ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1214/18 Справа № 201/7030/17 Суддя у 1-й інстанції - Ходаківський М.П. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко Ірини Анатоліївни, треті особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_3, Управління-Служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 грудня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № DNG0GA00005658, за умовами якого банк зобов'язався надати кредитні кошти, а ОСОБА_3 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між нею та банком 20 грудня 2005 року було укладено договір іпотеки № DNG0GA00005658, предметом якого є домоволодіння та земельна ділянка.

29 жовтня 2016 року приватним нотаріусом ДМНО Зайченко І.А. було зареєстровано право власності ПАТ КБ «Приватбанк» на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору іпотеки № DNG0GA00005658.

Вважає, що реєстрація права власності проведена із порушенням вимог діючого законодавства, зокрема порядку вчинення нотаріальних дій. Зазначає, що спірне домоволодіння підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки є предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання та загальна площа не перевищує 250 кв.м. Крім того у домоволодінні проживає малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому нотаріус повинна була отримати дозвіл органу опіки та піклування. Також рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 8 листопада 2015 року у справі № 201/652/14-ц було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу.

У зв'язку з викладеним позивач просила суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 101, номер запису про право власності 17175444, номер запису про іпотеку 17175570, вчинене 29 жовтня 2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 17175444 від 29 жовтня 2016 року, на підставі якого за Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» зареєстровано право власності на предмет іпотеки, а саме: домоволодіння загальною площею 263,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" зазначає, що реєстрацію переходу права власності було вчинено відповідно до вимог законодавства, а наявність рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє банк права застосувати позасудовий спосіб захисту своїх прав.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона підтримує рішення суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20 грудня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № DNG0GA00005658, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 190 000 доларів США для будівництва, а також у розмірі 10 261,34 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.11-12).

Також 20 грудня 2005 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір іпотеки № DNG0GA00005658, предметом якого є житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 263,70 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 01 вересня 2005 року Виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, а також земельна ділянка розміром 0,0793 га. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Зайченко І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 85 (а.с.13-14).

Пункт 29 договору іпотеки від 30 травня 2005 року містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку». Цим пунктом сторони договору погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця; або продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у спосіб, визначений ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця.

Встановлено, що боржником належним чином не виконувалися умови іпотечного кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, Служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNG0GA00005658 від 20 грудня 2005 року, укладеним зі ОСОБА_3, станом на 12 серпня 2015 року у розмірі 1 728 140,10 доларів США звернуто стягнення на будинок загальною площею 263,70 кв.м., житловою площею 130,20 кв.м. та земельну ділянку розміром 0,0793 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №DNG0GA00005658 від 20 грудня 2005 року, укладеним зі ОСОБА_1.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному у Договорі іпотеки, а саме 3 333 000 грн., будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, Служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення змінено в частині визначення розміру пені в сумі 550 454,24 доларів США за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором № DNG0GA00005658 від 20 грудня 2005 року, вказавши суму пені у гривнях в розмірі - 13 084 297 грн. Рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року в частині встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки на рівні, зазначеному у Договорі іпотеки, а саме 3 333 000 грн. скасовано. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32123653 від 31 жовтня 2016 року, прийнятого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко І.А., проведено державну реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» (іпотекодержателем) права власності на домоволодіння що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 263,7 кв.м. (а.с. 15-16).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна підставою виникнення права власності (номер запису про право власності: 17175444) є: договір іпотеки № DNG0GA00005658, серія та номер 7499, виданий 20 грудня 2005 року (а.с.15)

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, в редакції чинній на час здійснення оскаржуваної реєстраційної дії, передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Приватним нотаріусом ДМНО Зайченко І.А. надано до суду повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» від 12 вересня 2016 року № 139, що було направлено ОСОБА_3 та ОСОБА_1, згідно з яким банк повідомляє останніх, що вони є боржниками за договором іпотеки № DNG0GA00005658 від 20 грудня 2005 року та банк має намір здійснити перехід права власності на предмет іпотеки або укласти від свого імені договір купівлі-продажу нерухомого майна. Цим листом повідомлено, що протягом 30 днів з дня отримання повідомлення вони вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки, а у протилежному випадку банк вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд (а.с. 58).

Це повідомлення отримано ОСОБА_3 21 вересня 2016 року, про що свідчить накладна (а.с.59).

Проте зазначене повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» від 12 вересня 2016 року № 139 за своїм змістом не відповідає вимогам пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, та статті 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки не містить змісту порушених зобов'язань (а саме суми наявної заборгованості за кредитним договором) та не містить вимоги про усунення порушень.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись Законом України «Про іпотеку», ст.ст.328, 335, 376, 392 ЦК України, обгрунтовано задовольнив позовні вимоги, враховуючи, що заявником ПАТ КБ «Приватбанк» не подано для державної реєстрації прав документів у повному обсязі, а також те, що банк скористався судовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки і судом було задоволено ці вимоги.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що наявність рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє банк права застосувати позасудовий спосіб захисту своїх прав, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно з п. 24 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 29 договору іпотеки визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодавця може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця. Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора, які є альтернативними.

Тобто, враховуючи, що кредитор реалізував своє право на захист у судовому порядку та набрало законної сили рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким визначено конкретний спосіб та порядок набуття кредитором права власності на іпотечне майно, стягувач позбавлений права на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Однак приватний нотаріус ДМНО Зайченко І.А., яка діяла як державний реєстратор прав на нерухоме майно, не звернула увагу на вищезазначені обставини. Крім того, приймаючи до уваги, що письмова вимога до боржника про погашення заборгованості не відповідала встановленим вимогам, державний реєстратор вже навіть з цих підстав зобов'язаний відмовити у державній реєстрації прав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, передбачених ст. 376 ЦПК України порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, понесені в зв'язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова