Справа № 214/7381/17
2/214/134/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
22 листопада 2018 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Чернової Н.В.,
при секретарі Звади Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу №214/7381/17 за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні квартирою, третя особа - виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнила, просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою № 36 будинку № 50, розташована на мікрорайоні Гірницькому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. В обґрунтування свого позову вказала, що вона є користувачем та зареєстрована у квартирі № 36 будинку № 50, розташованому на мікрорайоні Гірницькому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У зазначеній вище квартирі зареєстрована вона та відповідачі. З 1989 року ОСОБА_2 не проживає за вказаною вище адресою. ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на проживають у вказаній квартирі з 2004 року, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 не проживають у вказаній квартирі з 2011 року. Вона самостійно сплачує всі комунальні послуги, які фактично не споживаються, але вартість яких предявляється до сплати. У звязку із чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не зявилась, представник позивача, ОСОБА_8, надав суду письмову заяву, в якій просить проводити судовий розгляд за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в уточненій позовній заяві, просить задовольнити та розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку.
Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак у судове засідання не зявились, заяв до суду не надали.
Представник третьої особа у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції.
У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини і визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Цивільного Кодексу України та Житлового Кодексу УРСР.
15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції.
У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до п. 1 ст. 8 вказаної Конвенція кожній особі, окрім інших прав, гарантовано право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою цього житла.
Пункт 2 ст. 8 цієї Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п.1 цієї статті, є виправданим.
Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров'я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб.
Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, у разі не подання відповідачем відзиву, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно довідок, наданих на запит суду Головним управлінням Державної міграційної служби Дніпропетровської області, у квартирі № 36 будинку № 50, розташованому на мікрорайоні Гірницькому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зареєстровані наступні особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7. (а.с.23-27)
Крім того, відповідно до акту про не проживання та відсутність особистих речей від 22.11.2017 року, складеним ТОВ «Житлосервіс-КР» за участі мешканців вказаного будинку сусідів ОСОБА_9 (квартира № 26), ОСОБА_10 (квартира № 25) та ОСОБА_11, (квартира № 21), проте, що відповідачі ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають у квартирі № 36 з 2004 року, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 не проживають у вказаній квартирі з 2011 року.( а.с.8)
Згідно акту від 20.11.2017 року складеним ТОВ «Житлосервіс-КР» за участі мешканців вказаного будинку сусідів ОСОБА_9 (квартира № 26), ОСОБА_10 (квартира № 25) та ОСОБА_11, (квартира № 21), проте, що відповідач ОСОБА_2, в спірній квартирі №36 не проживає з 1989 року та відсутні особисті речі.
Відповідно до ч.1 ст. 71 та ч.1 ст. 163 ЖК УРСР, за членом сімї наймача зберігається займане жиле приміщення у разі його тимчасової відсутності у визначених законом випадках протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Окрім того, згідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація є лише внесенням відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, а оскільки відповідач не проживає та не перебуває у квартирі, то місце його реєстрації необхідно скасувати. У відповідністю зі ст. 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, законодавство вказує, що без добровільного зняття з реєстрації, особу можна зняти з реєстрації лише за рішенням суду, шляхом позбавлення її права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. А у відповідності зі ст.155 ЖК УРСР, власника не може бути позбавлено права користування квартирою, крім випадків, установлених законодавством. Реєстрація ж відповідачів на цей час в квартирі, не дає можливості використати вказані права позивачем у повному обсязі та створює перешкоди в користуванні житлом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права володіння та користування своїм майном користувач має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні житлом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів в зазначеній квартирі, порушує права позивача, як користувача, на право володіння та користування зазначеною квартирою. Також обтяжує сплату нарахованих комунальних послуг.
Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Як вбачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом повно і всебічно зясовано всі обставини справи, на підставі яких суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги ОСОБА_12 задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст. 71, 72, 150, 156, 160, 162, 163 ЖК УРСР, ст.ст. 3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 263, 265, 280-283, 288 ЦПК України, суд -
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_12, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон Гірницький , б. 50, кв. 36 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон Гірницький, б. 50, кв. 36 про усунення перешкод у користуванні квартирою, третя особа - виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_12, РНОКПП НОМЕР_1 у користуванні квартирою, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою № 36 будинку №50 в місті Кривому Розі Дніпропетровській області.
Стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон ГірницькийАДРЕСА_1, солідарно, на користь ОСОБА_12, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон Гірницький , б. 50, кв. 36, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.В. Чернова