Справа № 440/1434/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мельник С.Р.
Провадження № 22-ц/783/6755/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2, його

представника - ОСОБА_3, представника

відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3 на рішення Буського районного суду Львівської області від 25 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Буська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Буського районного нотаріального округу Лукащук Надія Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом (а.с.1-8), який уточнив заявою від 04.04.2017 року (а.с.123-132), про визнання недійсним договору дарування будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1, укладеного між його батьком ОСОБА_7 та сестрою ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Лукащук Н.О. 28.09.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1336.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка, надана для будівництва та обслуговування цього будинку, по АДРЕСА_1 належали на праві спільної сумісної власності його матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та батькові ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, хоча були зареєстровані на праві власності лише за батьком ОСОБА_7, а тому вважає, що батько не мав права відчужувати за оспорюваним договором дарування належну матері 1/2 частку будинку та земельної ділянки, без виділення цієї частки та успадкування її після смерті матері спадкоємцями першої черги за законом з оформленням відповідних правовстановлюючих документів для підтвердження права власності на цю частку.

Зазначає, що оспорюваним договором дарування порушені його права, як спадкоємця першої черги за законом після смерті матері, на успадкування належної матері частки у вказаному нерухомому майні (половину від 1/2 частини, що становить 1/4 частини), оскільки відповідач ОСОБА_4 спадщини після смерті матері не прийняла, та порушені його права, як спадкоємця першої черги за законом після смерті батька, на успадкування належної батькові частки (3/4 частини) у вказаному нерухомому майні, оскільки відповідач ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини після смерті батька нотаріусу теж не подавала, так як вона стала власником майна за оспорюваним договором дарування.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 25.09.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2 в особі свого представника - ОСОБА_3, просить рішення скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що суд не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, не дав належної правової оцінки всім обставинам, на які позивач посилався в обгрунтування своїх вимог, та не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню для визнання оспорюваного договору дарування недійсним. Звертає увагу на те, що відсутність у батька позивача - ОСОБА_7 на момент укладення оспорюваного договору дарування від 28.09.2007 року права на розпорядження будинком та земельною ділянкою вцілому, з огляду на відсутність необхідних правовстановлюючих документів, вказує, що даний договір є недійсним вцілому, оскільки його укладення суперечить закону. Апелянт зазначає, що оскаржуване рішення суду належним чином не мотивоване.

В судове засідання апеляційного суду треті особи не з'явились, про час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 і був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Буським райвиконкомом 18.08.1978 року та записаного в реєстрову книгу за №970 (а.с.9, 68-69), та земельна ділянка за цією ж адресою, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала на праві власності ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №3260, виданого на підставі рішення Дрогобицької міської ради №176 від 11.09.1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №581 від 02.06.1997 року (а.с.71-72).

Оспорюваним є договір дарування від 28.09.2007 року (а.с.10, 67), укладений між ОСОБА_7 (дарувальником) та ОСОБА_4 (обдарованою), посвідчений приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Лукащук Н.О. та зареєстрований в реєстрі за №1336, за умовами якого, ОСОБА_7 подарував відповідачеві ОСОБА_4 вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку, яка на підставі цього договору зареєструвала своє право власності на це нерухоме майно (а.с.11).

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою та, відповідно, дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.12,87), які перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1950 року (а.с.15, 59).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

До дня смерті ОСОБА_8 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Разом з нею на день її смерті проживав та був зареєстрований лише її чоловік ОСОБА_7 (а.с.17).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_8 була заведена Буською державною нотаріальною конторою на підставі заяви її чоловіка ОСОБА_7 від 30.07.2002 року (а.с.55-58), якому було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на компенсаційні виплати за рахунок коштів ФРН в розмірі 306,78 ОСОБА_8, та на прості іменні акції в кількості 2000 штук, вартістю 500 грн., що вкладені у ВАТ «Буський Агротехсервіс» та належали померлій на підставі виписки №25 з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку, виданої ЗАТ депозитарно-кліринговою компанією «Український реєстратор» 12.09.2006 року (а.с.61,64).

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 подали нотаріусу заяви про те, що ними пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері і вони не претендують на спадкове майно, яке залишилось після її смерті (а.с.59, 60).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

До дня смерті ОСОБА_7 проживав та був зареєстрований один в будинку АДРЕСА_1 (а.с.18).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_7 була заведена Буською державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача ОСОБА_2 від 03.09.2015 року (а.с.90, 91).

Отже, судом безспірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 проживали та були зареєстровані окремо від своїх батьків, як на час відкриття спадщини після смерті матері, так і на час відкриття спадщини після смерті батька (а.с.59, 60, 86, 95, 150), і заяви про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом строк не подавали.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 28.02.2017 року (а.с.241-245), яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_8 відмовлено з тих підстав, що позивач ОСОБА_2 фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_8

Отже, все належне померлій ОСОБА_8 майно успадкував її чоловік ОСОБА_7, а тому відчуження ним спірного майна, яке в силу закону було спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8, за оспорюваним договором дарування відповідачеві ОСОБА_4, не порушило права позивача ОСОБА_2, як спадкоємця за законом після смерті його матері ОСОБА_8, оскільки він не прийняв у встановленому законом порядку спадщину після її смерті, що встановлено названим вище рішенням суду, а тому не потребує доказуванню в даній справі.

Оскільки ОСОБА_7 за життя розпорядився належним йому на праві власності майном на користь своєї дочки - відповідача ОСОБА_4, тому підстав для висновку про те, що оспорюваним договором дарування порушені права позивача, як спадкоємця за законом після смерті батька, теж немає.

З огляду на те, що в силу вимог ст.15 ЦК України, лише порушене, невизнане або оспорюване право особи підлягає захисту, а порушення прав позивача оспорюваним договором дарування, стороною якого він не був, не встановлено, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов'язковою підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 25 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 22 червня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.