ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", третя особа ОСОБА_2 про зупинення нарахування суми збитків за актом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у липні 2017 року ним було отримано письмову претензію за №46667/1900 від 11.07.2017 року з вимогою відшкодувати на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» начебто завдану у 2010 році шкоду, яка підтверджена складеним актом №В027992 від 04.03.2010 року порушення ПКЕЕн. Відповідно відомостей визначених відповідачем у досудовій претензії, сума начебто завданих ним сім років тому збитків компанії, склала 7 417 грн. 80 коп. Він не визнає себе винним, а правопорушення вважає надуманим та безпідставним. Просить суд призупинити нарахування суми збитків за актом №В027992 від 04.03.2010 року складеним відповідачем у відношенні нього, на суму 7417 грн. 80 коп.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги, з якими звернувся позивач до ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», - про призупинення нарахування суми збитків за актом №В027992 від 04.03.2010 року, не є належним способом захисту прав, передбаченого чинним законодавством, як спосіб захисту прав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ним обрано належний спосіб захисту свого права, у відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, а саме він просив припинити ді, які порушували його право, як споживача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що у липні 2017 року позивачем було отримано письмову претензію за №46667/1900 від 11.07.2017 року з вимогою відшкодувати на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» шкоду у розмірі 7 417 грн. 80 коп. В вказаній досудовій претензії зазначено, що під час неодноразових перевірок стану електричних приладів обліку і електроустановок, уповноважені представники Дніпропетровського району електричних мереж виявили порушення позивачем Правил, а саме: підключення захованої розетки електропроводки.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги, з якими звернувся позивач до ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», - про призупинення нарахування суми збитків за актом №В027992 від 04.03.2010 року, не є належним способом захисту прав, передбаченого чинним законодавством, як спосіб захисту прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику», якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, є, зокрема:крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Згідно з п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п.42 Правил споживач зобов'язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об'єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у томі числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем, який має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акту енергопостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому противоправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ.

Відповідно до п.35 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальник має право відключити споживача від користування електричною енергією у разі, зокрема, самовільного підключення до електричної мережі, розкрадання електричної енергії.

Згідно до п. 37 Правил енергопостачальник має право, зокрема, вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Разом з тим згідно зі ст. 4 ЦПК України (ст. 3 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Оскарження дій ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» щодо визнання вимог в претензіях про зупинення нарахування суми збитків за актом, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» не пред'явлено позову до ОСОБА_1 про стягнення грошових сум, що були нараховані суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позову, оскільки оскарження рішення ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» не є належним способом захисту.

За змістом ст. 1, 3 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України (чинних на час розгляду справи судом першої інстанції) обов'язковою умовою задоволення позову є встановлення факту порушення прав позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, оскільки стягнення заборгованості не було предметом вищезазначеного позову.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко