Справа № 462/2226/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючого - судді Румілової Н.М., при секретарі Ящук К.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Сяйво» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ЛКП «Сяйво» 18.04.2018 р. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення солідарно із відповідачів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у сумі 13308,94 грн. за період з 01.01.2014 р. по 01.01.2017 р. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі проводили оплату за надані житлово-комунальні послуги не в повному обсязі, що призвело до утворення боргу.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, зазначив, що в квартирі стоять лічильники, оплата здійснюється за показами лічильників, крім того холодне постачання здійснюється ЛКП «Львівводоканал». Квартира приватизована, боргу немає, сплачує комунальні послуги регулярно. Також зазначив, що відповідачі отримують субсидію, що не було враховано позивачем. Вважає, що розрахунок заборгованості не обґрунтований. Також не застосований строк позовної давності, договір з позивачем про надання послуг не укладався. Просив у позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного.

Згідно ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою КМ України від 24 січня 2006 року №45, власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 20 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875 ІV споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Як вбачається з довідки з місця проживання відповідачі проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, квартира приватизована, власником в довідці зазначений тільки ОСОБА_2 Квартира складається з 4-х кімнат, жилою площею 49,99 кв.м.

З наданого розрахунку не можливо встановити розмір заборгованості за надання комунальних послуг. Так в розрахунку зазначено, що з 01.01.2014 року станом на 2.2018 р. заборгованість за утримання будинкової та прибудинкової території становить 12199,50грн., за центральне опалення 20207,55 грн. за холодну воду 18 102,43грн. гарячу воду 28558,48 грн.

Натомість відповідач надав відомості, що в нього встановлений ЛКП «Львіводоканал» лічильник . Йому було надано субсидію з 01.01.2015 року по 31.10. 2016р. та з листопада 2016 р. по квітень 2017 р., щзо підтверджується ксерокопіями повідомлень Управління соцзахисту у Залізничному районі.

Однак позивач до позовної заяви у якості доказу надав довідку від 13.03.2018 року про те, що за адресою Сяйво 11 кв.5 в період з 1.2014 року по 7.2017 р. пільги не надавались.

Відповідно до ст..81 ч.1 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

За ст.79 ЦПК достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд, вважає, що позивачем не надано доказів наявності заборгованості у відповідачів. Докази, які були надані представником позивача на підтвердження позову в кінці розгляду справи по суті та без направлення таких відповідачам, судом на підставі ч.5 ст.49 ЦПК України не були прийняті до розгляду та повернуті в судовому засіданні представнику позивача.

Таким чином, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що підлягає відмові.

Керуючись ст.2, 10,11, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові Львівського комунального підприємства «Сяйво» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості відмовити .

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений 3 грудня 2018 р.

Суддя: Н.М.Румілова