233 № 233/4527/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря судового засідання Клугер Т.А., розглянувши цивільну справу №233/4527/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,
31.08.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Українська, 112, пославшись на те, що з 03 серпня 2018 року вона за нотаріально посвідченим договором є власником зазначеного будинку.
Після укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та реєстрації права власності, попередній власник будинку ОСОБА_2 не знявся з реєстраційного обліку. В будинку він не проживає від самого початку вїзду та заселення її (позивача).
Вона придбала спірне житло для особистого проживання та проживання членів сімї. Той факт, що в будинку досі зареєстрований попередній власник будинку, заважає їй повноцінно ним користуватися.
З припиненням для власника права власності на жиле приміщення також втрачається право користування цим приміщенням, тобто ОСОБА_2 втратив право користування спірним житлом.
Між нею та відповідачами відсутні будь-які родинні стосунки, також нею з відповідачем не укладались угоди про проживання у спірному житловому приміщенні.
Тож вважає, що відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, місто Костянтинівка, вулиці Українська, 112.
Позивач надав суду заяву з посиланням на підтримання позову та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, відзив на позовну заяву суду не надавав.
Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків:
Спірне житлове приміщення розташоване в будинку №112 по вул. Українська у місті Костянтинівка Донецької області.
Як на час купівлі позивачкою вказаного житлового будинку, так і дотепер в ньому зареєстрований продавець ОСОБА_2, як це вбачається з копії Домової книги прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-10), з довідки КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» №3840 від 30.08.2018 р. (а.с.11).
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та статті 150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідач не є членам сімї позивача.
Тож у відповідності до приписів ст.391 ЦК України позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на це житло (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК).
За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з визнанням відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд
«про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №112 по вулиці Українська міста Костянтинівка Донецької області.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя