Провадження № 2/161/3853/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Посилається на те, що з 23.02.1995 року по 13.08.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Ще до розірвання відповідач залишив сімю і останніх десять років проживає окремо, однак зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що ОСОБА_2 не заперечує проти зняття його з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, про що надав їй довіреність від 31.07.2018 року.

Однак, при зверненні у ЦНАП міста Луцька їй було відмовлено у знятті відповідача з місця реєстрації на підставі його довіреності у звязку з відсутністю оригіналу його паспорта.

Зазначає, що реєстрація відповідача в спірній квартирі тягне за собою додаткові фінансові витрати, які значно погіршують її матеріальне становище.

Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою № 168 по пр. Молоді, 4, в м. Луцьку Волинської області.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених, просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача по наявних матеріалах справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.05.2008 року, квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 21)

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

А згідно з вимогами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач хоч і зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично не проживає у даному житловому приміщенні, не бере участь в утриманні житла, сплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Зняття особи з місця реєстрації передбачене як в добровільному, так і в судовому порядку.

В добровільному порядку особа самостійно або через представника подає заяву до центру надання адміністративних послуг за місцезнаходженням житлового приміщення, в якому зареєстрована.

Як вбачається з довіреності № 82 АА 1204428 від 31.07.2018 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 зняти його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Звертаючись в суд з даним позовом, позивач посилається на відмову ЦНАПУ міста Луцька у знятті відповідача за його довіреністю з місця реєстрації у вищевказаній квартирі, однак в матеріалах справи така відмова відсутня.

Крім того, положення ч. 2 ст. 405 ЦК України, на які посилається позивач у своєму позові, стосуються члена сімї власника житла, а не співвласника. Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 не являється членом сімї власника вказаної квартири, а являється її співвласником, а тому посилання позивача на норми ч. 2 ст. 405 ЦК України є необґрунтованими.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 383, 405, 406 ЦК України, с у д,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 04.12.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк