У х в а л а

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 263/8744/16-ц

провадження № 61-467св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

третя особа - Національний банк України,

розглянув питання про зупинення касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Національний банк України, про визнання припиненим договору поруки за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2017 року у складі судді Ковтуненка В. О. та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року у складі суддів: Мироненко І. П., Мальцевої Є. Є., Биліни Т. І., до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 408/8040/12,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), третя особа - Національний банк України, про визнання припиненим договору поруки.

Позов мотивовано тим, що 09 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 40 тис. доларів США. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався нести солідарну відповідальність за належне виконання ОСОБА_7 своїх зобов'язань перед банком. 18 лютого 2010 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ОСОБА_7 укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору, за умовами якого збільшено термін кредитування до 19 серпня 2023 року. Того ж дня з ОСОБА_4 укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки, за умовами якого поручитель прийняв умови щодо збільшення строку кредитування за кредитним договором до 19 серпня 2023 року. 24 квітня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником публічного акціонерного товариства «Сведбанк», та ОСОБА_7 укладений додатковий договір № 2, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» є новим кредитором.

Вказував, що 27 серпня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_7 з серпня 2014 року не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту повними щомісячними платежами. Вважає, що право вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів в разі прострочення повернення чергової частини виникло у банку з 21 серпня 2014 року, оскільки останній платіж було здійснено у липні 2014 року. Протягом шести місяців з 21 серпня 2014 року по 21 лютого 2015 року жодних вимог до поручителя ОСОБА_4 з боку банку не надходило, а із позовною заявою до основного боржника та поручителів банк звернувся лише у серпні 2015 року.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати припиненим зобов'язання за договором поруки.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що порука не є припиненою, з огляду на те, що ПАТ «Дельта Банк» 27 серпня 2015 року звернулося до суду із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором у порядку, передбаченому частиною другою статті 1050 ЦК України, до указаної дати банк вимог до боржника не заявляв та умовами договору не передбачено, що у разі несплати місячного або чергового платежу в обов'язковому порядку наступає обов'язок боржника здійснити погашення кредиту одним платежем, таке право лише наявне у банку, однак воно не кореспондується з обов'язком пред'явити таку вимогу у разі прострочення.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що умовами договору не передбачено коли у разі несплати місячного або чергового платежу в обов'язковому порядку наступає обов'язок боржника здійснити погашення кредиту одним платежем, таке право наявне лише у банку, однак воно не кореспондується з обов'язком пред'явити таку вимогу у разі прострочення. Враховуючи те, що вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором пред'явлені в межах строку дії договору поруки, то відсутні правові підстави для визнання договору поруки припиненим.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій помилково визначили момент, з якого повинен обчислюватись шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя; не звернули увагу на висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-3087цс16, про те, що умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Також згідно висновків, викладених в постанові Верховного Суду України № 6-272цс16 частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Останній платіж за кредитним договором був зроблений у липні 2014 року, а з серпня 2014 року ОСОБА_7 не виконує своїх зобов'язань перед банком, тобто саме з цього часу у банку виникло право вимоги та саме з 11 серпня 2014 року повинен обчислюватись строк. Згідно висновків, викладених в постанові Верховного Суду України № 6-223цс16, строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Вимога до ОСОБА_4 була пред'явлена банком лише у серпні 2015 року шляхом подання позовної заяви до суду, тобто поза межами шестимісячного строку визначеного частиною четвертою статті 559 ЦК України. .

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Положеннями пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 408/8040/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_10 до ПАТ «Дельта Банк»про визнання поруки припиненою. Ухвала Верховного Суду 04 квітня 2018 року мотивована необхідністю відступу від висновку Верховного Суду України, викладеному у постановах від від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 20 квітня2016 року у справі № 6-2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16 та в інших, у яких Верховний Суд України висловив позицію про те, що, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Необхідність відступу від висновків Верховного Суду України обґрунтована тим, що відповідно до статті 541, частини першої статті 543, частини першої та другою статті 554 ЦК України обсяг відповідальності поручителя перед кредитором є таким же, як і обсяг відповідальності боржника (якщо інше не встановлено договором поруки). Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, а не з моменту настання строку виконання зобов'язання за кожним з періодичних платежів.

Враховуючи те, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано судове рішення у подібних правовідносинах (припинення поруки), колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Національний банк України, про визнання припиненим договору поруки за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2017 року у складі судді Ковтуненка В. О. та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року у складі суддів: Мироненко І. П., Мальцевої Є. Є., Биліни Т. І., до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 408/8040/12.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А.О. Лесько

С. Ю.Мартєв