Справа № 212/4250/18
У Х В А Л А

20 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Козлова Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Мариненко І.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_1 подання головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Покровського ВДВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 19 червня 2018 року звернувся до суду з поданням щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа. Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 53926974 за виконавчим листом №804/616/13-а виданим Дніпропетровським окружним адміністративним судом 04 березня 2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_3 боргу в розмірі 4 010,30 гривень на користь стягувача Криворізького північного УПФУ. Враховуючи, що ФОП ОСОБА_3 в добровільному порядку рішення суду не виконує. Оскільки ОСОБА_3 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, заявник вважає що остання може виїхати за межі України у звязку із чим ОСОБА_2 просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон до виконання рішення суду від 28.01.2013 року.

Представник Покровського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУ юстиції у Дніпропетровській області до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Однак, в розумінні цієї норми ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов'язків за рішенням суду, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Частиною 4 ст. 441 ЦПК України визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Із матеріалів справи видно, що дійсно на виконанні у державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг перебуває виконавче провадження № 53926974 з примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2013 року, про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (нині Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) заборгованості в сумі 4010,30 гривень.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 13.05.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови було надіслано на адресу ОСОБА_3, однак із матеріалів справи не вбачається доказу того, що адресат отримала Постанову державного виконавця і їй про це відомо і для неї настав обовязок для здійснення будь яких дій щодо вирішення питання стягнення грошових коштів.

20.04.2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою мешкання ОСОБА_3, а саме: м. Кривий Ріг, вул. Ногіна, 12/11 з метою перевірки майнового стану, однак боржник була відсутня за вказаною адресою, про що було складено відповідний акт у присутності представника стягувача ОСОБА_4, однак в матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем вчинялись будь які дії, направлені на встановлення місця знаходження та виклик ОСОБА_3 до виконавця з метою надання пояснень та зясування обставин щодо причин невиконання рішення суду.

В п.5 ч.1 ст.6 «Про порядок виїзду з України та в'їзд в України громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання цих зобов'язань.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Також ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Приймаючи до уваги узагальнення судової практики Верховного Суду від 01.02.2013 року, щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Наявність у боржника невиконаних зобов'язань за рішенням суду сама по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Аналіз зазначених норм і фактів дає підстави для висновку того, що доводи головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо умисного ухилення ОСОБА_3 від виконання зобовязань є не обґрунтованими. Державним виконавцем не доведено, що підставами невиконання його вимог відбувається не через відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану тощо. Отже, нормами чинного законодавства держави Україна не передбачено обмеження права виїзду особи за межі України, якщо умисне ухилення від виконання зобовязання не знайшло обєктивного підтвердження.

Отже, суд вважає, що підстави для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження права ОСОБА_3 у виїзді за межі України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» №3857-XII від 21.01.1994р., суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 без вилучення паспортного документа - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з моменту її оголошення через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: Ю. В. Козлов