ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 754/7552/18
Провадження № 22-ц/4820/468/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу №754/7552/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року про повернення позовної заяви (суддя Кулєбякін В.О.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

В червні 2018 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом та просила позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зазначає, що позивачем на виконання ухвали про залишення позову без руху, у межах встановленого судом строку, було подано заяву про усунення недоліків. Крім того, позивачем на вимогу суду були вжиті заходи щодо отримання висновку органу опіки та піклуванняпро доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не ____________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Кулєбякін В.О.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія - ухвала

передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що у червні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав передано на розгляд за підсудністю до Чемеровецького районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2018 року вказану позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що вона не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме не надано доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та не надано висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав. У зв'язку з цим, запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 06 жовтня 2018 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

16 жовтня 2018 року на виконання ухвали суду, у межах встановленого судом строку, позивач подала у відділення поштового зв'язку заяву, в якій просила відкрити провадження у справі, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі буде підставою для звернення до Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації для отримання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав. До заяви долучила заяву ОСОБА_5 про визнання позову та лист Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, в якому зазначено, що питання про надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батька буде вирішуватися після надходження до органу опіки та піклування ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Чемеровецького районного суду від 22 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не усунуті недоліки, зазначені в ухвалі Чемеровецького районного суду від 19 вересня 2018 року.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви №6778/05, справа «МПП «Голуб» проти України», зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа «Golder v. The United Kingdom», рішення від 21 лютого 1975 року, cерія АN 18, ст. 13 - 18, п. 28 - 36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Brulla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, п.33).

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року, серія А, №333-Б, ст. 42 п. 36).

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, суд у підготовчому засіданні може з'ясувати, чи надано сторонами докази, на які посилається позивач у позовній заяві, а також вирішити питання про витребування додаткових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Тобто, підставою для залишення без руху позовної заяви на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі є виключно недотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст. 175 ЦПК України, а положеннями ст. 177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Разом з тим, позовна заява містить зрозумілий зміст позовних вимог і достатній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує ці вимоги.

Зазначивши перелік документів, що додаються до заяви, ОСОБА_4 вказала на письмові докази, які підтверджують викладені нею обставини.

Проте, суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та безпідставно, у порушення вимог цивільного процесуального законодавства, постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а в подальшому повернув позовну заяву.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року про повернення позовної заяви у справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.В. Спірідонова

А.В. Купельський

Т.О. Янчук