Справа 202/6087/17
Провадження № 2/202/367/2018
15 листопада 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Герасименко В.А.,
за участю представника позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП,
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Зазначив, що 30 грудня 2016 року сталось дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_3. 25 квітня 2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 21 807,16 грн.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_6 пояснив, що особисто оглядав «Мерседес» д. н. з. АЕ 6182 СТ. Розмір збитків розраховував згідно методології. Розмір матеріального збитку визначений експертним висновком від 27 липня 2018 року робив за цінами станом на 12 січня 2017 року. Ремонтні роботи автомобіля на момент проведення першого дослідження зроблені не були. Огляд транспортного засобу було здійснено 12 січня 2017 року. На момент складання експертного висновку від 27 липня 2018 року, автомобіль експерту на огляд не надавався.
Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відносини, що склалися між сторонами у звязку з виплатою страхового відшкодування за полісом № АК/1332131 врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про обовязкове рахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому ним Законом рядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Відповідно до положень ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
04 січня 2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було отримано повідомлення від ОСОБА_1 про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 30 грудня 2016 року в м. Дніпро, на перехресті вул. Байкальська та пр. Слобожанський за участю транспортного засобу ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно поліса АК/133213, та транспортного засобу ОСОБА_4 313 CDI д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1
23 лютого 2017 року позивачем була надана до ТДВ СК «Альфа-Гарант» заява про страхове шкодування, в якій, для виплати страхового відшкодування, вказав його особистий картковий рахунок.
На виконання вимог ст. 22 та 29 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до незалежного субєкта оціночної діяльності ТОВ «Промислова компанія «Селтим» з метою визначення розміру матеріального збитку, якого зазнав власник пошкодженого транспортного засобу.
Відповідно до Консультації № 84-D/27/2 від 03.04.2017 року, складеного незалежним експертом ТОВ «Промислова компанія «Селтим», коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу складає 70 %. Згідно з ремонтною калькуляцією № ЦВ/17/0030 від 31.03.2017 року вартість ремонту транспортного засобу становить 42 887 грн. 55 коп.
Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Поліс №АК/133213,від 12.10.2016 року передбачає франшизу у розмірі 1500 грн. 00 коп.
Отже, ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином та в повному обсязі виконала свої зобовязання перед позивачем.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Звіт № 3245 від 23.01.2017 та Звіт №3285 від 27.07.2018, в якому визначено розмір збитку більший ніж у Звіті № 84-D/27/2 від 11 січня 2017 року незалежного оцінювача ТОВ «Промислова компанія «Селтим».
У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до положень ч.1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч.2ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів;показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Під час розгляду справи позивачем не було заявлено клопотання про призначення судової експертизи з метою усунення розбіжностей між Звітом № 3245 від 23.01.2017; Звітом №3285 від 27.07.2018, та Звітом № 84-D/27/2 від 11 січня 2017 року незалежного оцінювача ТОВ «Промислова компанія «Селтим».
Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, копи експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Експерт може залучатися як особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу" (4038-12), і внесена, до Державного реєстру атестованих судових експертів.
Враховуючи те, що позивач не скористався правом заявити клопотання про призначення судової експертизи, а звіти № 3245 від 23.01.2017; №3285 від 27.07.2018 не можуть спростувати звіт № 84-D/27/2 від 11 січня 2017 року незалежного оцінювача ТОВ «Промислова компанія «Селтим», оскільки не можуть бути належними та допустимими доказами в розумінні п. 17. Постанови пленуму ВСУ №. 5 від 12.06.2009 доку, який міг би спростувати Звіт № 84-D/27/2 від 11 січня 2017 року незалежного оцінювача ТОВ «Промислова компанія «Селтим» та на підставі яких ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено розрахунок та сплачено страхове відшкодування.
Щодо позовних вимог позивача до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1800,00 грн., франшизи у розмірі 1500,00 грн. та витрати на відправлення телеграми у розмірі 250,00 грн., то суд вважає, що вказані суми є доведеними та підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12, 19, 77-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ЗУ «Законом України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 409410016) на користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3) суму матеріальної шкоди у розмірі 3550 грн., судові витрати у розмірі 640 грн., а всього 4190 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Г. Зосименко