Провадження № 2/520/2922/18
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору удаваним правочином і визнання права власності,
Позивач в жовтні 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати договір дарування домоволодіння по вул.Світанку,61 в м.Одесі, укладений 02.06.2004 року між ОСОБА_3 з однієї сторони і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з другої сторони удаваним правочином, визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння по вул..Світанку,61, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №61 по вул.Світанку в м.Одесі, зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 1/2 частину домоволодіння. Позивач (його представник) до сьогоднішнього судового засідання не зявились, в минулись засідання представник надавав пояснення, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує і не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляд справи. Позивач надав письмові пояснення за позовом, які приєднані до матеріалів справи.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився, про час слухання справи сповіщений, надав письмову заяву про визнання позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про час слухання справи сповіщався судом неодноразово за місцем реєстрації, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.
Третя особа приватний нотаріус про час і слухання справи сповіщений, надав заяву про вирішення справи а його відсутності.
Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:
02.06.2004 року за договором дарування , укладеним між ОСОБА_3 з однієї сторони і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з другої сторони, житловий будинок з господарськими спорудами №61 по вул..Світанку в м.Одесі належить на праві власності в рівних частках ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Договір нотаріально посвідчено реєстр за №1714. Право власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстровано в реєстрі права власності на нерухоме майно ОМБТІ та РОН 05.07.2004 року.
ОСОБА_1 доводить, що 02.06.2004 року між ним і ОСОБА_3 фактично було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Світану,61 в м.Одесі, що сторони за договором купівлі-продажу виконали усі зобовязання, що з 2004 року він одноособово володіє, користується і утримує житловий будинок по вул..Світанку,61 в м.Одесі. З 2004 року за вищевказаною адресою зареєстровано релігійну громаду парафії прп.ОСОБА_5 Української православної Церкви Київського Патріархату м.Одеси і позивач щоденно проводить Богослужіння. Позивач також пояснив, що внаслідок складних життєвих обставин та зацікавленістю в 2004 році ним та способом його життя як ОСОБА_6 Української православної Церкви Київського Патріархату невідомими особами (які збирали інформацію про нього у сусідів, знайомих, надсилали йому погрози), він ОСОБА_1 дослухався до порад друзів про оформлення угоди як договір дарування і не тільки на його імя, а ще на одну особу, кому він позивач- довіряє. ОСОБА_7 серед своїх знайомих обрав ОСОБА_2, з яким довгий час проживав по сусідству, у них були добрі стосунки, і саме його імя було зазначене в договорі дарування. Позивач стверджує, що між ним і ОСОБА_2 існувала домовленість, за умовами якої ОСОБА_2 за першою вимогою переоформить 1/2 частину домоволодіння по вул.Світанку,61 в м.Одесі на його ОСОБА_1 імя. До того ж, ОСОБА_2 запропонував свої послуги в оформленні приватизації земельної ділянки, на якій розташовано будинок з господарськими спорудами. Саме з метою приватизації ділянки ОСОБА_2 оформив реєстрацію в будинку і отримав копії усіх правовстановлюючих документів на будинок. В 2016 році позивач довідався, що ОСОБА_2 будь-яких дій щодо приватизації ділянки не вчиняв, а в вересні 2017 року ОСОБА_2 повідомив йому- позивачу- про намір розпорядитися 1/2 частиною будинку не на користь ОСОБА_1
На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилався на такі докази:
Договір дарування від 02.06.2004 року, розписка ОСОБА_3 від 02.06.2004 року про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів за проданий йому житловий будинок по вул..Світанку,61 в м.Одесі, угоду про укладання договору і передачу завдатку, укладену 27.04.2004 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 за участю представника агенції нерухомості «Атланта» щодо обєкту нерухомості по вул..Світанку,61 в м.Одесі, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виготовлений ОМБТІ та РОН, свідоцтво про реєстрацію статуту релігійної громади від 14.02.2007 року, Указ Єпископа Одеського і Балтського про призначення ОСОБА_6 (ОСОБА_1) настоятелем храма-каплиці на честь св..ОСОБА_5 м.Одеса по вул..Світанку,61, поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, квитанції про сплату комунальних послуг по спірному будинку. Позивач також посилався на правову необізнаність, літній вік, прийняте у 1976 році монашество.
Дослідивши надані позивачем докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних правових підстав:
Відповідно до ст. 6, 11 та 12 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
У сенсі положень статті 202 ЦК України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Дії як юридичні факти мають вольовий характер і можуть бути правомірними та неправомірними. Правочини належать до правомірних дій, спрямованих на досягнення правового результату.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини 5 даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Стаття 235 ЦК України визначає, якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, він є удаваним . За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.
Судом встановлено, що 02.06.2004 року між ОСОБА_3 з однієї сторони і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з другої сторони вчинено договір дарування для приховування договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими спорудами по вул..Світанку,61 в м.Одесі. Суд вважає, що дійсна спрямованість волі сторін при укладанні договору дарування 02.06.2004 року була направлена на приховання договору купівлі-продажу, серед іншого і з метою уникнути усіх податків, що підлягають сплаті при оформленні саме договору купівлі-продажу. Договір дарування є договором безоплатним, а надані до справи письмові докази свідчать, що позивач сплатив ОСОБА_3 реальну вартість будинку по вул..Світанку,61 в м.Одесі (а.с. 14 розписка, а.с. 13 угода про укладання договору і передачу завдатку), тому суд визнає договір дарування від 02.06.2004 року удаваним.
Відповідно до ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 02.06.2004 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку літ. «А» загальною площею 64 кв.м., в тому числі житловою 49,5 кв.м., господарських будівель і споруд у вигляді сараю літ. «В», льоху літ. «Г»,, огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,584 га по вул..Світанку,61 в м.Одесі. На виконання умов договору купівлі-продажу ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 нерухоме майно по вул..Світанку,61, а ОСОБА_1 за проданий йому будинок передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі, визначеній попереднім договором, укладеним сторонами за участю представника агенції нерухомості «Атланта» 27.04.2004 року.
Цивільним кодексом України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, за договором купівлі-продажу від 02.06.2004 року ОСОБА_1 правомірно набув права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 0,584 га по вул..Світанку,61 в м.Одесі.
Вимоги позивача про зобовязання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 безпідставно набуте майно в натурі, а саме 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Світанку,61 в м.Одесі не підлягають задоволенню, тому як судом встановлено, що ОСОБА_2 на виконання умов договору дарування від 02.06.2004 року не приймав 1/2 частину домоволодіння по вул.Світанку,61, не користувався і не володів цим майном, не ніс будь-яких витрат на утримання будинку.
У відповідності до вимог ст..141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1280 грн.
Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати удаваним правочином договір дарування домоволодіння по вул.Світанку,61 в м.Одесі, укладений 02.06.2004 року між ОСОБА_3 з однієї сторони і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з другої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №1712.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу продажу житлового будинку літ. «А» загальною площею 64 кв.м., в тому числі житловою 49,5 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами у вигляді сараю літ. «В», льоху літ. « Г»,, огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,584 га по вул..Світанку,61 в м.Одесі, укладений 02.06.2004 року між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1 і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,ІН відсутній та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 64 кв.м., в тому числі житловою 49,5 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами у вигляді сараю літ. «В», льоху літ. «Г», огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,584 га по вул..Світанку,61 в м.Одесі.
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1280 грн.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.