Справа № 353/1004/18
Провадження № 2/353/488/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мануляка Ю.В.

з участю секретаря судового засідання Драгомирецької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тлумацького районного суду Івано - Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування та встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_2. В подальшому позивач збільшила позовні вимоги та просить також встановити факт, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у вказаному будинку проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_4 та їм на праві спільної сумісної власності в рівних частках належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди по зазначеній адресі. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5. Після його смерті в управління спадковим майном вступила його матір ОСОБА_4, але не оформила своїх спадкових прав та ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла позивачу. Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 10.09.2018 року для оформлення права власності за заповітом на спадкове майно ОСОБА_4 вона звернулась до нотаріуса. Їй нотаріусом видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 по причині того, що свідоцтво про право власності на житловий будинок видане виконавчим комітетом Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області 31.08.2000 року після смерті ОСОБА_4, а також у ньому допущено помилку в імені власника, а саме записано ОСОБА_4,а має бути ОСОБА_4.

У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, а також встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок від 31.08.2000 року, виданого виконавчим комітетом Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, на підставі рішення Кутищенської сільської ради № 66 від 08.08.2000 року, зареєстрованого 31.08.2000 року Коломийським МБТІ в реєстровій книзі № 1, під реєстровим № 167.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що заперечень проти позову не мають та просив справу розглядати без участі представника Кутищенської сільської ради. Підтвердив, що в АДРЕСА_2, Івано-Франківської області проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і їм, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, від 31.08.2000 року, виданого виконавчим комітетом Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, на підставі рішення Кутищенської сільської ради № 66 від 08.08.2000 року, належало будинковолодіння за вказаною адресою в рівних частках. У зазначеному свідоцтві про право власності ім'я «ОСОБА_4» зазначено помилково, замість правильного «ОСОБА_5». Особа на ім'я ОСОБА_4 за вказаною адресою ніколи не проживала.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке видано на підставі рішення Кутищенської сільської ради № 66 від 08.08.2000 року житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_2, Івано-Франківська область, дійсно належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожному (а.с. 6). Згідно копії реєстраційного напису на правовстановлюючому документі вказаний житловий будинок на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожному (а.с. 6 зворот).

Згідно копії виписки з інвентаризаційних матеріалів в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 167 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року зареєстровано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожному (а.с. 7).

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги за 1986-2017 роки, що зберігаються у виконкомі Кутищенської сільської ради суспільна група двору колгоспна, ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_5 - син (а.с. 72). Згідно копії технічного паспорту житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою АДРЕСА_2, побудовані у 1940 році (а.с. 14-16).

Згідно копії актового запису про народження № 17 батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 39).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 належало в рівних частках, по 1/2 частині, майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 39 від 01 грудня 1994 року (а.с.40).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, успадкувавши належну йому частину будинку, оскільки вступила в управління спадковим майном, проводила його похорон, до дня смерті проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 629 від 05.09.2018 року (а.с. 4, 41).

Відповідно до відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області та приватних нотаріусів ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8 Тлумацького районного нотаріального округу (а.с. 25, 26, 27) спадкова справа після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не заводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 30). 23.02.2004 року ОСОБА_4 посвідчила на ім'я ОСОБА_2 заповіт, яким заповіла їй усе належне їй на день смерті майно (а.с. 31).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_2 прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, оскільки 05.09.2017 року, тобто у шестимісячний термін, подала заяву до нотаріальної контори (а.с. 29).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 162/2017 від 05.09.2017 року, заведеної приватним нотаріусом ОСОБА_9 Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області, з якої вбачається, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 28-45).

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: АДРЕСА_2.

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими АДРЕСА_3, Тлумацького району Івано-Франківської області, після смерті ОСОБА_4, оскільки Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також у ньому допущено помилку в імені власника, а саме записано ОСОБА_4, а має бути ОСОБА_4, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом ОСОБА_9 Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області №613/02-31 від 10.09.2018 (а.с. 45).

З архівного витягу з рішення № 41 засідання виконкому Кутищенської сільської ради народних депутатів від 08.08.2000 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» встановлено, що у відповідності до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року №4 із змінами внесеними Постановою Пленуму від 25.12.1992 року № 13 «Про зміну порядку оформлення права власності у колгоспних дворах» оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, з позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які належали спадкодавцю, а тому позивач звернулася також з взаємопов'язаною вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надає їй право на спадкування за заповітом.

Отже, дослідивши та оцінивши докази, які знаходяться у матеріалах справи, суд вважає встановленим факт приналежності спадкодавцю ОСОБА_4 свідоцтва про власності на житловий будинок від 31.08.2000 року, виданого виконавчим комітетом Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, на підставі рішення Кутищенської сільської ради № 66 від 08.08.2000 року, зареєстрованого 31.08.2000 року Коломийським МБТІ в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 167, де помилково вказано ім'я спадкодавця «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4», оскільки встановлення даного факту має для позивача юридичне значення.

За таких обставин, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1262, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 141, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт приналежності спадкодавцю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, свідоцтва про власності на житловий будинок від 31.08.2000 року, виданого виконавчим комітетом Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, на підставі рішення Кутищенської сільської ради № 66 від 08.08.2000 року, зареєстрованого 31.08.2000 року Коломийським МБТІ в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 167, де помилково вказано ім'я спадкодавця «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4».

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , які розташовані по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4.

Стягнути з Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_2 1057 (одна тисяча п'ятдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.н., АДРЕСА_1, Івано-Франківської міської ради, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Кутищенська сільська радаТлумацького району Івано-Франківської області, вул. Центральна, 42, с.Кутище, Тлумацьккий район Івано-Франківська обл., 78020, .

Суддя Мануляк Ю.В.