УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 р.

м.Харків

Справа № 639/1938/17

провадження 4-с/639/2/18

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 до Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа-Шляхов ОСОБА_2 на дії та бездіяльність посадових осіб та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби м.Харків (далі ВДВС) Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ( нині Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області), заінтересована особа-Шляхов В.А. та просила примусити ВДВС прийняти до виконання рішення Жовтневого районного суду м.Харкова про стягнення на її користь додаткових витрат на лікування дітей, видати ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження та інші документи виконавчого провадження, визнати правопорушення у діях та бездіяльності державних виконавець, які призводять до матеріальної, моральної, фізичної шкоди, стягнути в якості компенсації заподіяної шкоди за затримку та запобігання виконанню судового рішення неустойки у розмірі 1% від призначеної до сплати суми, накласти адміністративне покарання на винних у посадовому зловживання та порушенні прав відносно позивача.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 15.02.2016 р. вона отримала виконавчий лист Жовтневого районного суду м.Харкова про стягнення з боржника ОСОБА_3 додаткових витрат на лікування дітей та предявили до виконання Фрунзенському ВДВС 23.02.2017 р.

07.03.2017 р. ОСОБА_1 подала на імя начальника ВДВС заяву щодо відсутності жодних дій з боку державного виконавця з приводу направлення їй документу про відкриття виконавчого провадження.Зволікання з виплатою призначених коштів, як зазначила заявник, призвело до отримання нею кредитів в Банку . З посиланням на Закон України «Про охорону дитинста», Конвенцію про права осіб з інвалідністю, Декларацію про права розумово відсталих осіб», Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» щодо права на матеріальне забезпечення і на задовільний життєвий рівень, вважає за необхідне покласти на державну виконавчу службу обовязок відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану незаконною бездіяльність ВДВС.

Зазначає, що 25.03.2017 р., не отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, їй поштою направлена постанова про виправлення помилки від 22.03.2017 р., допущеної при відкритті виконавчого провадження.Оскільки вона була позбавлена можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, наполягає на скасуванні постанови від 22.03.2017 р.

Як стверджує заявник, вона 10.04.2017 р. зателефонувала до державного виконавця Казьоної О.К. та отримала відповідь, що виконавче провадження відкрито, проте ОСОБА_1 не забирає постанову.Звернення до начальника ВДВС до позитивних результатів не призвело і постанова про відкриття виконавчого провадження їй не була вручена.

Крім того, у додатковій скарзі на бездіяльність державного виконавця указала, що їй надана ВДВС неправдива інформація про отримання нею 8800 грн. за виконавчим листом № 630/850, виданим Жовтневим районним судом м.Харкова, хоча сплачені кошти стосувалися іншого виконавчого листа від 15.02.2017 р., по якому перераховані три перекази на депозитний рахунок за рішенням суду від 04.08.2015 р.про стягнення зі ОСОБА_3 аліментів на сина-інваліда у розмірі 1500 грн. щомісячно з індексацію відповідно до закону та на утримання дружини ОСОБА_1-1218 грн. Виплати в сумі 3000 грн. підлягали стягненню, як додаткові витрати за період з 30.01. по 11.08.2014 р. (а.с. 48-49,59-60,62-63).

В уточненій скарзі ОСОБА_1 просила також примусити державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районаї м.Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 негайно та примусово стягнути призначені кошти за виконавчим листом , а також стягнути з відповідальних осіб виконавчої служби компенсацію за злісне порушення прав у розмірі несплачених коштів від боргу, тобто 15958 грн. ( а.с. 130-132).

Фрунзенський відділ Державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі державного виконавця Казьонної О.К. надав свої заперечення, посилаючись на те, що на виконання перебуває виконавчий лист 639/10970/13-ц від 31.05.2016 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання ОСОБА_5 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а саме з 30.01.2014 р. по 11.08.2014 р.

В день предявлення ОСОБА_1 виконавчого листа до стягнення, а саме 24.02.2017 р., державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, невідкладно вжиті заходи щодо перевірки майнового стану боржника шляхом направлення відповідних запитів. В рамках іншого виконавчого № 51365372 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на нерухоме майно боржника 24.02.2017 р. накладено арешт.

ВДВС мотивує свої заперечення тим, що помилка у зазначенні суми коштів, що підлягають стягненню за виконавчим документам, своєчасно виявлена та виправлена відповідною постановою. Звернувшись до державного виконавця на прийомі 16.03.2017 р., заявник не виявила бажання отримати постанову або ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. 29.03.2017 р., 24.04.2017 р. ОСОБА_1 подала заяву-заперечення про виправлення помилки, проте для отримання постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою 29.03.2017 р. не зявилась. Заявнику вручена постанова під підпис 04.05.2017 р., коли ОСОБА_1 звернулася до начальника ВДВС.

Державний виконавець вказує, що законом передбачено обчислювати розміру заборгованості із сплати аліментів, тому розрахунок розміру додаткових витрат заявнику не здійснювався за її заявою. За затримку на два місяці перерахування стягувачу 3300 грн. , які надійшли 20.03.2017 р. , ст. державним виконавець була позбавлена премії. В подальшому, ОСОБА_1 видана довідка про суму заборгованості за виконавчим провадженням № 53481816 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Вважає, що вимоги заявника були виконані поза межами судового розгляду, тому у задоволенні скарги просить відмовити ( а.с. 74-75).

Разом із запереченнями від Фрунзенського ВДВС надійшло клопотання про можливість розгляду справи за відсутністю представника.

На заперечення ВДВС від ОСОБА_1 надійшла відповідь, в якій заявник стверджує, що вона неодноразово, в дні відвідування державного виконавця, зверталась до нього з проханням надати їй копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але її усні і письмові заяви залишались поза увагою. Тільки 04.05.2017 р. постанова була нею отримана. Зазначає, що постійні затримки надходження додаткових витрат призводять до матеріальної катастрофи, тому як син має особливі потреби. Дотепер заборгованість з боржника залишається не стягнутою ( а.с.80).

ОСОБА_1 направила суду заяву про розгляд скарги без її участі через необхідність знаходитися постійно з сином.

Сторона виконавчого провадження ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечення або відповідь на скаргу не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, що витребувані судом, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 383 ЦПК України( в ред. на час звернення до суду 29.3.2017 ), яка кореспондується зі ст. 447 ЦПК України, ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначала, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.11.2013 р. сина заявника та ОСОБА_3- ОСОБА_5, 11.08.1996 р. визнано недієздатним, опікуном призначена матір- Тютіна І.В.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 31.05.2016 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1500 грн. на кожного до досягнення ними повноліття, а саме з 30.01.2014 р. по 11.08.2014 р. Виконавчий лист № 639/10970/13-ц, виданий Жовтневим районним судом м.Харкова 15.02.2017 р. предявлено до виконання 23.02.2017 р. ( а.с. 12-14,17).

Відповідно до постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській обл. ОСОБА_4 від 24.02.2017 р. відкрито виконавче провадження за № 53481816.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції на 24.02.2017 р.) передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Суб'єктом оскарження не надано доказів виконання ним вимог Закону України «Про виконавче провадження» про направлення ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом і в матеріалах виконавчого провадження відсутні відповідні підтвердження.

Як випливає зі скарги ОСОБА_1 до суду, вона неодноразово зверталась до державного виконавця із заявами про видачу постанови про відкриття виконавчого провадження, але відповіді не отримувала. В матеріалах виконавчого провадження наявні письмові заяви ОСОБА_1 від 29.03.2017, 24.04.2017,що залишені без реагування. Лише після заяви ОСОБА_1 на імя начальника Фрунзенського ВДВС стягувачу 04.05.2017 видана копія постанови про відкриття виконавчого провадження ( а.с. 101).

Таким чином, доводи заявника про порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження та залишення поза увагою відповідних заяв стягувача, яка повідомляла про це та просила надати копію постанови, знайшли своє підтвердження.

Разом з тим, такі порушення не перешкоджають провадженню виконавчих дій, не впливають на процес виконання судового рішення та не можуть фактично спричинити якісь негативні наслідки та порушити законні права або інтереси стягувача щодо своєчасного отримання додаткових витрат на дітей.

Частиною 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Постановою державного виконавця Фрунзенського ВДВС від 22.03.2017 р., яку оспорює заявник і просить скасувати, виправлена помилка, допущена при відкритті виконавчого провадження в категорії стягнення, що прямо передбачено вищенаведеною нормою Закону.

Суд вважає, що постанова державного виконавця про виправлення помилки не може бути скасована лише з формальних підстав, а саме не отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, помилки якої виправлені, не ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виковонавчго провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Закономнадавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Доказів того,що ОСОБА_1 зверталась до державного виконавця із заявою про бажання ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, але їй було відмовлено в цьому, матеріали справи не містять. Як свідчить заява-заперечення заявника від 11.05.2017 р., з матеріалами провадження вона ознайомлена 04.05.2017 р. і просила видати їй повний розрахунок суми заборгованості по виконавчому листу від 15.02.2017 р., тому як в матеріалах виконавчого провадження ця довідка відсутня.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів виконавчого провадження випливає, що державний виконавцем в день відкриття виконавчого провадження здійснені відповідні запити щодо перевірки майнового стану боржника та отримано відповіді з Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України про відсутність доходів у боржника. ОСОБА_3 викликався до державного виконавця, його повідомлено про обовязок сплати боргу за виконавчим документом, подання декларації про доходи та майно, надання підтверджуючись документів про оплату, вручена також 02.03.2017 р. постанова про відкриття виконавчого провадження ( а.с. 93-123).

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт 29.06.2016 р. в рамках іншого виконавчого провадження № 51365372.

Від боржника 20.03.2017 р. надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконання виконавчого документа № 639/10970/13-ц грошові кошти в сумі 3420 грн,з яких 3300 грн. перераховані стягувачу розпорядженням державного виконавця № 53481816.

Довідка про розмір заборгованості за ВП № 53481816 сформована державним виконавцем станом на 16.05.2017 р. , складає 15 958,06 грн. та видана стягувачу ( а.с. 70- 71, 121-122).

Як вбачається з відповіді Фрунзенського ВДВС на звернення ОСОБА_1 від 15.05.2017 р. № 10430/14.8-23, стягувач повідомлена про надходження коштів від ОСОБА_3 на депозитний рахунок державної виконавчої служби 21.11.2016 р.-3000 грн., 16.01.2017 р.-3000 грн., 22.02.2017 р..-2800 грн., 11.04.2017 р.-3000 грн. та дати про перерахунок на картковий рахунок ОСОБА_1В.( а.с. 72).

Отже, державним виконавцем здійснювались необхідні заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України , якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Підстави, умови та порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірної діяльності державного виконавця та інших працівників ДВС, визначено ст.ст. 1173 і 1174 ЦК, відповідно до яких завдана майнова та моральна шкода підлягає відшкодуванню державою незалежно від вини органів (осіб).

Таким чином, між завданою шкодою та діями ВДВС повинні існувати неправомірність дій або бездіяльності, причинно-наслідковий звязок.

Проте, доказів того, яким чином Фрунзенським ВДВС за таких обставин порушені права, свободи ОСОБА_1 матеріали справи не містять .

Виходячи з вимог ст.ст. 180,185,198 СК України саме обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, брати участь у додаткових витратах та утримувати повнолітніх непрацездатних сина, дочку є особистим і індивідуальним обовязком та не може покладатися на інших сторонніх осіб, у тому числі на державних виконавців.

З огляду на викладені обставини суд не знаходить підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги скаргу ОСОБА_1 до Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа-Шляхов ОСОБА_2 на дії та бездіяльність посадових осіб та зобовязання вчинити певні дії- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя