Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 205/896/15-ц

провадження № 61-5222св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КратаВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яка підписана представником Сокуренко Наталією Вікторівною, на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року у складі судді: Шавули В. С. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2016 року у складі суддів: Пищиди М. М., Глущенко Н. Г., Осіяна О. М., у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі № 205/896/15-ц.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа № 205/896/15-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до умов укладеного кредитного договору від 30 березня 2006 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, станом на 31 грудня 2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 14 886 грн 07 коп., яка складається із заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 13 701 грн 02 коп.; штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн та штрафу (процентна складова) в розмірі 685 грн 12 коп. ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 886 грн 07 коп.. за кредитним договором від 30 березня 2006 року.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 14 886 грн 07 коп., яка складається із заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 13 701 грн 02 коп.; штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн та штрафу (процентна складова) в розмірі 685 грн 12 коп.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2016 року, заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що банк звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права поза межами позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2016 року, а заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскільки розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, банк має право на отримання процентів та неустойки в межах позовної давності. Проте апеляційний суд необґрунтовано відмовив у задоволенні цієї частини позовних вимог, оскільки не врахував висновку Верховного Суду України, викладеного, зокрема, у постанові від 29 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2018 року зупинено касаційне провадження у справі № 205/896/15-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 444/9519/12-ц.

Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц, яка 23 червня 2018 року внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень. Тому колегія суддів, на підставі статті 254 ЦПК України, поновлює провадження у справі № 205/896/15-ц.

Керуючись статтями 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 205/896/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яка підписана представником Сокуренко Наталією Вікторівною, на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель