Справа № 572/712/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - Слободянюка Б.К.
за участю секретаря судових засідань - Кудіній А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Сарненської РДА про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить позбавити його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в розмірі 704грн.80 коп..
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що до 17.01.2018 року перебувала в шлюбі з відповідачем від якого народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 17.01.2018 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні сина не приймає, не піклується про його розвиток, не виконує свого обов'язку по сплаті аліментів.
В судове засідання позивач не з'явилася, подала письмову заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином..
Представник третьої особи - служби у справах дітей Сарненської РДА в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, підтримав висновок Сарненської РДА №15/39-211 від 28.02.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно зі ст.3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " : ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 серія НОМЕР_1, виданого 20.12.2016 року його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Рішення Сарненського районного суду Рівненської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 21.03.2017 року з ОСОБА_3 на корисить ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки виданої Сарненським районним відділом ДВС ГТУЮ у Рівненській області має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина станом на 30.11.2017 року в розмірі 8000грн.

Із висновку органу опіки і піклування Сарненської РДА від 28.02.2018 року встановлено, що відповідач ОСОБА_3 своїх батьківських обов'язків не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, фактично самоусунувся від догляду та виховання малолітнього сина. Така його поведінка свідчить про свідоме ухиляння від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього ОСОБА_4, а тому Сарненська РДА, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_4

З акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 26.02.2018 року встановлено, що позивач проживає разом з дитиною в будинку своїх батьків в с. Яринівка, Сарненського району. Дитина забезпечена всім необхідним в повному обсязі.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3 від 23.01.2018 року встановлено, що він проживає в належних матеріально-побутових умовах. Його ставлення до позбавлення батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 позитивне. Він не заперечує проти того, щоб його позбавили батьківських прав. Участі у вихованні та догляді сина він не приймає. З його слів на День народження, День Святого Миколая та на Новий Рік він намагається відвідати дитину, але його до дитини не пускають.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і законним, так як ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню і вихованню неповнолітньої дитини, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.164,165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн.. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: .