Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 522/4991/15-ц

провадження № 61-16277св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., МартєваС. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2017 року у складі суддів: Драгомерецького М. М., Черевка П. М., Громіка Р. Д.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (далі - Цивільний процесуальний кодекс України), у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

На обґрунтування позову зазначала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилися дочки: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополь від 19 листопада 2012 року з ОСОБА_5 на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітніх доньок у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, а також стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення малолітніми дітьми трирічного віку, тобто до 03 березня 2015 року.

Разом з тим, діти мають вади фізичного розвитку та потребують домашнього догляду, у зв'язку з чим відповідач має сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку до досягнення дітьми шестирічного віку.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року (у складі судді Свяченої Ю. Б.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/8 частки доходу на утримання ОСОБА_4 до досягнення дітьми шестирічного віку призведе до того, що з відповідача стягуватимуться аліменти у загальній сумі, яка перевищуватиме 50 % його щомісячних доходів (1/4 + 1/8 + 1/8 + 1/8), а розмір аліментів, який має стягуватися з відповідача ОСОБА_5 на користь третьої особи ОСОБА_6 на користь їх сина ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до 08 травня 2017 року, автоматично буде зменшений в ході виконання судового рішення. Також у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з дітьми однією сім'єю, що було особисто підтверджено в суді апеляційної інстанції позивачкою ОСОБА_4 під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів. Вказані обставини встановлені також в рішенні апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року. Позивачем не надано до суду жодних доказів щодо виникнення між нею та відповідачем спору про утримання дітей або утримання її відповідачем.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 03 березня 2015 року до досягнення дітьми: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, шестирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що згідно з частиною третьою статті 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.Розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Дочка сторін - ОСОБА_8 - є інвалідом дитинства та через фізичні вади потребує постійного домашнього догляду, у зв'язку з чим позивач здійснює за нею догляд, тому має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шестирічного віку, а останній має змогу його надати.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції; апеляційний суд при вирішенні справи не врахував висновків Верховного Суду України, які викладені у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, за змістом якої у спірній категорії справ необхідно досліджувати матеріальну потребу одного із подружжя в його утриманні другим із подружжя; апеляційним судом встановлено обставини про потребу ОСОБА_10 у домашньому догляді із довідки поліклініки, яка дійсна до ІНФОРМАЦІЯ_3, проте рішення суд ухвалив 18 травня 2017 року; крім того, відповідач не може надавати матеріальну допомогу, оскільки має зобов'язання зі сплати аліментів на користь сина від першого шлюбу; між сторонами відсутній спір щодо утримання позивача, оскільки вони продовжують проживати однією сім'єю.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується, що в суді апеляційної інстанції справу розглянуто за відсутності третьої особи ОСОБА_6

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

За змістом першої, третьої та п'ятої частин статті 74 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_6 повістки про виклик до апеляційного суду на 18 травня 2017 року повернулося до суду за закінченням терміну зберігання, тобто не вручено їй.

ОСОБА_6 також надсилався текст судової повістки у вигляді SMS-повідомлення. Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про те, що надсилання SMS-повідомлення не свідчить про належність повідомлення ОСОБА_6 про час та місце розгляду справи в апеляційному суді з огляду на таке.

Згідно із частиною шостою статті 74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

За змістом пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73 «Про реалізацію пілотного проекту щодо надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження)», текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або щляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ОСОБА_6 заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення до суду не подавала, а тому надсилання їй SMS-повідомлення не свідчить про належність повідомлення ОСОБА_6 про час та місце розгляду справи в апеляційному суді.

Неналежне повідомлення ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції позбавило її можливості дати пояснення по суті справи та доводити перед судом переконливість своїх доводів та заперечень.

Указані порушення процесуального закону судом апеляційної інстанції призвели до ухвалення рішення без врахування в повній мірі доводів та заперечень ОСОБА_6, що не відповідає вимогам статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подана ОСОБА_6 касаційна скарга обґрунтована указаними вище обставинами щодо розгляду справи апеляційним судом за її відсутності як учасника цієї справи, належним чином неповідомленої про дату, час і місце судового засідання, що є обов'язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення в силу вимог пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв