Провадження № 2/645/656/18
Справа № 645/5565/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2018 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого - судді Бабкової Т.В.,
за участю секретаря - Малій О.Л.,
учасники справи:
представник позивача - на підставі ордеру від 17.01.2018, адвокат ОСОБА_2,
представник позивача - на підставі ордеру від 17.01.2018 року, адвокат ОСОБА_3,
відповідачі: ОСОБА_4, Приватне підприємство «Автотрейдинг-Волинь», ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД-АВТО-ЛЕНД»,
треті особи: ОСОБА_7, слідчий відділ Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Приватне підприємство «Автотрейдинг-Волинь», ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД-АВТО-ЛЕНД», про визнання правочину недійсним, визнання права власності на транспортний засіб та витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи: ОСОБА_7, слідчий відділ Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, поданих 10.05.2018 року, просить визнати недійсною та скасувати довідку-рахунок серія ААЕ 203319 від 06.08.2015 року, що видана Приватним підприємством «Автотрейдинг-Волинь», про продаж автомобіля марки TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_4; визнати недійсною та скасувати перереєстрацію вказаного транспортного засобу, проведену 11.08.2015 року; визнати недійсною та скасувати довідку-рахунок серії ААЕ 418391 від 06.09.2015 року, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід-Авто-Ленд», про продаж і видачу вказаного автомобілю, на ім'я ОСОБА_5; витребувати у ОСОБА_5 вказаний транспортний засіб та зобов'язати ОСОБА_5 передати його позивачу ОСОБА_1; визнати права власності на зазначений транспортний засіб за ОСОБА_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 07.06.2011 йому на праві приватної власності належить автомобіль TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.
У вересні 2012 році вказаний транспортний засіб був переданий позивачем безкоштовно у тимчасове користування ОСОБА_7 разом з свідоцтвом про реєстрацію на вказаний транспортний засіб та ключами від автомобіля з умовою про його повернення за першої вимоги позивача. Однак незважаючи на вимоги позивача, ОСОБА_10 автомобіль йому не повернув.
У серпні 2015 року, після звернення до ВРЕВ-1 ГУМВСУ м. Харкова, позивач дізнався, що належний йому автомобіль без його згоди та відома був переоформлений особисто громадянкою ОСОБА_4, яка є рідною сестрою ОСОБА_7, на своє ім'я, а підставою для проведення переоформлення транспортного засобу на ОСОБА_4 стала довідка рахунок серії ААЕ 203319 від 06.08.2015, видана Приватним підприємством "Автотрейдинг-Волинь". Позивач вказав, що наявні підстави для визнання недійсною та скасування вказаної довідки-рахунку.
Позивач зазначив, що ніяких дій щодо купівлі-продажу автомобілю в якості продавця не вчиняв; у місті Луцьк 06.08.2015 року, тобто на час видачі довідки-рахунку серії ААЕ 203319, він не був; жодних довіреностей на право вчиняти від свого імені правочини щодо відчуження транспортних засобів не видавав.
Позивач вказав, що заходи з розшуку відповідача Приватного підприємства "Автотрейдинг-Волинь", вжиті його представниками, результатів не дали.
Подальші дії відповідачки ОСОБА_4 з укладення 06.09.2015 року договору купівлі-продажу автомобілю TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 між нею та ОСОБА_5, про що ТОВ "Захід-Авто-Ленд" видана довідка-рахунок серії ААЕ № 418391, позивач вважає незаконними, оскільки автомобіль вибув з його володіння без відома позивача, проти його волі. Тому, на думку позивача, наявні підстави для скасування довідки-рахунку серії ААЕ № 418391, витребування відповідного майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_5, передачі його позивачу та визнання права власності на вказане майно за позивачем.
Позивач зазначив, що 20.08.2015 автомобіль TOYOTA COROLLA був знятий з обліку для реалізації в ТСЦ № 6342 РСЦ МВС в Харківській області, видані транзитні номерні знаки НОМЕР_9, в подальшому на облік не поставлений.
Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідачі або представники відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне підприємство «Автотрейдинг-Волинь», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД-АВТО-ЛЕНД» в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надавали.
При розгляді цивільної справи судом розглянуто та вирішено низку заяв, клопотань, вчинено інші процесуальні дії, зокрема, зазначені нижче.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України).
24.01.2018 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі і прийняття позовної заяви до розгляду (а.с. 133-136, т. 1).
Враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, суд при відкритті провадження визначив, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження.
24.01.2018 року судом частково задоволена заява позивача про забезпечення доказів по цивільній справі, витребувано у ПП "Автотрейдинг-Волинь", Регіональному сервісному центрі МВС в Харківській області докази по справі (а.с. 136-139, т. 1).
19.02.2018 року з Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області надійшли витребувані судом докази (а.с. 163-172, т. 1).
26.03.2018 року від ОСОБА_5 до суду надійшла заява про залучення його до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача (а.с. 210-211, т. 2).
19.04.2018 року ухвалою суду ОСОБА_5 залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача (а.с. 15, т. 2).
10.05.2018 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 33-43, т. 2).
18.05.2018 року суд повідомив відповідачам про заявлені позивачем уточнені позовні вимоги, визначив строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечення на відзив (а.с. 175-176, т. 2).
14.08.2018 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду справи по суті.
Враховуючи, що всі відповідачі по справі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; не з'явилися в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; ними не подано відзиви, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалює заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи. суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
За позивачем ОСОБА_1 07.06.2011 року було зареєстровано автомобіль TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, реєстраційний номер НОМЕР_2, про що ВРЕР № 2 ГУМВСУ м. Харків видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 (а.с. 18, т. 1).
31.08.2012 року у зв'язку з встановленням газобалонного обладнання свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 змінено на свідоцтво НОМЕР_11, що було видане ВРЕР № 2 ГУМВСУ м. Харків на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 166, т. 1).
З пояснень позивача судом встановлено, що у вересні 2012 року зазначений транспортний засіб ним було передано безкоштовно у тимчасове користування ОСОБА_7 разом з свідоцтвом про реєстрацію на вказаний транспортний засіб та ключами від автомобіля з умовою про повернення автомобілю за вимогою позивача. Позивач зазначив, що незважаючи на усно заявлену 06.08.2015 року позивачем вимогу про повернення автомобілю, відповідач транспортний засіб не повернув (а.с. 1-2, т. 1).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 319 цього кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Отже, позивач скористався правами власника, передбаченими Конституцією України, ЦК України, передавши у користування іншій особі зазначений автомобіль. При цьому, власник мав право у будь-який час вимагати повернення майна у своє володіння.
17.08.2015 року ОСОБА_7 позивачем було направлено письмову вимогу щодо повернення автомобілю власнику, однак поштове відправлення було повернуто у зв'язку з закінченням строку зберігання (а.с. 9-12, т. 1).
Позивач пояснив, що у серпні 2015 року після звернення до ВРЕВ-1 ГУМВСУ м. Харкова він дізнався, що автомобіль TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_2, без його відома та згоди, був переоформлений громадянкою ОСОБА_4 на своє ім'я (а.с. 2, т. 1).
Підставою для переоформлення транспортного засобу була довідка-рахунок серія ААЕ № 203319 про продаж і видачу автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, вартістю 16 000,00 грн. відповідачу - ОСОБА_4, видана 06.08.2015 року Приватним підприємством "Автотрейдинг-Волинь". (а.с. 165, т. 1).
Відповідачем ОСОБА_4 11.08.2015 року було подано заяву до ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Харків № 1 ГУМВС України в Харківській області про проведення перереєстрації зазначеного транспортного засобу на нового власника за довідкою-рахунком серія ААЕ № 203319 від 06.08.2015 року (а.с. 164, т. 1).
На вказаний транспортний засіб 11.08.2015 року оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_12 на ім'я ОСОБА_12, номерні знаки не змінювалися (а.с. 163, т. 1).
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Суд погоджується з доводами позивача, що при відчуженні автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, було відсутнє волевиявлення власника транспортного засобу ОСОБА_1 на укладення угоди стосовно продажу автомобілю.
Так, позивачем ОСОБА_1 доведено, що ним жодних довіреностей на право вчиняти від його імені правочини щодо відчуження транспортних засобів за період з 18.06.2010 року по 06.08.2015 року (дата видачі довідки-рахунку ААЕ № 203319) не видавалося, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру довіреностей № 34813151 від 21.09.2017 року, сформованим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриб Н.М. (а.с. 109-112, т. 2).
Про відсутність наміру ОСОБА_1 відчужувати вказаний автомобіль відповідачу ОСОБА_4 свідчать також його дії у серпні-вересні 2015 року, спрямовані на з'ясування обставин, пов'язаних із вибуттям транспортного засобу з його володіння та його поверненням у володіння: направлення 17.08.2015 року на адресу ОСОБА_7 письмової вимоги щодо повернення автомобілю позивачу, як його законному власнику (а.с. 9-12, т. 1); звернення у серпні 2015 року ВРЕВ-1 ГУМВСУ м. Харкова з метою отримання відомостей щодо автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8 та подальше звернення 25.08.2015 року до Московського ВП ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з заявою про незаконну перереєстрацію його автомобілю на ім'я нового власника ОСОБА_4 (а.с. 49, т. 2).
Суд зауважує, що у випадку добросовісності дій відповідача ОСОБА_4 при купівлі автомобілю, позивач при поданні заяви до правоохоронного органу про незаконну перереєстрацію його майна, мав усвідомлювати можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 383 Кримінального кодексу України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а вживаючи заходи щодо повернення автомобілю до свого володіння - пов'язані з цим негативні наслідки для нього.
За таких обставин, позивач ОСОБА_1, як власник спірного майна - автомобілю НОМЕР_2, не позбавлений можливості на здійснення захисту права власності у спосіб, визначений Цивільним Кодексом України.
При цьому, реалізуючи надане йому право, позивач задля виконання принципу змагальності сторін та обов'язку кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, на підтвердження власних доводів щодо відсутності з боку власника волевиявлення на відсудження спірного автомобілю посилався на вищенаведені докази.
Крім того, обґрунтовано посилався на недобросовісність дій відповідача ОСОБА_4 при укладенні договору купівлі-продажу автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, про що свідчить зазначена у довідці-рахунку серія ААЕ № 203319 від 06.08.2015 року вартість транспортного засобу, а саме: 16 000 грн. (а.с. 165, т. 1), яка видається суду явно заниженою. Так, вже 06.09.2015 року, тобто через місяць після придбання автомобілю відповідачем ОСОБА_4, остання продала його відповідачу ОСОБА_5 за ціною 105 000,00 грн. (а.с. 240, т. 1). Згідно звіту про оцінку майна автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, виданого 27.11.2017 Приватним підприємством "Радикал", ідентифікатор за базою ФДМУ 2464021_06082015_1, станом на 06.08.2015 року оціночна вартість транспортного засобу складала 207 200,000 грн. (а.с. 54-80, т. 2).
В той же час, визначені як відповідачі по справі ОСОБА_4 та Приватне підприємство "Автотрейдинг-Волинь" правом подання відзиву на позов не скористалися, жодних доказів на спростування доводів позивача ОСОБА_1 щодо недійсності вчиненого 06.08.202015 року правочину не надали, ухвали суду від 24.01.2018 року щодо про забезпечення доказів шляхом витребування документів, що стали підставою для видачі довідки-рахунку серія ААЕ № 203319 від 06.08.2015 року не виконали.
За матеріалами справи наявні дані щодо фактичної відсутності Приватного підприємства "Автотрейдинг-Волинь" за адресою місцезнаходження вказаної юридичної особи відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а.с.42 т.1.
Крім того, з боку позивача надано дані про наявність чисельних тотожних кримінальних проваджень та цивільних позовів інших власників транспортних засобів до Приватного підприємства "Автотрейдинг-Волинь" щодо протиправного відчуження транспортних засобів в аналогічний спосіб.
Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року, у редакції від 17.01.2014 року, чинній на час вчинення спірного правочину (далі - Порядок), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводилась на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, транспортних засобів.
Порядком було встановлено, що документом, який підтверджував правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, був, зокрема, засвідчена підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, довідка-рахунок, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.
Аналіз зазначених положень дозволяє зробити висновок, що видача суб'єктом господарювання довідки-рахунку свідчила про придбання транспортного засобу, тобто про фактичне укладення договору купівлі-продажу.
Отже, 06.08.2015 року довідка-рахунок серія ААЕ № 203319 про продаж і видачу автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, вартістю 16 000,00 грн. відповідачу - ОСОБА_4, була видана Приватним підприємством "Автотрейдинг-Волинь" в підтвердження укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу.
Крім того, на підтвердження власних доводів за клопотанням позивача в судовому засіданні як свідка було допитано ОСОБА_1, який пояснив суду, що з позивачем вони знайомі тривалі роки , з 1998 року, крім того свідок знайомий також з відповідачем ОСОБА_7 та дружиною останнього ОСОБА_4 Свідок був обізнаний, що ОСОБА_7 в зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності потребував в транспортному засобі, а тому на його прохання позивач передав йому в 2012 році тимчасове користування власний автомобіль TOYOTA COROLLA. В подальшому в 2015 році ОСОБА_1 став вимагати повернення автомобілю, але ОСОБА_7 казав, що віддасть трошки пізніше, а потім і зовсім повідомив, що автомобіль позивач ніколи не побачить.
За таких обставин суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено відсутність з його боку волі на укладення договору купівлі-продажу автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8 в порушення вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Як роз'яснено в п. 7 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суди повинні встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Оскільки судом встановлено, що волевиявлення власника автомобілю не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, наявні передбачені ч. 3 ст. 203, чч. 1-3 ст. 215 ЦК України підстави для визнання договору купівлі-продажу автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, оформленого довідкою-рахунком серія ААЕ № 203319, недійсним та задоволення позовної вимоги щодо визнання недійсною та скасування вказаної довідки-рахунку.
Заявлену позивачем вимогу про визнання недійсною та скасування перереєстрації транспортного засобу, проведеної 11.08.2015 року, суд вважає передчасною з огляду на наступне.
Відповідно до п. 40 Порядку, у чинній редакції, у разі виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих) в уповноважених органах МВС за фіктивними чи підробленими документами, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію).
Отже, зважаючи на задоволення судом позовної вимоги про визнання недійсною та скасування довідки-рахунку ААЕ № 203319 від 06.08.2015 року, позивач має право звернутися до сервісного центру МВС з заявою про скасування державної реєстрації (перереєстрацію) автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, проведеної 11.08.2015 року.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсною та скасування перереєстрації транспортного засобу, проведеної 11.08.2015 року.
Щодо позовної вимоги про визнання недійсною та скасування довідки-рахунку серія ААЕ 418391 від 06.09.2015 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід-Авто-Ленд" суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 20.08.2015року представником відповідача ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_14 подано заяву до ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Харків та Харківського району № 2 ГУМВС України в Харківській області про зняття з обліку для реалізації автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8 (а.с. 167-168, т. 1).
В матеріалах щодо проведених реєстраційних дій по зазначеному автомобілю, витребуваних судом у Регіональному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, міститься копія довіреності, виданої 20.08.2015 року відповідачем ОСОБА_4 ОСОБА_14 на вчинення від її імені дій щодо автомобілю TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_2. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаражою І.П. (а.с. 169-170, т. 1).
20.08.2015 року вищевказаний транспортний засіб знято з обліку для реалізації, на нього закріплено транзитні номерні знаки НОМЕР_9 (а.с. 163, т. 1).
06.09.2015 року автомобіль TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8 був придбаний відповідачем ОСОБА_5, про що відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід-Авто-Ленд" видана довідка-рахунок серія ААЕ № 418391; зазначена вартість автомобілю 105000,00 грн. (а.с. 239-240, т. 1).
Судом вище викладено висновок про те, що видача довідки-рахунку свідчить про укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, та аналіз норм законодавства, в результаті якого він дійшов такого висновку.
Отже, договір купівлі-продажу автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, щодо якого видана довідка-рахунок серії ААЕ № 418391 від 06.09.2015 року, укладений після укладення правочину, визнаного судом недійсним.
Суд зазначає, що не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.
У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.
Вказане твердження узгоджується з позицією, викладеною у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсною та скасування довідки-рахунку серія ААЕ 418391 від 06.09.2015 року.
Аналізуючи доводи позивача про те, що у нього є всі правові підстави витребувати власний автомобіль TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, у відповідача ОСОБА_5, який визначений останнім покупцем відповідно до довідки-рахунку серії ААЕ № 418391 від 06.09.2015 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_5 є недобросовісним набувачем автомобілю.
Отже, суду необхідно встановити наявність або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України, як підстав для витребування майна у добросовісного набувача.
Згідно ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Судом встановлено, як зазначено вище, що оскільки волевиявлення власника автомобілю не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, наявні передбачені законом підстави для визнання договору купівлі-продажу автомобілю, оформленого довідкою-рахунком серія ААЕ № 203319, недійсним та задоволення відповідної позовної вимоги.
Отже, оскільки майно вибуло з володіння власника не з його волі шляхом вчинення правочину, визнаного судом недійсним, таке майно може бути витребувано у добросовісного набувача.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про витребування автомобілю TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, у відповідача ОСОБА_5 та зобов'язання передати його позивачу.
Суд не погоджується з доводами позивача про те, що оскільки вищезазначений автомобіль вибув з його володіння без його волевиявлення та на підставі недійсного правочину, необхідно визнати його право власності на автомобіль.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння вже констатує наявність у позивача права власності на майно та відновлює його порушені права власника.
Як випливає з роз'яснення, яке міститься в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», позов про визнання права власності на майно (стаття 392 ЦК України) є належним способом захисту, якщо позивач вимагає залишення у нього майна, відчуженого третьою особою за договором, учасником якого він не був, і це майно ще не вибуло з його володіння.
Установивши, що майно вже вибуло з володіння власника у зазначений спосіб, суд відмовляє у позові, заявленому з підстав, передбачених статтею 392 ЦК України, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не є належним способом захисту.
У той самий час, якщо позивач вимагає повернення майна відчуженого третіми особами за договором, учасником якого позивач не був, належним способом захисту є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом віндикації (статті 387, 388 ЦК України).
Зазначена позиція висловлена й в постанові Верховного суду України від 25.06.2014року по справі № 6-67цс14.
Судом права позивача як власника вже поновлено шляхом задоволення позовної вимоги про витребування майна від нинішнього його володільця, а тому відсутня потреба у визнанні за ним права власності на вказане майно.
Зважаючи на це, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на автомобіль.
Питання щодо судового збору суд вирішує з урахуванням вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2364,00 грн. (квитанція № ПН642 від 05.12.2017, а.с. 8); судовий збір за подання заяв про забезпечення доказів у розмірі 320,00 грн. (квитанція № 329 від 27.12.2017, а.с. 99) та у розмірі 352,40 грн. (квитанція № 2 від 01.02.2018, а.с. 142).
Враховуючи, що у позовній заяві з урахуванням подальших уточнень окрім вимоги майнового характеру заявлено ще три вимоги немайнового характеру, за їх подання також повинен бути стягнутий судовий збір:
вимога щодо визнання недійсною та скасування довідки-рахунку серія ААЕ 203319 від 06.08.2015 року, оплачується за ставкою 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року складав 1600,00 грн, отже підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,4х1600,00 = 640,00 грн.;
вимога щодо визнання недійсною та скасування перереєстрації транспортного засобу, проведена 11.08.2015, оплачується за ставкою 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року складав 1600,00 грн, отже підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,4х1600,00 = 640,00 грн.;
вимога щодо визнання недійсною та скасування довідки-рахунку серії ААЕ 418391 від 06.09.2015 року, оплачується за ставкою 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2018 року складав 1762 грн, отже підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,4х1762,00 = 704,80 грн.
З урахуванням того, що судом задоволено позовну вимогу про визнання недійсною та скасування довідки-рахунку серія ААЕ 203319 від 06.08.2015 року, на відповідачів, до яких було заявлено вказану вимогу, покладається сплата судового збору на користь держави у розмірі 640,00 грн. з кожного в рівних частинах, тобто по 213,33 грн.
Зважаючи на те, що судом задоволено вимогу про витребування автомобілю, на відповідачів, до яких було заявлено вказану вимогу, покладається повернення судового збору позивачу у розмірі 2364,00 грн. з кожного в рівних частинах, тобто по 788,00 грн.
Також на відповідачів, до яких було заявлено вказану вимогу, покладається повернення позивачу сплаченого ним судового збору за подання заяв про забезпечення доказів у розмірі 672,40 грн. з кожного в рівних частинах, тобто по 224,13 грн.
В задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено, отже на позивача покладається сплата судового збору за вимогою щодо визнання недійсною та скасування перереєстрації транспортного засобу, проведеної 11.08.2015 року, у розмірі 640,00 грн. та за вимогою щодо визнання недійсною та скасування довідки-рахунку серії ААЕ 418391 від 06.09.2015 року, у розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 203, 215-216, 387-388, 392 ЦК України, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Приватне підприємство «Автотрейдинг-Волинь», ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД-АВТО-ЛЕНД», про визнання правочину недійсним, визнання права власності на транспортний засіб та витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи: ОСОБА_7, слідчий відділ Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області - задовольнити частково.
Визнати недійсною та скасувати довідку-рахунок серія ААЕ 203319 від 06.08.2015 року про продаж автомобіля марки TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8, що видана Приватним підприємством «Автотрейдинг-Волинь»,, на ім'я ОСОБА_4.
Витребувати у ОСОБА_5 автомобіль марки TOYOTA COROLLA, номер кузову НОМЕР_8 та зобов'язати ОСОБА_5 передати вказаний транспортний засіб ОСОБА_1.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4, Приватне підприємство «Автотрейдинг-Волинь», ОСОБА_5, на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі по 1012,13 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_4, Приватне підприємство «Автотрейдинг-Волинь», ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі по 213,33 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1344,80 грн.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_5.
Відповідач - ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_6.
Відповідач - ОСОБА_5, місце проживання: АДРЕСА_3.
Третя особа - ОСОБА_17, місце проживання: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_7.
Третя особа - Слідчий відділ Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, місцезнаходження: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Повне судове рішення складено 03.12.2018 року.
Суддя