УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/20604/15-ц

Провадження № 2/638/1693/18

28.11.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії.

До суду 26.11.2018 року надійшло письмове клопотання відповідача про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, своє клопотання відповідач обґрунтовує тим, що вона офіційно змінила місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1, крім того просить врахувати її похилий вік 74 роки.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про те, що клопотання відповідача не обґрунтоване, та не додано жодного доказу на підтвердження викладених у ньому обставин.

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обовязковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за пять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов'язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції у разі наявності про це клопотання сторони.

Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, не визначені у процесуальному законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції визначається з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень учасників справи та учасників процесу, які за станом здоров'я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника («Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року).

Враховуючи той факт, що справа у провадженні суду перебуває з 15.12.2015 року, і що судові засідання в режимі відеоконференції неодноразово призначались, хоча фактично так і не були проведені, суд з метою не затягування розгляду справи відмовляє у задоволенні клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 212 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя