Ухвала

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 320/7781/15-ц

провадження № 61-9301 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження заяву судді Пророка В. В. про самовідвід у справі за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність акціонерного товариства «Дельта Банк»,

Встановив:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (надалі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року.

20 лютого 2018 року вказану справу передано на розгляд Верховного Суду.

Системою автоматизованою розподілу справ 20 лютого 2018 року справу призначену судді-доповідачеві Пророку В. В. та суддям: Висоцькій В. С., Фаловській І. М.

Суддею Пророком В. В. заявлено самовідвід у цій справі з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, яким передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя Пророк В. В. зазначив, що в 2012 році надавав юридичні послуги особі, правонаступником якої є учасник даної справи. Вказані обставини можуть викликати у сторін сумніви у неупередженості та об'єктивності судді Пророка В. В. при розгляді вказаної справи.

За таких обставин, і з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, заява судді Пророка В. В. про самовідвід у розгляді вказаної справи підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39-41 ЦПК України,

Ухвалив:

Заяву судді Пророка В. В. про самовідвід задовольнити.

Передати заяву для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська