Справа №173/1113/18
Провадження №2/173/785/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог КП «Верхньодніпровське БТІ» державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 26.06.2018 року.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами № АДРЕСА_2, після смерті батька ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_5.

Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2.

Даний будинок його батько побудував за життя. На підставі рішення Верхньодніпровської районної ради № 225/1 від 28.08.1987 року « Про оформлення права власності на будинки Бородаївської сільської ради» було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за жителями Бородаївської сільської радиі тому числі і за його батьком.

За життя його батько не отримав документів про право власності на садибний житловий будинок та не звернувся до органу, який здійснював на той час реєстрацію права власності.

Після смерті батька він звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 27.02.2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

Справа слухалась без участі сторін та третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору.

Відповідачем відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не наданий. Третіми особа, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору письмових пояснень суду не надано.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2.

Позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 27.02.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що підтверджується копією постанови нотаріуса.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що батько позивача побудував вищезазначений будинок на відведеній йому земельній ділянці.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об'єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок був побудований покійним батьком позивача в 1967 році, що підтверджується даними технічного паспорта на будинок, тобто до 05.08.1992 року, то введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації. Тобто побудований будинок не є самочинним будівництвом.

Крім того відповідно до рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської районної ради народних депутатів № 225/1 від 28.08.1987 року «Про оформлення права власності на будинки Бородаївської сільської ради» було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за батьком позивача, що підтверджується копією рішення та списком осіб до нього, де під №353 зазначений батько позивача.

Таким чином судом встановлено, за життя у покійного ОСОБА_5, виникло право власності на новозбудований будинок, яке він не оформив в установленому порядку не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є сином померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження та спадкоємцем за законом першої черги.

Спадкоємець першої черги, дружина померлого - ОСОБА_3, не претендує на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, так як суду свої вимоги щодо спадкового майна не заявила, будь-яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог позивача також суду не надала. Із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталась.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 на присадибній земельній ділянці площею 0.2500 га., по фактичному користуванню після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 745.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок, загальною площею 58.0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 на присадибній земельній ділянці площею 0.2500 га., по фактичному користуванню, після смерті батька ребристого ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року

Витрати по сплаті судового збору в сумі 745.00 грн. покласти на позивача ребристого ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.06.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 26.06.2018 року

Оприлюднене: 02.07.2018 року

Дата набрання законної сили 27.07.2018 року