головний державний виконавець Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції в Херсонській області Чумак В. В., публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», на рішення державного виконавця відмовлено.

Постановою апеляційного суду Херсонської області від 27 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 червня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про задоволення його скарги.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У пункті 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що заходами примусового виконання рішень

є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника,

у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові

від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списані коштів з рахунків) та примусовій реалізації (частина перша статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої статі 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна (частина четверта статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до абзацу шостого статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Пунктом 1 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна

і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 10 вересня 2003 року №1440, встановлено, що Національний стандарт 1

є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна

та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Пунктом 50 Національного стандарту №1 передбачено, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка.

Згідно із пунктом 56 Національного стандарту №1 звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час

її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, з урахуванням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги боржника, оскільки ОСОБА_4 не доведено, що державним виконавцем чи оцінювачем порушено вимоги Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 та Національного стандарту №2, під час проведення оцінки майна.

Доводи ОСОБА_4 про те, що проведення суб'єктом оціночної діяльності незалежної грошової оцінки нерухомого майна здійснено із порушеннями норм чинного законодавства, оскільки не було здійснено огляд житлового будинку зсередини, що вплинуло на визначення вартості нерухомого майна

є безпідставні з огляду на таке.

Статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх, викликати посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, залучати

в установленому порядку працівників поліції, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках передбачених законом.

Із оскаржуваних судових рішень убачається про недопуск ОСОБА_4 державного виконавця та суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягало оцінці, про що складено відповідний акт.

Крім того, ОСОБА_4 не обґрунтовано яким чином відсутність оцінювача всередині приміщення, на дату огляду, вплинула на результати оцінки та у чому саме полягає протиправність дій державного виконавця.

Також є безпідставним посилання ОСОБА_4 у касаційній скарзі на постанову Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 червня 2018 року (справа № 922/3699/17-ц), так як суд розглядав справу з іншими фактичними обставинами.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували, не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права чи неправильно застосовані норми матеріального права.

Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Постановлені судові рішення, їх зміст і мотивування, а також доводи касаційної скарги, які по суті стосуються лише переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, свідчать про відсутність підстав вважати, що розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки неправильного застосування норм права не встановлено.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», на дії головного державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції в Херсонській області

Чумак В. В.за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 червня

2018 року та постанову апеляційного суду Херсонської області від 27 вересня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк