Провадження №2/760/7230/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Оксюти Т.Г.

при секретарі - Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила зняти арешт, що був накладений на все майно, яке належить їй, постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Київ Головного територіального управління у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2015 року в межах виконавчого провадження №46269439.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у жовтні 2017 року під час посвідчення правочину у нотаріуса їй стало відомо, що у державному реєстрі значиться публічне обтяження (арешт рухомого майна), який був накладено ще у 2015 році ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві.

Підставою обтяження було вказано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №46269349 від 30.01.2015 року. Боржником значиться ОСОБА_2, а виконавчий документ на підставі якого винесено постанову - виконавчий лист від 23.12.2014 року №2-4864-14, виданий Солом'янським районним судом м. Києва.

Зазначила, що про вказане обтяження та існування будь-яких виконавчих документів їй не було відомо, у зв'язку із чим вона звернулась до суду про видачу копії судового рішення на підставі якого був виданий виконавчий лист.

12.12.2017 року позивач отримала копію заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06.10.2014 року за позовом ОСББ «Волинь» до ОСОБА_2

26.12.2017 року позивачем подано заяву до суду про перегляд заочного рішення, за результатами розгляду якої її залишено без задоволення.

Однак, постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.09.2018 року вказане заочне рішення скасоване та ухвалено нове про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Волинь» заборгованості по оплаті утримання будинку і прибудинкової території та за опалення за період з 01.02.2012 року по 01.07.2013 року в загальному розмірі 7356,40 грн. та судові витрати про оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Позивач звернулась із заявою до відповідача про скасування арешту майна з підстав того, що виконавче провадження закрито, рішення на підставі якого було видано виконавчий лист скасоване в апеляційному порядку, такого боржника як ОСОБА_2 не існує.

Листом від 12.09.2018 року позивачу було фактично відмовлено у скасуванні арешту майна та повідомлено, що такий арешт може бути знято виключно в судовому порядку.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 10.10.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06.10.2014 року позов ОСББ «Волинь» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Волинь» суму заборгованості в розмірі 7356,40 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі вказаного рішення, судом були видані виконавчі листи, які пред'явленні на виконання до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

30.01.2015 року постановою державного виконавця було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач про існування обтяження (арешт рухомого майна) дізналась у жовтні 2017 року, у зв'язку із чим звернулась до суду із заявою про отримання копії судового рішення.

12.12.2017 року позивач отримала рекомендованим листом копію заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06.10.2014 року.

26.12.2017 року позивач звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06.10.2014 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.04.2018 року залишено без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в справі за позовом ОСББ «Волинь» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.09.2018 року заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06.10.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту:

Позов ОСББ «Волинь до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Волинь» заборгованість по оплаті утримання будинку і прибудинкової території та за опалення за період з 01.02.2012 року по 01.07.2013 року в загальному розмірі 7356,40 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач 12.09.2018 року звернулась до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про скасування арешту майна (рухомого та нерухомого), що був накладений державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №46269439 від 30.01.2015 року посилаючись на те, що рішення на підставі якого були видані виконавчі листи та заведено виконавче провадження скасовано, а боржника ОСОБА_2 не існує, так як у 2007 році вона змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу на ОСОБА_1

Листом від 12.09.2018 року Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомив позивача про те, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач просила зняти арешт, що був накладений на все майно, яке належить їй постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Київ Головного територіального управління у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2015 року в межах виконавчого провадження №46269439, на що слід зазначити наступне.

З листа №86584 від 12.09.2018 року Солом'янського районного управління юстиції м. Київ Головного територіального управління у м. Києві вбачається, що згідно даних АСВП встановлено, що на виконанні у відділ перебувало виконавче провадження №46269439 з примусового виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року №2-4864/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Волинь» коштів в сумі 7600,00 грн.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 23.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Повторно на виконання вищевказаний виконавчий лист до Відділу не надходив.

Інформація про оскарження або скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачу №46269439 від 23.12.2015 року до Відділу не надходила.

Правові підстави для відновлення виконавчого провадження №46269439 на даний час у Відділі відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції з 23.12.2015 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, наявність арешту майна порушує права позивача, як власника на власний розсуд розпоряджатися та користуватися своїм майном.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи те, що рішення на підставі якого було заведено виконавче провадження №46269439, в рамках якого накладено арешт на майно позивача, скасовано, а виконавчий лист виданий на виконання вказаного рішення повернутий стягувачу та повторно до Відділу на виконання не надходив, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт, що був накладений на все майно, яке належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1), який накладено постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2015 року в межах виконавчого провадження №46269439.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 76-А) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1;

Відповідач: Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, , м. Київ, пр. Повітрофлотський, 76-А.

Суддя