Ухвала

Іменем України

29 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 757/22842/17-ц

провадження № 61-45400ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А. О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Сіті Апартментс» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Сіті Апартментс» про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків його недійсності, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Сіті Апартментс» (далі - ТОВ «Київ Сіті Апартментс») про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків його недійсності, стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 16 лютого 2016 року сторони справи уклали попередній договір купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна. Згідно з пунктом 1 попереднього договору сторони зобов'язувалися укласти до 23 грудня 2016 року договір купівлі-продажу належної відповідачу на праві власності квартири АДРЕСА_2. Зазначеним договором передбачено, що у вартість квартири входить машиномісце (паркінг) № НОМЕР_1, яке розташоване за згаданою адресою, а також меблі з побутовою технікою. Відповідно до пункту 6 попереднього договору відповідач мав передати, а позивач прийняти квартиру в день підписання основного договору. У пункті 4 попереднього договору відповідач підтвердив, що нерухоме майно придбано ним добросовісно, не заставлене, не продане, не внесено до статутного фонду юридичної особи, в спорі та під забороною відчуження не перебуває, не здане в оренду та/або претензій третіх осіб на нього не має.

ОСОБА_4 стверджувала, що на виконання пункту 9.1 попереднього договору позивач сплатила відповідачу 270 000,00 грн. Однак, звернувшись до нотаріуса 21 грудня 2016 року, дізналася про те, що машиномісце № НОМЕР_1 знаходиться під забороною відчуження, у зв'язку з чим втратила довіру до відповідача та прийняла рішення про відмову укладати основний договір купівлі-продажу зазначеного майна.

23 грудня 2016 року позивач звернулася до відповідача з вимогою повернути сплачену гарантійну суму, проте відповідач відмовився задовольнити цю вимогу.

На підставі викладеного, а також у зв'язку з тим, що оспорюваний договір укладений у простій письмовій формі та не посвідчений нотаріально, ОСОБА_4 просила встановити нікчемність укладеного між сторонами попереднього договору та стягнути з ТОВ «Київ Сіті Апартментс» на її користь 270 000,00 грн основного боргу та 12 985,00 грн відсотків.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року, позов задоволено частково.

Встановлено нікчемність попереднього договору купівлі-продажу від 16 грудня 2016 року, укладеного між ТОВ «Київ Сіті Апартментс» та ОСОБА_4

Стягнуто з ТОВ «Київ Сіті Апартментс» на користь ОСОБА_4 суму основного боргу в розмірі 270 000,00 грн та судовий збір в розмірі 3 469,85 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03 жовтня 2018 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) ТОВ «Київ Сіті Апартментс» направило касаційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі зазначено, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору (строк укладення основного договору купівлі-продажу, ціна та порядок відчуження об'єктів нерухомості тощо), ТОВ «Київ Сіті Апартментс» виконало всі зобов'язання, а позивач на підтвердження свого зобов'язання укласти основний договір купівлі-продажу та з метою забезпечення його укладення передала гарантійну суму.

Разом із тим відповідач посилався на те, що 23 грудня 2013 року ОСОБА_4 направила ТОВ «Київ Сіті Апартментс» телеграму, в якій повідомляла, що прибула до нотаріуса для укладення основного договору, що також підтверджує її згоду з усіма умовами попереднього договору та готовність укласти основний договір.

Також стверджував, що саме ОСОБА_4 обрала просту письмову форму попереднього договору та ухилялася від його нотаріального посвідчення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 16 грудня 2016 року ОСОБА_4 та ТОВ «Київ Сіті Апартментс» уклали попередній договір, згідно з пунктом 1 якого сторони домовилися укласти до 23 грудня 2016 року договір купівлі продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить ТОВ «Київ Сіті Апартментс» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 березня 2015 року.

Пунктом 19 попереднього договору передбачено, що у вартість квартири входить машиномісце (паркінг) № НОМЕР_1, яке розташоване в будинку АДРЕСА_3 а також меблі з побутовою технікою.

Відповідно до пункту 6 попереднього договору ТОВ «Київ Сіті Апартментс» мало передати, а ОСОБА_4 прийняти згадану квартиру в день підписання основного договору.

На виконання пункту 9.1 попереднього договору ОСОБА_4 сплатила ТОВ «Київ Сіті Апартментс» 270 000,00 грн.

Попередній договір укладений сторонами у простій письмовій формі та не посвідчений нотаріально.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що укладений між сторонами попередній договір є нікчемним, оскільки не посвідчений нотаріально. Зазначене, в свою чергу, є підставою для з стягнення з відповідача на користь позивача коштів, сплачених на виконання умов цього правочину.

Згідно з частиною першою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, попередній договір купівлі-продажу квартири, як і основний договір купівлі-продажу, повинен укладатися у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

Враховуючи положення зазначених норм Закону, а також те, що укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Київ Сіті Апартментс» попередній договір, який підлягав нотаріальному посвідченню, був підписаний сторонами без додержання встановленої законом форми договору, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків про нікчемність такого правочину.

За змістом частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У зв'язку з тим, що укладений між сторонами попередній договір є нікчемним через недотримання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення, суди також дійшли обґрунтованих висновків про необхідність стягнення з ТОВ «Київ Сіті Апартментс» на користь ОСОБА_4 отриманих відповідачем коштів на виконання цього правочину в розмірі 270 000,00 грн.

За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують викладених в оскаржуваних судових рішеннях висновків. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що не відноситься до повноважень Верховного Суду.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до положень пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року визначено в розмірі 1 762,00 грн.

Предметом позову в даній справі є встановлення нікчемності правочину та стягнення сплачених на виконання цього правочину коштів у розмірі 270 000,00 грн, тобто на момент вирішення питання про відкриття касаційного провадження ціна позову у справі не перевищує 881 000,00 грн (1 762,00 грн Х 500), що є підставою для застосування положень пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України.

З урахуванням того, що касаційна скарга є необґрунтованою, а суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи справу з ціною позову, що не перевищує 881 000,00 грн, правильно застосовували норму права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, Верховний Судна підставі пункту 5 частини другої та частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Сіті Апартментс» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Сіті Апартментс» про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків його недійсності, стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик