Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1657/17
Провадження №2/382/83/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 червня 2018 року Яготинський районний суд

Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Яготин справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що 30 жовтня 2014 року між ПрАТ "СК Провідна" та ОСОБА_1 було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2392471, згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу марки "ВАЗ 21104" державний номер НОМЕР_1. 10 серпня 2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-21104», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія - ОСОБА_2, в результаті якої пасажир ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до Вироку Яготинського районного суду Київської області від 25.12.2015 р. по справі № 382/2 і 31/15-к, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст, 286 Кримінального кодексу України Вказаним Вироком суду також було встановлено, що ОСОБА_2 в момент скоєння ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння. 28.12.2015 року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою про страхове відшкодування за шкоду, завдану здоров'ю звернулась ОСОБА_4 Виконуючи свої зобов'язання за укладеним договором страхування, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснило виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю потерпілої у загальному розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №0000861 від 12.01.2016 року з реєстром отримувачів та платіжним дорученням №0021751 від 18.05.2016 року з реєстром отримувачів. Відповідно до г) пп. 38.1.1.а. 38.1 ст. 38 Закону України. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; він керував транспортним засобом у стані алкогольного. наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.». Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» суму відшкодування у розмірі 100 000,00 (сто тисяч гривень) 00 копійок та судові витрати.

В судове засіданні представник позивача не з'явився про день та час розгляду справи вчасно повідомлений, в заяві до суду просив справу слухати у його відсутність, вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належно, в наданих до суду запереченнях вимоги позивача не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази суд вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення виходячи із наступного.

30 жовтня 2014 року між ПрАТ "СК Провідна" та ОСОБА_1 було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2392471, згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу марки "ВАЗ 21104" державний номер НОМЕР_1(а.с.4).

Вироком Яготинського районного суду від 25.12.2015 року встановлено, що внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм забезпеченого транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-21104» ОСОБА_2, 10 серпня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пасажир ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження (13-15).

Позивачем було виплачено потерпілій ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 100000 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що страхувальник порушив норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не повідомив Страховика у визначений законом термін про дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого у страховика виникає право регресного позову до страхувальника.

Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки згідно зі ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції на момент виникнення ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 нього Закону.

Підпунктами 33.1.4 та 33.1 ст. 33 цього ж Закону (в редакції, чинній на момент виникнення ДТП) передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, з огляду на викладене, саме водій транспортного засобу, що спричинив ДТП зобов'язаний письмово повідомити страховика про ДТП.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1191 ПК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, з аналізу вказаної норми вбачається, що для її застосування необхідні дві умови:

- право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим;

- регрес має місце після припинення зобов'язання з відшкодування шкоди.

Посилання позивача щодо порушення відповідачем вимог п. "ґ" пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", є необґрунтованими, оскільки факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами та особа, винна в ДТП, притягнута до відповідальності.

Сам же позивач, добровільно виплативши страхове відшкодування, фактично визнав дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 10.08.2015 страховим випадком. Прийняття такого рішення підтверджує факт того, що позивач був обізнаний про всі обставини справи, учасників ДТП, мав необхідний обсяг інформації та документів про дорожньо-транспортну пригоду, а тому визнав наявність підстав для виплати страхового відшкодування та провів виплату страхового відшкодування потерпілій особі.

За таких обставин, порушення прав позивача з боку відповідача - ОСОБА_1 - про стягнення шкоди в порядку регресу не відбулося, оскільки регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних.

Саме такий правовий висновок наведений в постанові Верховного Суду України у справі № 6-284цс15 від 16.09.2015, з якого вбачається, що у випадку визнання страховиком ДТП страховим випадком, добровільної сплати страхового відшкодування - сам по собі факт неповідомлення про настання страхового випадку не може бути підставою для стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, оскільки такий страховий випадок визнається та не оспорюється страховиком.

Аналогічної правової позиції дотримувався і Вищий господарський суд України у своїх постановах від 25 травня 2016 року у справі за №911/3206/15, від 9 серпня 2016 року у справі за № 911/4099/15, від 7 червня 2016 року у справі за №906/1474/15.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, у спірних відносинах факт неповідомлення водієм ОСОБА_2 позивача (страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) про настання страхового випадку (ДТП) за умови належного оформлення правоохоронними органами страхового випадку та відсутності його оспорення будь-якими заінтересованими особами, у тому числі страховиками (як за договором добровільного страхування наземного транспорту та і за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), притягнення винної у ДТП особи до відповідальності, визначення належним чином розміру майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, вчинення всіх необхідних дій та проведення виплати страховиком (за договором добровільного страхування наземного транспорту) потерпілій особі у відповідності до договору добровільного страхування наземного транспорту та із дотриманням вимог Закону України „Про страхування, вчинення потерпілим та страховиком (за договором добровільного страхування наземного транспорту) і іншими особами всіх інших необхідних дій, встановлених положеннями Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов'язкових для прийняття страховиком (за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) рішення про здійснення відшкодування виплаченого страхового відшкодування та добровільного проведення його виплати, не може бути підставою для виникнення у позивача (страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) після виплати страхового відшкодування права на подання регресного позову до відповідача (страхувальника) про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за таким страховим випадком, так як вказане не відповідає суті та меті здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позовна вимога позивача до відповідача про стягнення 100 000, 00 грн., виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись

ст.ст. 5, 12, 13, 81,141, 264-266 ЦПК України, ст.ст.993,1191 ЦК України, ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 27 Закону України "Про страхування", суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, код ЄДРПОУ 23510137, п/р 1766 в ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767 до ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

Повне рішення виготовлено 01 липня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.