Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.11.2018 рік м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретареві Коваль О.М.

розглянувши впорядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У позовній заяві позивач вказує, щоОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в звязку з чим підписала заяву № б/н від 18.11.2016 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідачка при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відносини між банком і клієнтом, які регулюються ОСОБА_2 про надання банківських послуг можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи Банку». Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі.

Пунктом 1.1.3.2.4 ОСОБА_2 для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та ін. невідємних частин договору. При цьому у сторін ОСОБА_2 виникають обовязки: у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п. 1.1.3.1.9 ОСОБА_2; у Позичальника: отримання виписки про стан і про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 ОСОБА_2). На підставі п. 1.1.5.2 ОСОБА_2, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобовязань за даним договором.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 ОСОБА_2 зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів звязку.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість

розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених ОСОБА_2 і у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. ОСОБА_1 зобовязалась: на підставі. 2.1.1.5.5 ОСОБА_2 погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобовязань за договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.12.1 ОСОБА_2 сторонами погоджено, що зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобовязаннями.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 ОСОБА_2 відповідачка доручила банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених нею операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобовязань згідно п.п. 2.1.1.12.9 договору, списувати з будь-якого рахунку, відкритого у банку (в т.ч. з картрахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань, у тому числі мінімального обов»язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п. 2.1.1.12.2 ОСОБА_2 сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Якщо на дату нарахування процентів клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобовязань, що мала місце на дату нарахування процентів.

Згідно п. 2.1.1.12.2 ОСОБА_2 в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, у якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 ОСОБА_2.

У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 ОСОБА_2 клієнт сплачує Банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 ОСОБА_2 на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором і з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 24.06.2018 року має заборгованість 14917,38 грн., з яких:

- 5860,01 грн. тіло кредиту;

- 1490,94 грн. нараховано відсотків за користуванням кредитом;

- 6379,89 грн. нараховано пені;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 686,54 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 1.1.7.11 ОСОБА_2, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Пунктом 1.1.7.43 ОСОБА_2 сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого у рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Відповідачка ухиляється від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Тому, позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 14917,38 грн. за кредитним договором № б/н від 18.11.2016 р. і судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з письмовим клопотанням, у якому позов підтримує повністю, просить справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала. У судові засідання 30.10.2018 р. і 26.11.2018 р. не зявилася, хоча, про час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судової повістки під особистий підпис, які є у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів.

Суд, дослідивши надані позивачем документи та матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в звязку з чим підписала заяву № б/н від 18.11.2016 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 5). 18.11.2016 р. ОСОБА_1 отримала кредитну картку та ПІН-код.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві, копії яких є у матеріалах справи (а.с. 6-21), та надала ксерокопію паспорта (а.с. 22-23).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, але ОСОБА_1 своїх зобовязань відповідно до кредитного договору не виконувала.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ч. 1 ст. 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

ОСОБА_2 передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7.

Відповідно до положень Умов і Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг».

Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. За допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку відповідачці надано здійснювати дистанційне обслуговування (п. 1.1.1.25 ОСОБА_2 комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта та здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта). АТ КБ «ПриватБанк» було надано відповідачці набір засобів доступу до картрахунку через віддалені канали обслуговування та до пристроїв самообслуговування, через які клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку згідно п.п. 1.1.1.82, 1.1.1.96 ОСОБА_2. Пунктом 1.1.3.2.3 ОСОБА_2 для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невідємних частин договору.

Згідно п.п. 1.1.6.1. 1.1.6.2 ОСОБА_2 зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни, шляхом використання різних каналів звязку.

Станом на 24.06.2018 року у відповідачки виникла заборгованість в сумі 14917,38 грн., яка складається з: 5860,01 грн. тіло кредиту; 1490,94 грн. нараховано відсотків за користуванням кредитом; 6379,89 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 686,54 грн. штраф (процентна складова). Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 4).

Таким чином, відповідачка порушує умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, суд вважає, що вина відповідачки у тому, що виникла вищевказана заборгованість перед позивачем, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим, відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пеня, як вид неустойки, нараховується у відсотках за несвоєчасно виконане зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ст. 61 Конституції України зазначено, ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

В даному випадку, за одне й те саме порушення зобов'язання (порушення строків виконання зобов`язання, несвоєчасне виконання зобов`язання) ОСОБА_2 накладає подвійну відповідальність одного виду.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня - є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому, їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 21.10.2015 року під час розгляду іншої аналогічної справи.

Тому, суд вважає, що одночасно застосовувати і штраф, і пеню, у даному випадку, є неправомірним.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити АТ КБ «Приватбанк» у частині позовних вимог щодо стягнення штрафів: штрафу (фіксована частина) 500 грн.; штрафу (процентна складова) 686,54 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України, на підтвердження своїх заперечень проти позову, якщо такі є, відповідачка суду не надала.

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, укладеним 18.11.2016 р. між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1, у сумі 13 730,84 грн., що складається з: тіло кредиту 5860,01 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1490,94 грн.; заборгованості по пені - 6379,89 грн.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 1621,74 грн. (13 730,84 грн. х 100 / 14917,38 грн. = 92,04; 1762 грн. х 92,04 %= 1621,74 грн.), згідно платіжного доручення, яке є у матеріалах справи, пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 526, 527, 530, 549-552, 599, 610-617, 623, 625, 626, 628, 629, 631, 638, 651, 1046-1055 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 76-81, 133, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 273, 274, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, р/р № 3111, код ЄДРПОУ 14360570, МФО № 305299, заборгованість за кредитом у розмірі 13 730 (тринадцять тисяч сімсот тридцять) гривень 84 копійки та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1621,74 гривень, а всього 15352,58 гривень.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4