пр. № 4-с/759/162/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Журибеди О.М.,

при секретарі: Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин Андрій Анатолійович, ОСОБА_3 на дії державного виконавця та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною вище скаргою, посилаючись на те, що 05.09.2018 року він отримав постанову приватного виконавця Турчина А.А. про арешт цілісного майнового комплексу ТОВ «Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод» від 30.08.2018 р. Ця постанова вже є третьою за два місяці.

У своїй скарзі просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича щодо опису та арешту 30.08.2018 р. цілісного майнового комплексу товариства з додатковою відповідальністю "Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод" та винесення 30.08.2018 р. постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника - цілісного майнового комплексу товариства з додатковою відповідальністю "Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод".

- визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича про опис та арешт майна (коштів) боржника - цілісного майнового комплексу товариства з додатковою відповідальністю "Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод"

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича усунути порушення.

- керуючись ст. 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу суду щодо порушень приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Турчиним Андрієм Анатолійовичем чинного законодавства, недоліків в його діяльності та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльність) приватного виконавця Турчина Андрія Анатолійовича ознак кримінального правопорушення.

- надіслати окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 365-2 Особливої частини КК України - зловживання повноваженнями особи, які надають публічні послуги, прокурору або органу досудового розслідування та повідомити ОСОБА_1 про вжиті ними заходи.

Посилається на те, що ТДВ «Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод» є приватним корпоративним підприємством та приватний виконавець не мав жодного права описувати майно та накладати арешт на цілісний майновий комплекс підприємства у якому ОСОБА_1 має корпоративні права.

В судовому засіданні скаржник та його представник підтримали скаргу в повному обсязі, просили її задовольнити та додатково просили суд зупинити передачу майна (частки ОСОБА_1 в статутному капіталі ТДВ "БЕЛМЗ" у розмірі 19, 3525 %) на реалізацію до розгляду справи № 759/15553/14-ц Верховним Судом у відповідності до ухвали Верховного Суду від 29.03.2018 року.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин А.А. в судове засідання не з'явився, направив до суду пояснення, у яких зазначив, що керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» ним накладено арешт на корпоративні права, а саме частину корпоративних прав в розмірі 19,3525%. На його думку опис та оцінка проведені у суворій послідовності до ст. 22 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та норм Закону «Про виконавче провадження». Просив у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місе розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення скаржника та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва від 16.07.2018 року відкрито виконавче провадження № 56781143 та проводиться примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 3 304 949,00 грн.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з п. 2 та п. 3 ч. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як вбачається з постанов державного виконавця від 17.07.2018 року та 30.08.2018 року, ним описано та накладено арешт на майно ТОВ «Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод» (а.с. 34-35, 69-73).

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Права учасників товариства (корпоративні права) врегульовані на сьогодні статтею 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а саме: учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; брати участь у розподілі прибутку товариства; отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість.

Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства.

Як встановлено ст. 66 ГК України, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб'єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законодавством України.

Цілісний майновий комплекс підприємства визнається нерухомістю і може бути об'єктом купівлі-продажу та інших угод, на умовах і в порядку, визначених цим Кодексом та законами, прийнятими відповідно до нього.

Реалізація майнових прав підприємства здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. З Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство несе відповідальність всім належним йому майном лише за своїми зобов'язаннями. Товариство не відповідає за зобов'язаннями своїх учасників.

Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що виконавець під час здійснення виконавчих дій не мав права описувати та накладати арешт на цілісний майновий комплекс, який не є майновими правами, а є майном підприємства, що ніяким чином не може відповідати поняттю майнові права у відповідності до норм Господарського кодексу України та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 11 зазначеного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За вимогами ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, доводи скаржника про наявність порушень державним виконавцем вимог закону, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті, а тому скарга підлягає задоволенню частково, в частині:

- визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича щодо опису та арешту 30.08.2018 р. цілісного майнового комплексу товариства з додатковою відповідальністю "Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод" та винесення 30.08.2018 р. постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника - цілісного майнового комплексу товариства з додатковою відповідальністю "Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод".

- визнання неправомірною постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича про опис та арешт майна (коштів) боржника - цілісного майнового комплексу товариства з додатковою відповідальністю "Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод".

- зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича усунути порушення.

В частині винесення окремої ухвали щодо порушень приватним виконавцем норм чинного законодавства та направлення окремої ухвали прокурору або органу досудового розслідування, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки на даний час не знаходить достатньо підстав для їх задоволення.

Також в частині прохання скаржника про зупинення судом передачі майна на реалізацію частки ОСОБА_1 в статутному капіталі ТДВ "БЕЛМЗ" у розмірі 19, 3525 %) на реалізацію до розгляду справи № 759/15553/14-ц Верховним Судом у відповідності до ухвали Верховного Суду від 29.03.2018 року, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки скасування постанови про опис та арешт майна боржника від 30.08.2018 року, тягне за собою зупинення дій виконавця щодо реалізації майна підприємства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст.ст. 66, 167 ГК України, ст.ст. 6, 11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин Андрій Анатолійович, ОСОБА_3 на дії державного виконавця та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича щодо опису та арешту 30.08.2018 р. цілісного майнового комплексу товариства з додатковою відповідальністю "Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод" та винесення 30.08.2018 р. постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника - цілісного майнового комплексу товариства з додатковою відповідальністю "Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод".

Визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича про опис та арешт майна (коштів) боржника - цілісного майнового комплексу товариства з додатковою відповідальністю "Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод"

Зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича усунути порушення.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.М. Журибеда