Суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
КратаВ. І., Антоненко Н. О.,
21 листопада 2018 року
провадження № 61-8704св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (головуючого), Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В.І., Крата В. І., Курило В. П. касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено. Рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року скасовано та залишено в силі заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року.
Не можемо погодитися із цим рішенням колегії суддів з таких мотивів.
1. При розгляді справи суди встановили, що:
- 06 грудня 2011 року ОСОБА_6 та ТОВ «Теміс-Буд» уклали договір поставки товару згідно зі специфікацією, визначеною в додатку № 1, а саме брус клеєний, утеплювач льон, шайби, болти, антисептик на суму 225 000 грн;
- у разі відсутності товару на складі, виготовлення товару та відвантаження здійснюється до 20 квітня 2012 року після 80% передоплати товару (пункти 3.1, 5 договору поставки).
- остаточний розрахунок замовник проводить після поставки товару (пункт 5.4 договору).
- 06 грудня 2011 року ОСОБА_6 сплатив ТОВ «Теміс-Буд» 110 000 грн.
2. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
2.1. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов'язковість договору.
Тобто з укладенням договору та виникненням зобов'язання його сторони набувають обов'язки (а не лише суб'єктивні права), які вони мають виконувати.
2.2. Не виконання обов'язків, встановлених договором, може відбуватися при:
(1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін;
(2) розірванні договору в судовому порядку;
(3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом;
(4) припинення зобов'язання на підставах, що містяться в Главі 50 ЦК України;
(5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
3. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
3.1. У постанові Верховного Суду України 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13 зроблено висновок, що «у кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати».
4. Апеляційний суд, встановивши, що сплативши за договором 110 000 грн, ОСОБА_6 (позивач)не виконав умову договору щодо сплати 80 % вартості товару, оскільки загальна вартість товару за договором становить 225 000 грн і 80 % від цієї суми дорівнює 180 000 грн, та те, що позивач не довів істотного порушення умов договору, зробив правильний висновок про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позову.
5. Тому колегії суддів слід було касаційну скаргу залишити без задоволення задовольнити, а рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року без змін.
Судді: В. І. Крат