"30" листопада 2018 р.
Справа № 642/4811/17
2/642/379/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі:
головуючого судді - Ольховського Є.Б.
при секретарі - Алімурадовій Т.Я.
розглянувши в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Будком 2016», приватної фірми «Левада -7», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа: ОСОБА_6 про стягнення боргу за простим векселем,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.09.2018 року відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі.
24.10.2017 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, так як вимога заявлена передчасно.
09.11.2017 року від представника ОСОБА_6 ОСОБА_8 надійшло клопотання про залучення ОСОБА_6 в якості третьої особи.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09.11.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_6
Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 22.12.2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 на ухвалу суду від 10.09.2017 року про відкриття провадження у справі було визнано неподаною та повернуто апелянту.
13.11.2017 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.01.2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, через відсутність доказів спів розмірності позовних вимог з заходами забезпечення позову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.01.2018 року, у звязку з набранням чинності закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»від 03.10.2017 № 2147-VIII, позовна заява була залишена без руху.
12.01.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про визнання зловживання процесуальним правом з боку третьої особи.
22.01.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про виправлення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.01.2018 року заяву ОСОБА_1 про визнання зловживання процесуальним правом залишено без задоволення.
07.02.2018 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року заява ОСОБА_1 задоволена. Накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належить громадянину ОСОБА_3.
07.06.2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, арешт будинку змінено на заборону відчуження.
23.04.2018 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.04.2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, через недоведеність його необхідності.
21.05.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про необхідність залучення співвідповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5
21.05.2018 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову (майно ОСОБА_3О.)
21.05.2018 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову (майно ОСОБА_4М.)
21.05.2018 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову (майно ОСОБА_5К.)
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено. Залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості співвідповідачів.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову щодо майна ОСОБА_3 відмовлено, через подання апеляційної скарги.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову щодо майна ОСОБА_4 відмовлено, через відсутність доказів співрозмірності позовних вимог з заходами забезпечення позову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову щодо майна ОСОБА_5 відмовлено, через відсутність доказів співрозмірності позовних вимог з заходами забезпечення позову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №635/5268/17.
14.06.2018 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову (майно ОСОБА_5К.)
14.06.2018 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову (майно ОСОБА_4М.)
Ухвалами Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2018 року у задоволенні заяв про забезпечення позову відмовлено, так як судом вже розглянуті ці питання.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 27.09.2018 року апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволена. Ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року скована та ухвалено нове судове рішення, яким заява приватної фірми «Левада-7» про зупинення провадження по справі - залишена без задоволення. Справу вирішено направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

08.10.2018 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову (майно ОСОБА_5К.)

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, так як судом вже розглянуті це питання.

Відповідачі правом на подання відзиву або заперечення на позов не скористались.

Представник ОСОБА_6 подала суду письмові пояснення в яких вказала що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за простим векселем № 80350589 213666. Даний вексель був виданий чем ПФ «Левада-7» 31.03.2003 р. із строком погашення за предявленням. Стягнення за цим векселем вже відбувалося, а саме на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2016 р. у справі № 642/4913/16 ц стягнуто солідарно з ПФ «Левада - 7», ТОВ «Будком 2016» на користь ОСОБА_9 суми заборгованості 50 000 грн, процентів - 121 000 грн. за простим відсотковим векселем № 3666. Також у вересні 2017 р. до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшла заява від ОСОБА_9 про передачу на виконання виконавчого напису про стягнення грошей (боржник - ОСОБА_3О.) . В якості виконавчого документа за вказаною заявою подано виконавчий напис від 8 вересня 2017 р., вчинений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_10 (зареєстровано в реєстрі за № 2-916). Із вказаного виконавчого напису випливає, що стягнення відбувається на підставі протесту векселя № 3666 про неоплату, вчиненого нотаріусом ОСОБА_10 07 вересня 2017 р. за реєстровим № 2-912. Боржником є аваліст простого процентного векселя № 3666 фізична особа ОСОБА_3, а стягувачем - ОСОБА_9 Сума, що підлягає стягненню становить 6 251 250, 00 грн.: сума основного боргу - 1 500 000 грн.; сума процентів - 4751250грн. Зазначила , що «авалювання» векселя ОСОБА_3, стягнення боргу за яким відбувається і тому числі в рамках цієї цивільної справи № 642/4811/17, є черговою спробою ОСОБА_3 утруднити або зробити неможливим виконання Рішення Красноармійського суду Донецької області від 17.02.2017 р., де стягувачем є третя особа - ОСОБА_6 Це пояснюється тим, що на підставі ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. При цьому згідно ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо стягнутої суми недостатньо ля задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувану суми. ОСОБА_6 здійснено звернення до правоохоронних органів у звязку із підробкою векселя № 3666. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова № 642/4913/16 ц від 25 серпня 2016 р . вже було здійснено стягнення на користь ОСОБА_9 і солідарних боржників ПФ «Левада-7» та ТОВ «Будком 2016» за тим же самим векселем № Ю66 щодо якого відкрито виконавче провадження № 54675556 (стягувач ОСОБА_9О.) за виконавчим записом, суму у розмірі 50 000 грн. та процентів - 121000 грн. При цьому у матеріалах цивільної справи №642/4913/16 ц міститься копія простого процентного векселя №3666 без його авалювання ОСОБА_3 (боржником ОСОБА_9О.) 01 серпня 16 року. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 «авалював» вексель «заднім» числом, і, крім того, «заднім числом» було переправлено суму на векселі з 50000 на 1500000 грн. Наведена підробка (авалювання векселя «заднім числом») не потребує встановлення вироком суду, оскільки прямо і безпосередньо слідує із рішення Ленінського районного суду м. Харкова №642/4913/16ц від 25.08.2016 року.

В судове засідання сторони не зявились. Про час розгляду справи були повідомлені належним чином. ОСОБА_1 11.06.2018 року подав суду письмову заяву в якій прохав розглядати справу за його відсутності. На своїх позовних вимогах наполягав ( т.2 с.с. 14).

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає що позов задоволенню не підлягає за наступним:

позовна заява містить аргументоване та послідовне викладення норм чинного законодавства яке регулює обіг векселів в Україні згідно до яких обовязки векселедавця та інших осіб по векселю перед держателем (позивачем) регулюються нормами Цивільного кодексу, а також спеціальними нормами - Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі (Женевська конвенція 1930 р.) та Закону України „Про обіг векселів в Україні від 05.04.2001 р.

Стаття 3. Закону України „Про обіг векселів в Україні встановлює, що обов'язуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи. Що відповідає субєктному складу сторін по даній справі, зокрема відповідачів та їх статусам.

Відповідно до ст.5 Закону України „Про обіг векселів в Україні, вексель підписується: від імені юридичних осіб - власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою; від імені фізичних осіб - власноручно зазначеною фізичною особою або уповноваженою нею особою.

Питання про обовязки авалістів (поручителів) регулюються нормами гл.4 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі

Відповідно до ст. ст. 30, 31, 77 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, платіж за векселем може бути забезпечений авалем повністю або в частині його суми. Забезпечення може бути надане третьою особою або навіть однією з осіб, які поставили свій підпис на векселі, аваль вчинюється зокрема на самому векселі, він виражається словами "вважати за аваль" або будь-яким іншим рівнозначним формулюванням. Він підписується тим, хто надає аваль. Вважається, що для здійснення авалю достатньо одного лише підпису, вчиненого авалістом на лицьовій стороні векселя.

Стаття 32 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі встановлює норми поручительства: „Аваліст відповідає так само, як і та особа, зобов'язання якої він забезпечив. Його зобов'язання є дійсним навіть у тому разі, якщо те зобов'язання, яке він забезпечував, виявиться недійсним з будь-якої іншої причини, ніж дефект форми.

Статтею 46 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі встановлено, що „Трасант, індосант або особа, яка забезпечує платіж авалем (аваліст), можуть, шляхом включення у документ застереження "обіг без витрат", "без протесту" або будь-якого іншого рівнозначного застереження і їх підписання, звільнити держателя від здійснення протесту у неакцепті або у неплатежі для того, щоб він міг використати своє право регресу.

Позовні вимоги держателя до індосантів і до трасанти погашаються після закінчення одного року від дати протесту, здійсненого у встановлений строк, або від дати настання строку платежу, якщо є застереження "обіг без витрат".

Відповідно до ст. 77 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів. Зокрема, до простого векселя також застосовуються положення щодо забезпечення авалем (ст. 30-32 Уніфікованого закону).

Відповідно до статті 47 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, „Всі трасанти, акцептанти, індосанти і особи, які забезпечують авалем платіж за переказним векселем, є солідарно зобов'язаними перед держателем. Держатель має право пред'явити позов до кожної з цих осіб окремо і до всіх разом, при цьому необов'язково додержуючись тієї послідовності, в якій вони зобов'язалися.

Солідарну відповідальність відповідачів передбачає ст. 198 Цивільного кодексу.

Крім того, оскільки вексель виписувався на значний строк погашення, відповідно до зазначення на векселі, даний вексель є відсотковий (тобто процентний), починаючи з 01.01.2005 року за обліковою ставкою НБУ на момент платежу.

Згідно до вимог ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовуються наявністю виключно одного письмового документу векселю № 3666 виданого ПФ «Левада-7» 31.03.2003 р. із строком погашення за предявленням та алонжем до нього.

У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України позивач повинен надати суду докази разом з позовною заявою. У разі надання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Третя особа в справі ОСОБА_6 в особі свого представника неодноразово ставила під сумнів достовірність спірного векселю, вказуючи на його підроблення та наполягала на його витребуванні у позивача в оригіналі ( т. 2 с.с. 52-55).

Учасники справи забов*язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки встановлені законом або судом, не приховуючи докази згідно до ст. 43 ЦПК України.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях що визначено у ст. 81 ЦПК України.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством згідно до положень ст. 95 ЦПК України. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 04.01.18 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху за підстав не надання суд спірного векселю, внаслідок чого позивачем 22.01.2018 року надіслано суду копію векселю № 3666 без будь якого посвідчення (т.1 с.с. 120).

Не посвідчено належним чином і додаток до уточнених позовних вимог у вигляді алонжу (т.2 с.с. 8).

Матеріалами справи а саме копією судового рішення Ленінського р/с м. Харкова № 642/4913/16 ц від 25.08.16 року встановлено що власником простого відсоткового векселю № 3666 є громадянин ОСОБА_9 і стягнення за цим векселем відбулось (т. 1с.с. 144-146). 08.09.2017 року видано виконавчий напис про стягнення на користь ОСОБА_9 суму боргу за простим процентним векселем № 3666 ( т. 1с.с. 151). Зазначене вказує на спірність належності вказаного векселю ОСОБА_1

Будь-яких інших доказів наявності будь-яких правовідносин між ОСОБА_1 та відповідачами матеріали справи не містять.

Оскільки належними та припустимими доказами позивач не довів своїх позовних вимог суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Згідно до положень ст. 141 ЦПК України на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню судові витрати за поданні апеляційних скарг за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 83,95, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Будком 2016», приватної фірми «Левада -7», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа: ОСОБА_6 про стягнення боргу за простим векселем - залишити без задоволення.

Судові витрати ОСОБА_6 компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга, згідно до перехідних положень, подається до суду апеляційної інстанції через Ленінський р/с м. Харкова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя Є.Б. Ольховський