Справа № 473/4246/18
РІШЕННЯ

іменем України

"03" грудня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про стягнення коштів (аліментів) на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів (аліментів) на свою користь на утримання сина ОСОБА_3, в зв'язку з продовженням навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача до закінченням сином навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є повнолітньою особою, яка продовжує навчання у Чорноморському національному університеті імені ОСОБА_4, на денному відділенні, бюджетній основі, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на те, що син на даний час продовжує навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, позивач просила позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла до суду, просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина визнав у повному обсязі, проте заперечував проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу, в зв'язку з відсутністю доказів щодо їх понесення позивачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 не працює, оскільки, є студентом Чорноморського національного університету імені ОСОБА_4, де він навчається на 3 курсі, денне відділення, бюджетна основа, що підтверджується довідкою від 12.10.2018 року, виданою вказаним навчальним закладом. Строк закінчення навчального закладу 30.06.2020 року (а.с. 7).

Так, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. ст. 199, 200 СК України обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів, як певний вік (від 18 до 23 років), продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі і наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, тобто, розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначається з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоровя платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних членів сімї та інших обставин, що мають істотне значення.

Виходячи з встановлених обставин з відповідача на користь позивача належать до стягнення кошти (аліменти) на утримання повнолітнього сина в звязку з навчанням у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, за весь час навчання і до 30.06.2020 року, при умові продовження ним навчання, починаючи з 31.10.2018 року, що відповідає вимогам ст. 191 СК України.

Відповідно до п.6 ч. 1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (витрати: на професійну правничу допомогу (що включає в себе, в тому числі, участь в судових засіданнях)); повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду).

В силу положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі.

Між тим, в обґрунтування вимог в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 450 грн. 00 коп., позивачем не надано жодних доказів на підтвердження їх сплати, що є необхідним для вирішення питання щодо розподілу понесених судових витрат, відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України.

В силу положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 141, 206, 259, 263 265, 272, 273, ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3, про стягнення коштів (аліментів) на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, кошти (аліменти) на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, за весь час навчання, починаючи з 31.10.2018 року та до 30.06.2020 року, при умові продовження ним навчання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Лузан