КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/11080/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/103/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Лапчевської О.Ф., Шкоріної О.І.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 09 січня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Оксюти Т.Г., по справі за позовом ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПОСТАВКА» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, ОСОБА_3, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа Державна фіскальна служба України про визнання недійсним патенту України НОМЕР_4 на корисну модель,-

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом, уточнивши який просили визнати патент України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» недійсним повністю, зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_4 на корисну модель та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», а також зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_4 на корисну модель та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилалися на те, що ОСОБА_2 є винахідником і власником патенту України НОМЕР_5 від 10 квітня 2013 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_2», а також власником патенту України НОМЕР_6 від 10 червня 2016 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_3».

На думку позивачів, патент України на корисну модель НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає умовам надання правової охорони, передбаченими ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», був виданий Державною службою інтелектуальної власності України під відповідальність та добросовісність його власників без проведення кваліфікаційної експертизи на предмет відповідності заявленої на реєстрацію корисної моделі умовам патентоздатності.

Оскільки сукупність суттєвих ознак патенту України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» стала загальнодоступною у світі до дати подання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заявки №u2014 06766 від 16 червня 2014 року, позивачі вважали, що спірний патент не відповідає критерію «новизни», а тому, на підставі ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», має бути визнаний недійсним.

Позивачі вказували, що ОСОБА_2 є одним із засновників ТОВ «АГРО-ПОСТАВКА», яке здійснює на території України господарську діяльність з вирощування зернових та технічних культур, при здійсненні своєї господарської діяльності використовує ці корисні моделі і неодноразово зіштовхувалися з призупиненням належного їм товару на митному кордоні України на підставі внесеного до митного реєстру України патенту України НОМЕР_4 на корисну модель. Як приклад, надали повідомлення Чернігівської митниці ДФС України від 02 червня 2017 року № 1757/7/25-70-18-01/91 щодо призупинення вантажу «Зелень свіжа та овочі» ТОВ «Агро-Поставка», що слідував на адресу: ООО «Плодовит» (Республіка Білорусь).

Крім цього, позивачі надали до суду письмові пояснення, в яких на підтвердження своєї правової позиції зазначили, що 14 червня 2017 року їх представник подав до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» клопотання про проведення експертизи корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України НОМЕР_4 і за результатами проведеного експертного дослідження був складений висновок №135/17 від 12 липня 2017 року, якими було підтверджено, що корисна модель за патентом України НОМЕР_4 не відповідає умові патентоздатності «новизна». (т.1 а.с.1-9, 89-103 т.2 а.с.61-65)

Представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - Ресенчук В.М. проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України почало виконувати функції та повноваження у сфері інтелектуальної власності лише з травня 2017 року, на дату проведення експертизи за заявкою відповідачів № u201406766 та видачі оскаржуваного патенту України НОМЕР_4 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» зазначені функції та повноваження виконувалися Державною службою інтелектуальної власності України. Вважав, що патент України НОМЕР_4 на корисну модель був виданий відповідно до порядку, встановленого законодавством про охорону прав на винаходи і корисні моделі, а Держслужба приймаючи таке рішення, не порушила жодної з вимог законодавства України, діяла відповідно до Закону, Правил розгляду, та принципів, встановлених у ст. 19 Конституції України, а саме: на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Законом. З урахуванням того, що позивач не звертався з клопотанням про проведення експертизи запатентованої корисної моделі на відповідність умовам патентоздатності, Мінекономрозвитку вважало усі твердження позивача про невідповідність корисної моделі за патентом України НОМЕР_4 умові патентоспроможності «новизна» суб'єктивними, оціночними та недоведеними належними доказами. (т.2 а.с.127-134)

Представник Державної фіскальної служби України - Піддубняк А.В. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що патент України НОМЕР_4 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» був включений до митного реєстру 02 вересня 2014 року, реєстрація даного об'єкта права інтелектуальної власності є дійсною до 02 вересня 2017 року і у Державної фіскальної служби України відсутні правові підстави для виключення з митного реєстру вказаної корисної моделі, що охороняється патентом України НОМЕР_4. Зазначив, що питання правомірності видачі оскаржуваного патенту не відноситься до компетенції Державної фіскальної служби України та просив у подальшому розглядати справу за відсутності представника Державної фіскальної служби України. (т.1 а.с.104-105)

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 09 січня 2018 року позов ОСОБА_2, ТОВ «Агро-Поставка» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, ОСОБА_3, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа: Державна фіскальна служба України про визнання недійсним патенту України НОМЕР_4 на корисну модель задоволено. Визнано повністю недійсним патент України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1». Зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року на корисну модель та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року на корисну модель та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1, ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 3704,80 грн. з кожного. (т.2 а.с.193-200)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 09 січня 2018 року, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив, що не був належним чином повідомлений про призначення судового засідання на 09 січня 2018 року і ухвалюючи рішення судом було позбавлено його право на подачу заяви про призначення судової експертизи. Вказував, що судом ухвалено рішення на підставі висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 25 липня 2017 року, проведеної ДП «Український інститут інтелектуальної власності», проте у рішенні не зазначено відносно якої саме корисної моделі зроблено даний висновок експертизи та до якого патенту належить дана корисна модель. Посилався на те, що провадження в частині вимог до Державної служби інтелектуальної власності України підлягало закриттю, оскільки ця юридична особа з 27 вересня 2016 року перебуває в стані припинення і на час ухвалення оскаржуваного рішення не має повноважень на вчинення дій, які зазначені у рішенні суду. Крім цього, судом невірно розподілено судові витрати, оскільки стягнуто судовий збір лише з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3, тоді як позивачами заявлено позовні вимоги ще до Державної служби інтелектуальної власності України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. (т.2 а.с.211-216)

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_12 направила до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому із посиланням на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просила її відхилити, а рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 09 січня 2018 року залишити без змін. Вказувала, що провадження у справі було відкрито 05 липня 2017 року, а рішення ухвалено 09 січня 2018 року, тому ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подання клопотання про проведення експертизи. Надані позивачами висновки експертів виконані спеціалізованими установами, містять докладний опис проведеного дослідження та чіткі, обґрунтовані висновки з поставлених питань, які стосуються предмета доказування, а тому відсутні підстави вважати їх неналежними та недопустимими доказами. Із посиланням на те, що Державна служба інтелектуальної власності України перебуває в процесі припинення, тобто не є ліквідованою, вважала, що судом правомірно зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року на корисну модель та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Вказувала також, що згідно із судовою практикою у подібних справах судові витрати має відшкодовувати власник патенту. (т.3 а.с.12-19)

Відповідно до пункту 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - Ресенчук В.М. при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені шляхом відправлення поштових повідомлень, розміщенням оголошення на веб-сайті Судова влада України. Крім того, апелянта ОСОБА_1 був сповіщений особисто з використанням засобів мобільного зв'язку, що забезпечує фіксацію такого повідомлення, тобто належним чином, про що у справі є докази. (т. 3 а.с. 216-234)

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом встановлено, що Державною службою інтелектуальної власності України на підставі заявки № u 2014 06766 від 16 червня 2014 року, що зареєстрована на ім'я ОСОБА_1 та ім'я ОСОБА_3 було видано патент України НОМЕР_4 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», про що було зроблено публікацію в Бюлетені № 15 «Промислова власність» від 11 серпня 2014 року. (т.1 а.с.10-14)

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначали, що ОСОБА_2 є винахідником і власником патенту України НОМЕР_5 від 10 квітня 2013 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_2», а також власником патенту України НОМЕР_6 від 10 червня 2016 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_3». При цьому, спірний патент України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року за своєю сукупністю ознак співпадає з належними ОСОБА_2 патентом України НОМЕР_5 від 10 квітня 2013 року та патентом України НОМЕР_6 від 10 червня 2016 року і до дати подання заявки № u 2014 06766 від 16 червня 2014 року за спірним патентом, відомості щодо патентів ОСОБА_2 на корисні моделі за НОМЕР_7 від 10 червня 2014 року та НОМЕР_5 від 10 квітня 2013 року вже були опубліковані в державному бюлетені «Промислова власність». За таких обставин, вважали, що сукупність ознак корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом НОМЕР_4 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_3, а саме до 16 червня 2014 року. На підтвердження цих доводів, позивачі надали витяги із спеціалізованої бази даних «Винаходи (корисні моделі) в Україні. (т.1 а.с.1-9, 15-16)

Відповідно до висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 25 липня 2017 року, проведеної ДП «Український інститут інтелектуальної власності», та висновку Науково-дослідного центру судових експертиз з питань інтелектуальної власності №135/17 від 12 липня 2017 року за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності - корисна модель за патентом України НОМЕР_4 не відповідає умові патентоздатності «новизна». (т.2 а.с.66-96, 137-190)

З метою додержання основних принципів цивільного судочинства таких, як безсторонність, відкритість та змагальність сторін, судом апеляційної інстанції ухвалою від 16 квітня 2018 року по справі було призначено експертизу об'єктів інтелектуальної власності, на вирішення якої поставлено питання: чи відповідає корисна модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» (за патентом України НОМЕР_4) умові патентоздатності &q? У;новизна&qu46; відповідно до матеріалів справи? Проведення експертизи доручено експерту (експертам) ДП «Інформаційні судові системи» (м. Київ, вул. Плещеєва,10). Витрати з оплати проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 (т.3 а.с.94-96)

Листом директора Центру судової експертизи та експертних досліджень ДП «Інформаційні судові системи» від 25 вересня 2018 року № 2551/18-вих було повідомлено, що листами від 19 липня 2018 року та 21 серпня 2018 року на адресу ОСОБА_1 було направлено рахунок фактуру для оплати за послугу з проведення судової експертизи, однак станом на 24 вересня 2018 року послуга з проведення судової експертизи не була оплачена. Відповідно до пункту 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року, матеріали справи було повернуто до суду без проведення судової експертизи. (т.3 а.с.162-163)

Тому, з урахуванням положень частини 1 ст. 81. ч. 1 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вирішила справу на підставі наявних у ній доказів.

При цьому, колегія суддів виходила з того, що апеляційним судом було забезпечено право апелянта надати до суду докази на підтвердження заперечень проти позову, проте таким ОСОБА_1 не скористався.

Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» винахід (корисна модель) - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», об'єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути: продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 ЦК України корисна модель вважається придатною для набуття права інтелектуальної власності на неї, якщо вона, відповідно до закону, є новою і придатною для промислового використання.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності зокрема на корисну модель засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою корисної моделі.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» передбачено, що правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною. Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об'єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати.

Відповідно до п.п. «а» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону.

Аналізуючи зазначені положення Закону з урахуванням висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 25 липня 2017 року, проведеної ДП «Український інститут інтелектуальної власності», та висновку Науково-дослідного центру судових експертиз з питань інтелектуальної власності №135/17 від 12 липня 2017 року за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що корисна модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року не є новою, а тому не відповідає умові патентоспроможності, встановленій в п. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що при розгляді справи відповідачі в суді не довели, що корисна модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» є новою та відповідає умовам патентоздатності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним патенту України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1».

До суду не надано доказів необґрунтованості або суперечливості висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 25 липня 2017 року, проведеної ДП «Український інститут інтелектуальної власності», та висновку Науково-дослідного центру судових експертиз з питань інтелектуальної власності №135/17 від 12 липня 2017 року, наявним у справі доказам, тому, з огляду на положення частини 2 ст. 113 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для призначення повторної експертизи.

Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» передбачено, що при визнанні патенту чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені.

Патент або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту (ч. 4 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі»).

Установа - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності (ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі»).

Зважаючи на викладене, колегія суддів, дійшла висновку, що вимога про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність» підлягає задоволенню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» було постановлено ліквідувати Державну службу інтелектуальної власності, поклавши на Міністерство економічного розвитку і торгівлі завдання і функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, а також установлено, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Вказані обставини підтвердив в суді апеляційної інстанції представник Ресенчук В.М. який пояснив, що з травня 2017 року реєстраційні дії відносно патентів та публікацію про це в офіційному бюлетені здійснює Міністерство економічного розвитку і торгівлі, останнє є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності.

Таким чином, колегія суддів визнала безпідставним покладення обов'язку на Державну службу інтелектуальної власності внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі.

Проте доводи апелянта про закриття провадження в частині заявлених позовних вимог до Державної служби інтелектуальної власності, яка на час розгляду справи не була виключена з Єдиного державного реєстру підприємств організацій України, колегія суддів визнала неспроможними.

Колегія суддів перевірила та відхилила доводи апелянта що він не був сповіщений районним судом, внаслідок чого був позбавлений заявити клопотання про призначення судової експертизи.

Так, районним судом здійснювалось сповіщення ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, 18 липня 2017 року ОСОБА_1 звертався до районного суду із письмовим клопотанням, інтереси ОСОБА_1 у цій справі в судових засіданнях представляли його представники - ОСОБА_13, ОСОБА_14, адвокат ОСОБА_15, адвокат ОСОБА_16 (т.1 а.с.114-121, 139-144, 166-167, 246-247 т.2 а.с.37-44, 102, 115 т.3 а.с.80-85)

При цьому, колегія суддів врахувала, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, за його клопотанням судом апеляційної інстанції була призначена судова експертиза, проте за її проведення ОСОБА_1 не сплачені кошти, тобто було забезпечено право апелянта надати до суду першої або апеляційної інстанції докази на підтвердження заперечень проти позову.(т. 2 а.с. 211-219 т. 3 а.с. 4-9, 94-97, 147-150, 162-165)

Оскільки позовні вимоги районним судом були задоволені в повному обсязі, що не можна визнати обґрунтованим, як в частині їх задоволення так і в частині стягнення судових витрат, і зазначені апелянтом доводи є підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового про часткове задоволення заявленого позову.

Щодо сплати судового збору.

У позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивачами було заявлено три вимоги немайнового характеру і сплачено 7072,80 грн. (3368,00 грн. + 1347, 20 грн. + 1684,00 грн. +673,60 грн.), що підтверджується квитанціями. (т.1 а.с.54, 93)

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За таких обставин, зважаючи на положення пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви ОСОБА_2 мала сплатити 1920,00 грн. (1600,00 грн. - прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року х 0,4 - ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру х 3 вимоги), а ТОВ «АГРО-ПОСТАВКА» мало сплатити 4800,00 грн. (1600,00 грн. - прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року х 1 - ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру х 3 вимоги)

Враховуючи те, що відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», патент на корисну модель видається під відповідальність його власника за відповідність корисної моделі умовам патентоздатності, а також зважаючи, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до покладених на нього повноважень, не відслідковує порушення прав власника патенту України, колегія суддів вважає, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, мають бути покладені на власників оскаржуваних патентів України, відповідно до задоволених позовних вимог.

Тому, на підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути судовий збір за розгляд справи районним судом, пропорційно до частини задоволених вимог (2 вимог немайнового характеру) із:

- відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 у розмірі 640,00 грн.;

- відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «АГРО-ПОСТАВКА» у розмірі 1600,00 грн.;

- відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 у розмірі 640,00 грн.;

- відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ТОВ «АГРО-ПОСТАВКА» у розмірі 1600,00 грн.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, а тому, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 09 січня 2018 року - скасувати, ухвалити нове.

ПозовОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПОСТАВКА» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, ОСОБА_3, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа Державна фіскальна служба України про визнання недійсним патенту України НОМЕР_4 на корисну модель - задовольнити частково.

Визнати повністю недійсним патент України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», власниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_4 від 11 серпня 2014 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», власниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору за розгляд справи районним судом.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПОСТАВКА», код ЄДРПОУ - 37644166, 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору за розгляд справи районним судом.

Стягнути з ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3, на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору за розгляд справи районним судом.

Стягнути з ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПОСТАВКА», код ЄДРПОУ - 37644166, 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору за розгляд справи районним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 04 грудня 2018 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

О.Ф.Лапчевська

О.І.Шкоріна