Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/2829/17 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/778/2090/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Шевченківський відділ реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користування та володінні квартирою шляхом виселення та вселення, зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 19.04.2017 року він набув у власність на підставі електронних торгів домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мечникова/Північна буд. 27/17 загальною площею 64,00 кв.м., що розташоване на земельній ділянці площею 0,0531 га.

Проте, до теперішнього часу відповідач, який є попереднім власником, добровільно вищезазначене домоволодіння не звільнив. А також не знявся з реєстрації місця проживання за адресою домоволодіння.

Враховуючи вищевикладене просив суд усунути перешкоди у користуванні та володінні майном шляхом виселення ОСОБА_3 з домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мечникова/Північна буд. 27/17; вселити його у будинок, а також зняти відповідача з реєстрації місця проживання (реєстраційного обліку) за адресою вказаного домоволодіння.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2018 року позов задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні та володінні домоволодінням, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мечникова/Північна буд. 27/17, та виселено ОСОБА_3 з домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мечникова/Північна буд. 27/17, а ОСОБА_4 вселено у домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мечникова/Північна буд. 27/17.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання 21.05.2018 року ,перед судовим засіданням апеляційного суду надіслав заяву про перенесення слухання справи у звязку з неможливістю присутності в судовому засіданні внаслідок хвороби та зайнятості його адвоката у іншому судовому засіданні.. Будь - яких доказів неможливості бути присутніми в судовому засіданні відповідача та його представника до заяви не надано, апеляційне провадження по справі відкрито за скаргою ОСОБА_3 14.05.2018 року і судова колегія ,з урахуванням приписів ч.1,п.10 ч.2 ст.2 ЦПК України щодо обовязку суду та учасників процесу керуватися завданням цивільного судочинства, до складу якого входить своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, вважає зазначені причини неявки до суду неповажними і розглядає справу за відсутності особи яка подала апеляційну скаргу.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про придбання майна з електронних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися від 19.04.2017 року є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мечникова/Північна буд. 27/17.(а.с. 6, 7)

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від16.01.2012р. 6-57цс11)

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.34,39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК)із зняттям останнього з реєстрації.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про придбання майна з електронних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися від 19.04.2017 року, право власності ОСОБА_5 на домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мечникова/Північна буд. 27/17 припинилося внаслідок звернення стягнення на нього за його зобовязаннями щодо погашення боргу, а отже відповідно і припинилось його право користування спірним домоволодінням.

Проте, відповідач до теперішнього часу не звільнив спірне домоволодіння, чим порушує права ОСОБА_4 у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 набув право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мечникова/Північна буд. 27/17 на підставі свідоцтва про придбання майна з електронних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися від 19.04.2017 року, в звязку з чим має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження зазначеним домоволодінням, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині виселення ОСОБА_3 зі спірного домоволодіння.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2018 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 27.06.2018 року

Головуючий:

Судді: