Провадження №2/359/2007/2018
Справа №359/4565/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2006 року з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та до досягнення дитиною повноліття. 18 березня 2016 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. У звязку з цим, матеріальний стан позивача на даний час не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини його заробітку, оскільки на його утриманні знаходяться ще двоє дітей та дружина. Малолітні діти часто хворіють, що спричиняє додаткові витрати на обстеження у лікарів та лікування. Обґрунтовуючи позовні вимоги зміною сімейного та матеріального стану, ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2006 року, на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до ? частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, яким позов не визнала та вказала, що вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Свої заперечення проти позову обґрунтувала наступним. З моменту припинення шлюбу з позивачем неповнолітній син ОСОБА_4 знаходиться на повному її утриманні. ОСОБА_1 не надає жодної матеріальної допомоги та ухиляється від сплати присуджених аліментів. Матеріальний стан дитини не є належним та не дає підстав для зменшення розміру аліментів. Окрім неповнолітнього сина ОСОБА_4, на утриманні відповідача знаходяться також малолітня дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та матір, яка є пенсіонером ОСОБА_9, яка також потребує матеріальної допомоги від ОСОБА_2 Відповідач також не погоджується з доводами ОСОБА_1 про погіршення його матеріального стану у зв'язку із народженням у другому шлюбі двох дітей. У відзиві відповідач вказала, що у позивача є постійний дохід, також позивач має додатковий дохід, оскільки по місцю проживання надає послуги з ремонту транспортних засобів, проте без офіційної реєстрації в якості суб'єкта підприємницької діяльності. З цих підстав відповідач заперечує наявність обставин щодо погіршення матеріального стану позивача. Відтак, вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.30) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.31).

Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2006 року з ОСОБА_1 стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини його заробітку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6).

В подальшому, ОСОБА_3 після укладення шлюбу з ОСОБА_10 змінила своє прізвище на «Яцюта» (а.с.36).

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 вказав на те, що через зміну свого сімейного та матеріального стану він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз зазначеного положення закону вказує на те, що зобов'язання по утриманню дитини мають тривалий характер, проте згодом може виникнути необхідність у зміні розміру коштів, які надаються на утримання. При вирішенні питання про зміну розміру аліментів має значення, серед іншого, зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів.

Отже, за змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад, зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо, або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.77 та ст.80 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 18 березня 2016 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_11 (а.с.7). Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

В розумінні положень ст.192 СК України, викладені вище обставини свідчать про зміну сімейного стану позивача та є підставою для зміни розміру аліментів.

Судом також встановлено, що зазначені обставини не існували тоді, коли відбувався розгляд справи та ухвалювалось рішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 17 травня 2006 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь відповідача на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що зміна сімейного стану позивача також впливає на зміну матеріального стану платника аліментів, з огляду на наступне.

Відтак, позивач має утримувати, окрім неповнолітнього сина ОСОБА_4, ще і малолітніх дітей від шлюбу з ОСОБА_5, що тягне за собою додаткові витрати.

Суд критично відноситься до доводів відповідача, якими остання обґрунтовує свої заперечення проти позову, з огляду на наступне.

Відповідач зазначає про те, що матеріальний стан неповнолітнього ОСОБА_4 є таким, що виключає можливість забезпечення належного рівня його утримання за умови зменшення розміру аліментів. Дані обставини відповідач обґрунтовує тим, що з моменту припинення шлюбу з позивачем вона самостійно утримує та виховує їх спільного сина, позивач допомоги, в тому числі матеріальної, не надає. Проте, як підтверджується матеріалами справи, зазначені обставини враховувалися Бориспільським міськрайонним судом Київської області в рішенні від 17 травня 2006 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 Наявність заборгованості з аліментів тягне за собою відповідальність за прострочення сплати аліментів, проте не може бути підставою для відмови в перегляді раніше присудженого розміру аліментів.

В обґрунтування відсутності підстав для задоволення позову, одержувач аліментів зазначає про наявність на її утриманні малолітньої дочки від другого шлюбу ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.37), та її непрацездатної матері ОСОБА_9 (а.с.39).

Проте, з огляду на положення ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів врахуванню підлягають, серед іншого, обставини наявності інших дітей, непрацездатних батьків у платника аліментів, а не одержувача. З огляду на це, судом дані доводи відповідача до уваги не приймаються.

Крім того, судом встановлено, що малолітня дочка відповідача ОСОБА_8 народилася від шлюбу з ОСОБА_10, який також несе тягар утримання своєї малолітньої дочки. За таких обставин, доводи відповідача про одноосібне утримання своїх двох дітей є необґрунтованими. Також відповідачем не надано доказів того, що її непрацездатна матір потребує утримання від відповідача та дійсно перебуває на її утриманні.

За таких умов, суд знаходить підстави для перегляду розміру аліментів.

Щодо заявленого позивачем в позовній заяві розміру аліментів суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до змісту ст.182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Положеннями ст.192 СК України визначені підстави для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом.

Судом встановлено та матеріалами справи доведено, що у платника аліментів змінилися як сімейний, так і майновий стан.

При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження інших обставин, які були достатньою підставою для зменшення аліментів до того розміру, про який просить позивач у позові. Так, позивачем не надано доказів на підтвердження додаткових витрат на лікування дитини через хворобу.

Відповідачем на підтвердження обставин відсутності погіршення матеріального стану позивача надається інформаційна довідка МВС про наявність у власності позивача транспортного засобу марки «Одисей», 2012 року випуску, дата реєстрації 03 травня 2012 року (а.с.42). При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості щодо вартості даного транспортного засобу та часу його придбання. Відтак, інформація щодо рухомого майна позивача, за відсутності даних про вартість транспортного засобу та часу його придбання, не є достатнім доказом на підтвердження поліпшення матеріального стану позивача.

Відповідач не надала суду доказів вжиття заходів щодо отримання вказаної інформації або причин неможливості самостійного отримання цього доказу. З цих же причин суд не приймає до уваги доводи відповідача про отримання позивачем додаткового доходу від надання послуг по ремонту транспортних засобів.

Враховуючи заробітну плату ОСОБА_1, а також суму податків та зборів, які підлягають вирахуванню з його заробітної плати, та стягнення аліментів на утримання сина у розмірі ? частки від його заробітку щомісячно, грошові кошти, за останні квітень та травень 2018 року, що залишаються на забезпечення власної життєдіяльності позивача та його сімї становлять суму орієнтовно 3361 гривень 72 копійки та 3377 гривень 97 копійок (а.с.10,11).

Тоді як виплата аліментів за квітень та травень 2018 року склала відповідно 3370 гривень 10 копійок та 3386 гривень 39 копійок.

З огляду на те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку з липня у розмірі 1841 гривень.

Тому грошові кошти, які залишаються у розпорядженні відповідача для забезпечення власних умов проживання та життєдіяльності його сімї, становлять суму, яка є рівнозначною розміру аліментів, які він сплачує на утримання неповнолітнього сина.

Таким чином, умови утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_6, 28 травня 2015 року, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, є нерівними.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню. Так, розмір аліментів має бути зменшено до ? частини всіх видів доходів (заробітку) ОСОБА_1 щомісячно до досягнення дитиною повноліття дитиною.

На переконання суду, такий розмір аліментів є достатнім, не суперечить нормам матеріального права, а також буде забезпечувати справедливий баланс між захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладено на позивача, та захистом прав останнього.

Разом із тим, згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв'язку із чим, при зменшеному за даним рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім цього, згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. Предявлений ним позов задоволено частково. Тому, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.180, ст.182, ч.1 ст.192 СК України, ст.77, ст.80, ч.1 ст.81, ст.89, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягувалися з ОСОБА_1 на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП: НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до дня досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП: НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03грудня 2018 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський