Справа №647/3085/18
Провадження № 2/647/955/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Пелюховської Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої за договором представляє адвокат ОСОБА_2, до Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, суд

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 1979 році радгоспом «Память Леніна» їй було передано, як переселенцю, будинок за адресою Херсонська область, Бериславський район, с.Шляхове, вул.Гагаріна, 13, за який вона повністю виплатила. З метою отримання свідоцтва про право власності на вказаний будинок ОСОБА_1 звернулася до реєстраційної служби, але отримала усну відмову через відсутність правовстановлюючого документу на відповідний будинок. В звязку з чим, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за адресою Херсонська область, Бериславський район, с.Шляхове, вул. Гагаріна, 13.

Ухвалою суду від 16.11.2018 року було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не зявилася, заявою від 03.12.2018 року просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала.

Представник Шляхівської сільської ради в судове засідання не зявився, заявою від 28.11.2018 року просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до акту від 12.10.1979 року радгоспу «Пам'ять Леніна» вбачається, що на підставі переселенського квитка №330094 із Чернігівської області, ОСОБА_3 переданий житловий будинок з надвірними спорудами побудований в 1973 році в с.Шляхове (а.с.10).

Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК №0492161 ОСОБА_4 19.10.1968 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ №345751, ОСОБА_4 помер 30.07.1979 року, про що складено відповідний актовий запис № 96 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про одруження серії І-КГ №038878 ОСОБА_6 16.11.1998 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №918307 від 11.02.2010 року ОСОБА_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення виконкому Бериславської міської ради від 27.11.1996 року №123 та рішення сесії Шляхівської сільської ради від 13.10.2009 року №511 є власником земельної ділянка площею 0,0900 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.16).

За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок №13 по вул.Гагаріна в с.Шляхове від 20.03.2018 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди були побудовані у 1973 році, власником є ОСОБА_1 (а.с.13-15).

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до ЗУ "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на майно до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набувається в порядку, який існував на час його набуття, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони, та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

До 19 січня 1996 року згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але не приєднані до них.

Згідно з п.3.а постанови Ради Міністрів України № 400 від 30.08.1973 року "Про пільги по переселенню", передбачалася передача радгоспам сім'ям переселенців у рік вселення окремих жилих будинків або квартир.

Згідно п.7 цієї ж постанови, передача жилих будинків здійснювалася переселенцям у кредит, при цьому після погашення їх частки кредиту будинок переходив у власність переселенця.

За п.9. Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю відносяться до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР.

Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введена лише з 29.06.1998 року, тобто з набранням чинності Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року № 121.

Згідно додатку 3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За встановлених обставин, враховуючи, що позивачу як переселенцю було передано у власність житловий будинок з гсоподарськими спорудами та будівлями за адресою Херсонська область, Бериславський район, с.Шляхове, вул.Гагаріна, 13, тобто вона на законних підставах відповідно до чинного на той час законодавства набула право власності на цей будинок, проте за відсутності державної реєстрації позбавлена права реалізувати своє право власності, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 30, 81, 89, 200, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, інтереси якої за договором представляє адвокат ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за адресою Херсонська область, Бериславський район, с.Шляхове, вул.Гагаріна, 13.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.О.Кириленко