ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року М. Херсон

Номер справи: 658/1751/17

Номер провадження: 22-ц/819/163/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року у складі судді Терещенка О.Є. у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачем порушені його права споживача. Так, рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.01.2015 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08.05.2015 року позов ОСОБА_3 задоволено та стягнуто на його користь заборгованість за договорами депозиту, а саме:

від 10.12.2012 року № SAMDN1582 - в сумі 20000 грн.,

від18 березня 2013 року № SAMDN5689 сумі 30000 грн.,

від 01 березня 2013 року № SAMDN0345 в сумі 25000 грн.,

від 18 вересня 2012 року № SAMDN5006 в сумі 20000 грн.,

від 25 лютого 2013 року № SAMDN0068 в сумі 26325 грн.,

від 18 вересня 2012 року № SAMDN4812 в сумі 20000 грн., всього на суму 141 325 грн.

В зв'язку з невиконанням зазначеного рішення та грошових зобов'язань, позивач просив відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути на свою користь пеню в розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення в розмірі, що відповідає сумі невиконаного зобов'язання.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Так, в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.01.2015 року, яке залишено без змін апеляційним судом Херсонської області 08.05.2015 року, встановлені обставини які мають значення для розгляду даної справи щодо наявності вкладів ОСОБА_3, які йому банком не виплачені. Оригінали договорів депозиту позивач надавав при розгляді зазначеної справи про стягнення вкладів. При цьому зазначив, що відсутність оригіналів договорів у даній справі не перешкоджала застосуванню норм закону, а саме ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» про стягнення 3% за кожен день прострочення, яка є спеціальною нормою та підлягає застосуванню незалежно від наявності у справі оригіналів договорів з урахуванням зазначеного вище.

З приводу висновків суду першої інстанції про порушення строків позовної давності, скаржник зазначив, що на заяву від 22.03.2014 року банк надіслав відмову у розірванні договорів вкладу та їх виплаті, ОСОБА_3 звертався із позовом за захистом свого порушеного права та стягнення сум вкладів в червні 2014 року, ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26.06.2014 року у справі № 658/2890/14-ц відкрито провадження, за результатами розгляду - рішенням суду від 14.01.2015 року позов про стягнення вкладів задоволено, а отже строк позовної давності в даній справі перервано відповідно до вимог ст. 264 ЦК України.

Скаржник вважає висновок суду про порушення строку позовної давності та відмову у задоволенні позову незаконним, необґрунтованим та безпідставним.

ПАТ КБ «Приватбанк» у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що позов подано у травні 2017 року, а розрахунок пені зроблено позивачем за період з 31.03.2016 р. по 31.03.2017 року, що перевищує строк спеціальної давності. Окрім того, стягнення пені в зв'язку з невиконанням рішення суду за час, коли виконавче провадження було зупинено з 03.10.2016 р. по 30.11.2016 року не може здійснюватися, оскільки зона відповідальності у цей період не розповсюджується безпосередньо на боржника. Також відповідач посилається на неправильне застосування формули розрахунку пені.

В ході апеляційного розгляду банк надав додаткові пояснення із розрахунками пені за 252 дні відповідно до формули застосованої Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року (цивільна справа №759/13827/15-ц) на загальну суму 480,77 грн.

Адвокат Салівонський О.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити та стягнути на користь позивача 141325 грн.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в зв'язку з відсутністю в матеріалах справи договорів банківського вкладу, письмових доказів відмови банку на заяву позивача про розірвання договору та повернення вкладу, а також в зв'язку із закінченням строку позовної давності, який розпочався з 24.03.2014 року, коли позивач дізнався про своє порушене право, при цьому звернувся до суду із позовом 23.05.2017 року.

З такими висновками погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладені договори банківського вкладу: від 10.12.2012 року № SAMDN1582 - в сумі 20000 грн., від 18 березня 2013 року № SAMDN5689 сумі 30000 грн., від 01 березня 2013 року № SAMDN0345 в сумі 25000 грн., від 18 вересня 2012 року № SAMDN5006 в сумі 20000 грн., від 25 лютого 2013 року № SAMDN0068 в сумі 26325 грн., від 18 вересня 2012 року № SAMDN4812 в сумі 20000 грн. Вказані обставини встановлені рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.01.2015 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу. Всього з банку на користь позивача стягнуто по всіх вкладах 141 325 грн. (а.с.4-7).

Окрім того, цим же рішенням суду встановлено, що після звернення 24.03.2014 року до банку з вимогою про розірвання вказаних договорів банківського вкладу та повернення грошових коштів, ОСОБА_3 отримав відмову.

Отже, зазначені вище обставини встановлені чинним рішенням суду та мають преюдиціальне значення і відповідно до вимог ч.5 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Сторонами не оспорюється, що рішення суду від 14.01.2015 року не виконане, суми вкладів вкладнику ОСОБА_3 банк не повернув та суду не надано жодного доказу про виплату цих вкладів.

За таких обставин, посилання суду першої інстанції, як на підставу відмови у задоволенні позову, на відсутність в матеріалах справи договорів вкладу та письмової відмови банку повернути кошти,- безпідставні.

Висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні про порушення позивачем строку позовної давності також помилкові.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24.03.2014 року позивач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» про розірвання договорів банківського вкладу та повернення грошових коштів, на що отримав відмову та таким чином дізнався про своє порушене право.

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу. У вказаній справі Каховським міськрайонним судом Херсонської області ухвалою від 26.06.2014 року відкрито провадження та за результатами розгляду ухвалено рішення від 14.01.2015 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08.05.2015 року (а.с. 4-7,86).

З позовом у даній справі ОСОБА_3 звернувся до суду 23.05.2017 року (а.с.1).

Згідно вимог ч.2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

За таких обставин, з урахуванням переривання строку позовної давності зверненням до суду із позовом у червні 2014 року та звернення із позовом у даній справі 23.05.2017 року, судова колегія дійшла висновку про те, що позивачем дотримано трирічний строк звернення до суду, отже підстав для відмови у задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку звернення до суду - немає.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка має на меті, окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання.

Крім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку про поширення положень Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносин.

Зазначені правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-37цс16 та від 1 червня 2016 року у справі № 2558цс15.

Доказів, які б свідчили про виконання з боку ПАТ КБ «Приватбанк» умов депозитного договору, виконання рішення суду під час розгляду справи апеляційному суду не надано.

З урахуванням викладеного, встановивши, що позивач за укладеними ним договорами є споживачем послуг та зобов'язання відповідача повернути позивачу грошові кошти не припинилось, судова колегія вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача пені передбаченої ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в межах року, який передував зверненню до суду 23 травня 2017 року.

Позивач просить стягнути на свою користь пеню з 31.03.2016 р. по 31.03.2017 року, отже в межах заявлених позовних вимог та в межах річного строку, що перебував зверненню до суду, до стягнення підлягає пеня за 312 днів з 24.05.2016 по 31.03.2017 р.

Розмір пені, відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.1 ст. 1061 ЦК України, якою передбачено виплату банком вкладнику процентів на суму вкладу у розмірі, встановленому договором, вартість послуги за договором банківського вкладу - це розмір процентів, які банк має сплатити за користування коштами вкладника.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду від 21.02.2018 року у цивільній справі № 759/13827/15-ц.

З шести договорів, за якими позивач просить стягнути пеню у трьох договорах від 18 березня 2013 року № SAMDN5689 сумі 30000 грн., від 01 березня 2013 року № SAMDN0345 в сумі 25000 грн., від 25 лютого 2013 року № SAMDN0068 в сумі 26325 грн. відсоток встановлений у розмірі 16% річних - вартість послуги за один рік, отже вартість послуги за один день становить 0,04393562% від суми вкладу (16 : 365). 3% вартості послуги за 312 днів за вказаними договорами банківського вкладу по формулі: 0,04393562 х 3% х сума вкладу х 312 днів, відповідно становить 12309,04 грн. ; 10257,53 грн. та 10801,18 грн. на загальну суму 33367,75 грн.

За трьома іншими договорами від 10.12.2012 року № SAMDN1582 - в сумі 20000 грн., від 18 вересня 2012 року № SAMDN5006 в сумі 20000 грн., від 18 вересня 2012 року № SAMDN4812 в сумі 20000 грн. відсоток становить 17% річних, отже вартість послуги за один день становить 0,04657534% від суми вкладу (17 : 365). 3% вартості послуги за 312 днів за вказаними договорами банківського вкладу по формулі: 0,04657534 х 3% х сума вкладу х 312 днів, відповідно становить по кожному вкладу 8719,90 грн. на загальну суму 26159,70 грн.

Таким чином, загальна сума пені за вказаними вище договорами вкладу на загальну суму 141325 грн., які суд стягнув з банку на користь позивача, становить 59525,45 грн., вказана сума підлягає до стягнення на користь позивача.

При цьому доводи банку про безпідставність нарахування пені за період зупинення виконавчого провадження на виконання рішення суду про стягнення вкладів на користь ОСОБА_3 (з 03.10.2016 р. по 30.11.2016 року), судовою колегією до уваги не приймаються та на висновки суду не впливають, оскільки вказані обставини не припиняють та не зупиняють обов'язку банку виконати зобов'язання та виплатити вклади споживачу банківських послуг ОСОБА_3

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з банку на користь позивача ОСОБА_3 пеню в сумі 59525,45 грн.

Керуючись ст..ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року, - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, - задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 59525,45 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 03 грудня 2018 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова