Ухвала

24 травня 2018 року

м. Київ

справа № 646/7891/17

провадження № 61-26093ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2018 року подана касаційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова

від 15 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області

від 14 березня 2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

У касаційній скарзі зазначено, що така подається до Верховного Суду України. Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Отже, заявники у касаційній скарзі неправильно зазначили найменування суду, до якого подається касаційна скарга.

Відповідно до пунктів 2, 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі, зокрема, повинно бути зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, яка подає касаційну скаргу, за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Заявники у касаційній скарзі свої реєстраційні номери облікових карток платників податків або номери і серії паспортів, номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти не зазначили, про їх відсутність не вказали.

У касаційній скарзі заявники також не зазначили дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Касаційна скарга містить клопотання заявників про відстрочення їм сплати судового збору у зв'язку з скрутним майновим станом.

На підтвердження вказаних обставин до касаційної скарги додані копії посвідчень, з яких вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком; ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності, а ОСОБА_3 є учасником бойових дій.

З огляду на положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється ОСОБА_3, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пільг щодо сплати судового збору не мають.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих же підстав суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підтверджено наявність умов, за яких Закон надає суду право відстрочити їм сплату судового збору. Надані копії пенсійних посвідчень не встановлюють такий майновий стан заявників, який унеможливлює сплату ними судового збору за подання касаційної скарги, тому суд не вбачає підстав для відстрочення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Як вбачається з рішень судів першої та апеляційної інстанцій, у позовній

заяві, поданій у листопаді 2017 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 просили визнати за ними в порядку спадкування право власності на ? частку житлового будинку, вартість якого не визначено.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позовної заяви, за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на

2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 600 гривень.

За таких обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 560 гривень (1 280(1 600* 0,4(640)*2)*200%) однією сумою, або по 1 280 гривень кожною.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті

393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року

та постанову апеляційного суду Харківської області від 14 березня

2018 року залишити без руху.

Надати заявникам десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко