ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2970/18 Номер провадження 22-ц/814/553/18Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Карпушина Г.Л. Хіль Л.М.

За участю секретаря судового засідання: Діхтяр Т.В.

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача: Лобач Ю.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави ухваленого 12 вересня 2018 року суддею Бугрій В.М. у період часу з в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади м. Полтави про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В січні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суд з вказаним позовом.

Зазначала, що ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1. З його згоди у вказаній квартирі проживала і вона .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5

Протягом 10 років після його смерті вона добросовісно та безперервно володіла та відкрито користувалася квартирою, проживала в цій квартирі , здійснювала за нею догляд, проводила поточний та капітальний ремонт, сплачувала комунальні платежі.

З підстав визначених ст. 344 ЦК України прохала визнати за нею право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд прийшов до висновку, що оскільки позивачка у справі знала про ту обставину, що вона користується чужим майном, знала про власника цього майна, володіння нею цим майном не можна визнати добросовісним.

короткий зміст вимог апеляційної скарги;

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 прохав рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

узагальнені доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Апелянт доводи вмотивовував тим, що висновки місцевого суду в тій частині, що майном позивач володіла недобросовісно є невірними.

З посиланням на п 9, 11 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2104 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав вказував, що позивач довела всі необхідні критерії для визнання за нею права власності на спірну квартиру за набувальною давністю.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу Полтавська міська рада зазначала, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, а висновки щодо того, що ОСОБА_4 володіла майном недобросовісно є вірними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, беручи до уваги межі перегляду справи, перевіривши зазначені апелянтом обставини, апеляційний суд не може задовольнити заяву (позов) з огляду на таке.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин;

Місцевим судом було встановлено, що позивачка у справі ОСОБА_4 зі згоди власника квартири АДРЕСА_1 мала право на користування цією квартирою.

Після смерті ОСОБА_5 з 26 червня 2006 року ОСОБА_4 продовжила користуватися цією квартирою.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд вірно дійшов висновків, що ОСОБА_4 почала користуватися спірним житлом знаючи, що в нього є власник.

Також вона знала про те, що власник квартир помер.

Відповідно до чинного законодавства України після смерті власника квартири відкривається спадщина. Спадкові відносини врегульовані книгою 6 ЦК України.

У відповідності до вимог ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою .

Спадщина визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Таким чином, оскільки позивачка знала про наявність власника квартири, почала користуватися спірною квартирою з відома померлого власника, що законодавством встановлено механізм переходу прав та обов'язків спадкодавця та коло осіб до яких переходить спадкове майно ,суд апеляційної інстанції вважає висновки місцевого суду про відмову в задоволенні позовних вимог таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Апелянт з посиланням на ст. 335 ЦК України вказує на безхазяйність вказаної квартири та на її право визнати право власності на квартиру за набувальною давністю.

Однак, дану квартиру не можна визнати безхазяйною.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Оскільки у випадку, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину, то вона визнається відумер лою та переходить у власність територіальної громади.

Таким чином особа до якої повинно перейти право власності на спадкове майно визначено законом - територіальна громада.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду про відмову в задоволенні позову не спростували.

Сам по собі факт, що апелянт відкрито користувалася спірною квартирою зі згоди попереднього власника тривалий час не породжує у неї право власності за набувальною давністю.

Так, право може у позивача виникнути лише в тому випадку, коли б було доведено той факт, що орган місцевого самоврядування, знаючи про те, що після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, тривалий час взагалі не проявляли до нього цікавості та не вживали дій щодо визнання цього майна відумерлим.

В ході судового розгляду справи представник відповідача повідомив, що їм до пред'явлення позову взагалі не було відомо про дану квартиру, що позивачкою сплачувалися комунальні послуги та що позивака нікому не повідомляла, що квартира залишилася без власника.

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

Відмовивши в задоволенні позовних вимог, місцевий суд прав та охоронюваних законом інтересів позивачки не порушив.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог ст. .1 ч.1 ст. 374 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального ат процесуального права.

Враховуючи, що при розгляді справи місцевим судом вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються позивачу в разі задоволення позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено судові витрати відшкодування не підлягають.

Відповідачем клопотань про відшкодування судових витрат не заявлялися.

Керуючись п.1 ч.1 ст.ст. 374, 375 , 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 грудня 2018 року.

Головуючий суддя: П.С. Абрамов

Судді: Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль