ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/618/18 Справа № 212/2037/17 Суддя у 1-й інстанції - Чорний І.Я. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбасремонт»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року, ухваленого суддею Чорним І.Я. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 29 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком»), Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі - ПАТ «ПівнГЗК»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасремонт» (надалі - ТОВ «Кривбасремонт») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці в шкідливих умовах праці на підприємствах відповідачів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що працював в умовах важкої праці та запиленості повітря робочої зони 22 роки 01 місяць на підприємствах відповідачів, з них:

- з 28.09.1987р. - 31.12.1994 р., 08.02.1995 р. - 29.02.1996 р., 05.06.1996 р. по 15.03.1998 р. - ВО «Кривбасруда», ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»- 10 років 01 місяць;

- з 15.04.1977 р. - 18.07.1977 р., 16.06.1999 р. - 31.12.2008 р. - ПРАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» - 9 років 09 місяців;

- з 01.01.2009 р. - 24.03.2011 р. - ТОВ «Кривбасремонт» - 2 роки 3 місяці.

14 січня 2015 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини протокол №017 йому встановлено 2 професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого ступеня; радикулопатія полі сегментарна, попереково-крижова, L5,S1 і шийна С5, С6 з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта, больовим, м'язові-тонічним синдромами, перрифіричним ангіодистонічним синдромом, нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу. ПФ- другого ст., деформуючого артрозу ліктьових суглобів, ПФ-першого ступеню та колінних суглобів ПФ-другого ст.

Професійне захворювання встановлено на підставі даних індивідуальної Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 02.09.2009 р. № 2/2-2564, Інформаційної довідки про умови праці №2/2-2565, 2/2-2566 від 02.09.2009, де зазначено, що умови праці позивача по пилу фіброгенної дії відносяться до 3 класу 3 ступеня, за фактором «Мікроклімат» - до 3 класу 1 ступеня шкідливості, важкість праці - до 3 класу 3 ступеню шкідливості, напруженість праці - до 3 класу 2 ступеню шкідливості в відповідності з гігієнічною класифікацією праці ГН 3.3.5-3.3.8.; 6.6.1.-083-2001, затвердженою наказом МОЗ України №528 від 27.12.2001 року.

Висновком МСЕК від 22.02.2011 року серії 10 ААА №0007721 позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40 % та третя група інвалідності.

Таким чином, в наслідок отримання професійних захворювань позивач не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він не може вести нормальне життя. Позивач позбавлений права працювати, навіть допомогти по господарству своїй родині він не має змоги, бо при фізичному навантажені постійно відчуває задишку, болі у грудній клітці, кашель з виділенням харкотиння. При будь-якому фізичному навантажені постійно відчуває болі у попереку, затрудження рухів, болі у ногах, оніміння ніг, порушення ходьби, порушення сну. Він не може спати вночі сам та заважає своїм рідним, тому що не може без болі та стонів перевертатись у ліжку. Зранку, взагалі без сторонньої допомоги не в змозі піднятися з ліжка. Періодично його мучить головний біль, бувають запаморочення, підвищується артеріальний тиск, болючість та обмеження рухів у плечових, колінних та ліктьових суглобах, що підтверджується виписками з його медичної карти.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання працю в шкідливих умовах праці на підприємствах відповідачів, враховуючи професійний маршрут: праця на ПАТ «КЗРК» становить 10 років 1 місяць, що відповідає 46% загального стажу роботи у шкідливих умовах, робота на ПРАТ «ПівнГЗК» відбувалася протягом 9 років 9 місяців, що відповідає 44 % загального стажу, та робота на ТОВ «Кривбасремонт» 2 роки 3 місяці, що становить 10 % загального стажу, просив суд: стягнути з кожного відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі: з ПАТ «КЗРК» -147 200 грн., з ПРАТ «ПівнГЗК» - 140 800 грн., з ТОВ «Кривбасремонт» - 32 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану в зв'язку з ушкодженням здоров'я, у розмірі 12000 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасремонт" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану в зв'язку з ушкодженням здоров'я, у розмірі 3000 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судові витрати у розмірі 320 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь держави судовий збір у розмірі 256 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасремонт" на користь держави судові витрати у розмірі 64 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову в частині стягнення з ПАТ «Кривбасзалізрудком» моральної шкоди на користь позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає, що висновки суду про те, що відповідач є правонаступником шахт «Першотравнева - 1», «Першотравнева», ВО «Кривбасруда» не ґрунтуються на належних доказах.

Також, на думку відповідача, суд не надав правової оцінки письмовим доказам, а саме надав невірну правову оцінку розділовому балансу та актам приймання-передачі майна від ВО «Кривбасруда» до створених в результаті поділу ДП «КДЗРК і до КДГУ «Кривбасгідрозахист», внаслідок чого не вірно визначив обсяг прав та обов'язків цих підприємств та зробив помилковий і безпідставний висновок про те, що КДГУ «Кривбасгідрозахист» не було передано від реорганізованого ВО «Кривбасруда» обов'язку щодо виплати колишнім працівникам об'єднання відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві.

Судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, оскільки не дослідив норми законодавства, які були чинні на момент поділу ВО «Кривбасруда» та передачі частини його прав і обов'язків до КДГУ «Кривбасгідрозахист», а також законодавство, яке було чинне на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди, не встановив чи був у ліквідованого КДГУ «Кривбасгідрозахист» правонаступник чи воно ліквідоване без правонаступника, чи було здійснено капіталізацію коштів, що залишилися після задоволення вимог кредиторів, за правилами державного страхування.

Окрім того, судом першої інстанції проігноровані рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області та Вищого спеціалізованого суду України, якими встановлено, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником прав та обов'язків РУ «Першотравневе», шахт «Першотравнева - 1», «Першотравнева - 2», «Першотравнева», Першотравнева-Дренажна» ВО «Кривбасруда».

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог позивача до ПрАТ «ПівнГЗК» та ТОВ "Кривбасремонт", тому, відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, в цій частині не підглядає перегляду судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, представника ПАТ «Кривбасзалізрудком» - Коломоєць О.Г., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у періоди: з 28.09.1987 року по 31.12.1994 року працював підземним гірником, підземним електрослюсарем з ремонту устаткування у шахті "Першотравнева-1" Першотравневого РУ В/О "Кривбасруда"; з 08.02.1995 року по 29.02.1996 року слюсарем з ремонту котельного устаткування у Першотравневому енергоцеху В/О "Кривбасруда"; з 05.06.1996 року по 15.03.1998 року підземним електрослюсарем з ремонту устаткування у шахті "Першотравнева" В/о "Кривбасруда"( а.с.6-7).

14 січня 2015 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини протокол № 017 ОСОБА_1 було встановлено 2 професійні захворювання: - хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого ступеня та -радикулопатія полі сегментарна, попереково-крижова, L5,S1 і шийна С5, С6 з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта, больовим, м'язові-тонічним синдромами, перрифіричним ангіодистонічним синдромом, нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу. ПФ- другого ст., деформуючого артрозу ліктьових суглобів, ПФ-першого ступеню та колінних суглобів ПФ-другого ст.

Професійне захворювання було встановлено на підставі даних індивідуальної Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 02.09.2009 р. №2/2-2564, Інформаційної довідки про умови праці № 2/2-2565, 2/2-2566 від 02.09.2009 р. в яких зазначено, що умови праці позивача по пилу фіброгенної дії відносяться до 3 класу 3 ступеня, за фактором «Мікроклімат» - до 3 класу 1 ступеня шкідливості, , важкість праці - до 3 класу 3 ступеню шкідливості, напруженість праці - до 3 класу 2 ступеню шкідливості в відповідності з гігієнічною класифікацією праці ГН 3.3.5-3.3.8.; 6.6.1.-083-2001, затвердженою наказом МОЗ України № 528 від 27.12.2001 року ( а.с.13-19).

З акту розслідування хронічного професійного захворювання №9 від 28 січня 2011 року видно, що умови праці позивача характеризувались важкістю праці та запиленістю повітря робочої зони, через недосконалість технологічних процесів (а.с.28-32).

Зокрем у п.16 Акту зазначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: Працюючи з 01.01.2009 року в ремонтному управлінні № 1 ТОВ "Кривбасремонт" слюсарем черговим та з ремонту устаткування ОСОБА_1 виконував демонтаж, монтаж, ремонт механічної частини технологічного устаткування дробильної фабрики №1 ВАТ "ПівнГЗК" (дробарок, конвеєрів, автостел, грохотів). Умови при цьому характеризувалися важкістю праці та запиленістю повітря робочої зони, через недосконалість технологічних процесів. Працюючи раніше: з 01.10.1987р. по 01.03.1992р. - підземним електрослюсарем з ремонту устаткування шахти "П-1" Першотравневого РУ ВО "Кривбасруда"; з 01.03.1992р. по 31.12.1994р. - електрослюсарем з ремонту устаткування ДСФ шахти "П-1" Першотравневого РУ ВО "Кривбасруда"; з 05.06.1996р. по 15.03.1998р. - підземним слюсарем з ремонту устаткування шахти "Першотравнева" ВО "Кривбасруда"; з 03.12.2001р. по 15.03.2005р. - слюсарем черговим та з ремонту устаткування спеціалізованої дільниці № 7 з ремонту технологічного устаткування ДФ-1 ремонтного цеху № 1 УРТО ВАТ "Північний ГЗК"; з 15.03.2005р. по 27.11.2008р. - слюсарем черговим та з ремонту устаткування спеціалізованої виробничої дільниці з ремонту механічного устаткування на дільниці дробленої руди ДФ-1 ВАТ "Північний ГЗК"; з 27.11.2008р. по 31.12.2008р. - слюсарем черговим та з ремонту устаткування спеціалізованої дільниці № 26 з ремонту механічного устаткування на дільниці дробленої руди ДФ-1 УРТО ВАТ "Північний ГЗК"; з 01.01.2009р. слюсарем черговим та з ремонту устаткування спеціалізованої дільниці № 4 з ремонту технологічного устаткування ДФ-1 ремонтного управління № 1 ТОВ "Кривбасремонт" (а.с.31).

Причиною професійного захворювання позивача є робота протягом 20 років в умовах важкої праці та запиленого повітря робочої зони.

В пункті 19 конкретно винними визнані керівництво підприємств, зазначених в п.16 цього акту, які порушили ст.153 КЗпП України,та ст.13 Закону України «Про охорону праці» (а.с.32).

Відповідно до висновку МСЕК від 22.02.2011 року серії 10 ААА № 0007721 позивачу первинно була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40 % та третя група інвалідності. При наступних переоглядах процент втрати професійного захворювання та група інвалідності не змінювався. Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує «забезпечення лікарськими засобами, ВМП».

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи на його користь з ПАТ «Кривбасзалізрудком» моральну шкоду в сумі 15 000 грн., суд першої інстанції керувався вимогами ст.237-1 КЗпП України, й виходив з обов'язку відповідача її відшкодувати, як правонаступника ДВО «Кривбасруда».

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив захистити його порушені права у спосіб стягнення моральної шкоди з відповідача - ПАТ "Кривбасзалізрудком", як з винної особи.

Заперечуючи проти позову відповідач ПАТ "Кривбасзалізрудком" зазначав, що не є належним відповідачем по справі та не може нести відповідальність перед позивачем за порушення його трудових прав ВО "Кривбасруда" на шахті "Першотравнева-1", та «Першотравнева», Першотравневого енергоцеху на яких працював позивач, оскільки не є їх правонаступником.

Однак, суд першої інстанції на вищезазначені заперечення уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку про те, що відповідач по справі є правонаступником ліквідованих шахт та відповідно належним відповідачем у даній справі, й безпідставно стягнув на користь позивача відшкодування з ПАТ "Кривбасзалізрудком" моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 1998 року № 258 «Про спеціальний режим реструктуризації гірничо-рудних підприємств Кривбасу, гірничо-хімічних підприємств Яворівського і Роздольського «Сірка» та Стебницького «Полімінерал» Львівської області», пункту 1 наказу Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року №262 створено підприємство «Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту» (управління «Крибасгідрозахист») на базі державного майна шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» - структурних підрозділів Державного виробничого об'єднання «Кривбасруда» шляхом їх відокремлення. Призначено правонаступником всіх майнових прав і обов'язків реорганізованого Державного виробничого об'єднання «Кривбасруда» управління «Кривбасгідрозахист» у відповідній частині майнових прав та обов'язків, означених розподільчим балансом.

При ліквідації юридичної особи без правонаступника належні потерпілому або особам, зазначеним у частині другій статті 456 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платежі повинні бути капіталізовані за правилами державного страхування і внесені його органам для виплати їх у розмірі і строки, зазначені у відповідному рішенні про відшкодування шкоди.

У разі ліквідації юридичної особи позови про відшкодування шкоди, заподіяної ліквідованою юридичною особою, зв'язані з ушкодженням здоров'я чи смертю громадянина, пред'являються до вищої організації або до організації, зазначеної в рішенні про ліквідацію юридичної особи.

Вимога про збільшення або зменшення розміру одержуваного потерпілим відшкодування шкоди на підставах, передбачених у статтях 463 і 464 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пред'являється до правонаступника або відповідно до організацій, зазначених у частині третій цієї статті, або відповідно правонаступника юридичної особи чи організації, зазначених в частині третій цієї статті, які провадять відшкодування за заподіяну шкоду.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про підприємства в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі-Закон) підприємство може бути створено в результаті виділення зі складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об'єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу.

Створення підприємств шляхом виділення здійснюється зі збереженням за новими підприємствами взаємозобов'язань та укладених договорів з іншими підприємствами.

Згідно із частинами першою та шостою статті 34 Закону ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за розподільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права й обов'язки реорганізованого підприємства.

У пунктах 2.1 та 4.1 Положення про порядок поділу підприємств і об'єднань та відокремлення від них структурних підрозділів і одиниць, затвердженого наказом Міністерства економіки України, Міністерства статистики України, Антимонопольного комітету України від 20 квітня 1994 року № 43/79/5 (далі - Положення; втратило чинність 25 серпня 2015 року) було закріплено, що відокремлення - це виділення зі складу підприємства (об'єднання) структурного підрозділу (одиниці) і створення на його базі самостійного підприємства або вихід підприємства зі складу об'єднань, зазначених у підпункті «б» пункту 3.1 цього Положення. Об'єктами відокремлення є структурні підрозділи та структурні одиниці відповідно до пункту 2.1 цього Положення, а також підприємства, що входять до складу об'єднань.

Тобто розподільний баланс є документом, у якому, зокрема, визначено обсяг майнових прав та обов'язків, які перейшли до створеної шляхом виділу (виділення, відокремлення) юридичної особи.

У пункті 32 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що при ліквідації, банкрутстві або реорганізації (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства відшкодування шкоди, компенсація всіх видів витрат провадиться правонаступником.

Якщо права й обов'язки ліквідованого підприємства не переходять до правонаступника, суми, що підлягають відшкодуванню, капіталізуються і перераховуються органам державного соціального страхування для виплати їх у розмірі і в терміни, зазначені у відповідному рішенні про відшкодування шкоди.

У разі ліквідації або банкрутства підприємства без правонаступника ліквідаційна комісія надсилає офіційне повідомлення про це до місцевого органу державного соціального страхування.

Якщо при ліквідації підприємства капіталізація платежів у відшкодування шкоди не проведена, регресна вимога подається органам державного соціального страхування.

Як убачається із матеріалів справи, наказом №169 від 29 грудня 1994 року шахти "Першотравнева" та "Першотравнева-2" ліквідовані і для доробки підготовлених запасів родовища утворена шахта "Першотравнева" на правах структурної одиниці ВО "Кривбасруда".

Наказом №1 від 05 січня 1998 року ліквідовано шахту "Першотравневу" як структурну одиницю ВО "Кривбасруда" та наказом №12 від 20 січня 1998 року створено на її базі шахту "Першотравнева-Дренажна".

Наказом №139 від 11 вересня 1998 року виключено зі складу структурних одиниць ВО "Кривбасруда" шахти "Гігант-Дренажна" та "Першотравнева-Дренажна" та створено на їх базі нове підприємство - Державне підприємство "Кривбасгідрозахист", відповідно до п.1 наказу Міністерства промислової політики України №262 від 29.07.1998 року.

У п.5 наказу Міністерства промислової політики України №262 від 29.07.1998 року визначено, що правонаступником всіх майнових прав та обов'язків реорганізованого ВО "Кривбасруда" є управління "Кривбасгідрозахисту" у відповідній частині майнових прав та обов'язків, означених розподільчим балансом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача стосовно того, що ДВО «Кривбасруда» було ліквідованого та того, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником ДВО «Кривбасруда», оскільки відповідно до змісту п.5 вищевказаного наказу Міністерства промислової політики України, призначено правонаступником всіх майнових прав та обов'язків реорганізованого ВО «Кривбасруда» щодо майнових комплексів шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» управління «Кривбасгідрозахисту».

Наказом Міністерства промислової політики України №104 від 17 березня 2006 року призначено комісію з припинення діяльності ДП "Кривбасгідрозахист", шляхом його ліквідації та зобов'язано державне підприємство "Кривбасшахтозакриття" прийняти на баланс до статутного фонду майно ДП "Кривбасгідрозахист", яке залишиться після задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, враховуючи те, що на момент виникнення у ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди - 22.02.2011 року, підприємства, визнані винними у спричиненні позивачу професійного захворювання, зазначені у п.16 Акту №9 розслідування хронічногопрофесійного захворювання від 28.01.2011 року, керівництво шахт «Першотравнева», "Першотравнева-2", «Першотравнева - Дренажна» ВО «Кривбасруда», «Першотравнева - Дренажна» управління «Кривбасгідрозахист», які є ліквідованими, а ПАТ "Кривбасзалізрудком" не є їх правонаступником, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги ПАТ «Кривбасзалізрудком», стосовно того, що правонаступником майнових прав та обов'язків ДВО «Кривбасруда» щодо шахти «Першотравнева-Дренажна», до якої входили майнові комплекси шахт «Першотравнева» та «Першотравнева - 1», на яких працював позивач, є ДП «Кривбасгідрозахист», яке в подальшому було ліквідовано.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного урахування матеріалів справи, у зв'язку із чим, відповідно до ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди завданої ушкодженням здоров»я в розмірі 15000 грн. та судового збору збору на користь держави в розмірі 320 грн., скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: