ЄУН 174/972/18
н/п 4-с/174/13/2018
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2018 року м.Вільногірськ Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

заявника ОСОБА_1,

стягувачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільногірськ цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Вільногірського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою, згідно якої просить визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 25.07.2017 року № 1318, складений старшим державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3, мотивуючи тим, що за рішенням суду від 01.12.2016 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2, на утримання їхнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки його щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 53098850 з виконання вказаного рішення про стягнення з нього аліментів. 19.11.2018 року він отримав розрахунок заборгованості від 25.07.2017 року № 1318, складений старшим державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_3, згідно якого йому нарахована по вказаному виконавчому провадженню заборгованість за період з жовтня по грудень 2016 року у загальному розмірі 3884,29 грн. та за період з січня по липень 2017 року у загальному розмірі 10874,64 грн., і його заборгованість по аліментам, згідно вказаного розрахунку станом на 25.07.2017 року склала 15677,06 грн.

Зазначена заборгованість виникла внаслідок того, що державним виконавцем в жовтні-грудні 2016 року, йому були нараховані аліменти в розмірі по 1486,58 грн. щомісячно, а в січні-липні 2017 рок по 1553,52 грн. щомісячно. При цьому вищевказані аліменти були нараховані виходячи з 1/3 частки середньомісячної заробітної плати в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, згідно ст. 195 СК України.

Вважає, що дії державного виконавця щодо нарахування йому до сплати аліментів в розмірі вказаному в розрахунку заборгованості по аліментам від 25.07.2017 року № 1318 по ВП № 53098850 неправомірними, оскільки він в період з жовтня по грудень 2016 року та в період з січня по березень 2017 року знаходився на обліку у Вільногірському міському центру зайнятості, як особа яка шукає роботу, і в зазначений період йому повинні були бути нараховані аліменти виходячи не із середньої заробітної плати працівника в м. Вільногірську, а виходячи із допомоги по безробіттю (п.п.13 пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постанову Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року N 146) яку він отримував в цей період, та із врахуванням розміру аліментів не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину (ч.2 ст. 182 СК України в редакції станом на 2016-2017 роки). Він повинен був сплачувати аліменти в наступному розмірі: 2016 рік за жовтень - 368,40 грн., за листопад - 368,40 грн., за грудень - 406,50 грн.; 2017 рік за січень - 406,50 грн., за лютий - 406,50 грн., за березень - 406,50 грн.

Крім цього в липні та серпні 2017 року, він працював охоронцем у ТОВ «Вільногірський завод залізобетонних виробів» і йому була нарахована заробітна плата: в липні 2017 року в розмірі 3057,83 грн. в серпні в розмірі 2615,38 грн. Відповідно за липень 2017 року він повинен був сплатити аліменти в розмірі 1009,08 грн. (1/3 частка його доходу), за серпень 2017 року він повинен був сплатити аліменти в розмірі 863,07 грн. (1/3 частка мого доходу). Тобто вищевказане свідчить про те, що державний виконавець неправильно нарахував йому заборгованість по аліментам в період з жовтня по грудень 2016 року, за січень, лютий, березень, липень, серпень 2017 року, і правильно нарахував йому за вказану заборгованість тільки за квітень та травень 2017 року, що свідчить про те, що дії державного виконавця, який склав розрахунок заборгованості станом на 25.07.2017 року - є неправомірними.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просить її задовольнити. Пояснив, що він надавав державному виконавцю довідку з ЦЗ, про його перебування на обліку з березня 2016 року по березень 2017 року. З яких причин її немає у матеріалах виконавчого провадження йому невідомо, доказів надання цієї довідки держаному виконавцю він не має, вважає, що розмір аліментів повинен йому нараховуватись з урахуванням отриманої ним допомоги в центрі зайнятості, а не по середньому заробітку, просить скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 15)

Стягувачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила та пояснила, що відповідач у вказаний ним період дійсно перебував на обліку в ЦЗ, але при цьому працював неофіційно, щоб сплачувати аліменти у меншому розмірі. З виконавчим листом вона звернулася до ДВС 09.12.2016 року, було відкрито виконавче провадження, однак аліментів вона не отримувала, державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 нарахована заборгованість до 25.07.2017 року, коли вона написала заяву про повернення їй виконавчого листа за власним бажанням і фактично стягнення припинилось. Повторно звернулась до ДВС 25.07.2018 року, відкрито виконавче провадження. Вважає, що держаний виконавець правильно нарахувала боржнику заборгованість, оскільки він не надав їй довідку про перебування на обліку в ЦЗ .

Вислухавши заявника та стягувача, дослідивши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, згідно зі ст.1291 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 17.02.2017 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок стягнення аліментів визначено ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 17.02.2017 року).

Так, згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 17.02.2017 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, зокрема, у разі закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 19 вказаного Закону, сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Боржник зобовязаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

В судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що 13.12.2016 року головним державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого на підставі рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.10.2016 року, 11.05.2017 року та 13.06.2017 року старшим державним виконавцем Кравчук Т.В., стягувачу ОСОБА_2 видані довідки про неотримання останньою аліментів, згідно яких ОСОБА_2 за період з 13.12.2016 року по 31.05.2017 року аліментів за вказаним виконавчим листом не отримувала (а.с. 19,20), боржник ОСОБА_1 04.05.2017 року подав заяву, згідно з якою платити аліменти відмовився поки не побачить дитину (а.с. 21), а 25.07.2017 року виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та визначено заборгованість боржника ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з жовтня 2016 р. по липень 2017 р. у розмірі 15677,06 грн., яка розрахована державним виконавцем виходячи із середньої заробітної плати працівника у м.Вільногірську відповідно до вимог ст. 195 Сімейного кодексу України. Будь - які дані про те, що боржник ОСОБА_1, за період знаходження виконавчого листа на виконанні, виконував свої обовязки, передбачені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та надавав державному виконавцю дані про зміну його майнового стану, зокрема щодо перебування на обліку в органах зайнятості населення і роботи на ТОВ «Вільногірський завод залізобетонних виробів» та отримані доходи за цей час, матеріали виконавчого провадження не містять та не надані скаржником під час розгляду справи в суді, тому під час здійснення виконавчого провадження боржник ОСОБА_1 не виконав покладених на нього обовязків, а навпаки відмовлявся від виконання свого обовязку по сплаті аліментів на утримання дитини, про що свідчить його письмова заява (а.с. 21), тому на час повернення державним виконавцем виконавчого листа стягувачці ОСОБА_2 у липні 2017 р., заборгованість боржника ОСОБА_1 по сплаті аліментів державним виконавцем обґрунтовано визначена у відповідності до вимог ч.2 ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника у м.Вільногірську, оскільки інших даних державний виконавець на той час не мала. При таких обставинах, підстави для визнання зазначеного розрахунку неправомірним та його скасування відсутні, а у задоволенні скарги слід відмовити.

До того ж, як встановлено в судовому засіданні, на даний час стягувачка ОСОБА_2 повторно звернулася до органів ДВС з виконавчим листом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини, по якому відкрито виконавче провадження та проводяться відповідні виконавчі дії, тому розмір заборгованості боржника ОСОБА_1, який повинен відповідно до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначатися державним виконавцем щомісячно, може бути скореговано при подальшому виконанні рішення суду.

На підставі ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 18, 19, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 258-261, 447-452 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Вільногірського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_2 відмовити.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення бути подано апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий-суддя: А.А. Борцова