Справа № 357/8543/18
Провадження № 2/761/7393/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в заочному порядку в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3 про захист прав споживачів банківських послуг, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк (далі - відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - відповідач 2), третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3 про захист прав споживачів банківських послуг, в якому просив суд усунути перешкоди у здійсненні позивачем права розпорядження рухомим майном, шляхом виключення відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису вчиненого 07.08.2017 року , наступного змісту: вид обтяження: приватне обтяження, об'єкт обтяження автомобіль легковий MITSUBISHI OUTLANDER 2,4 2008, універсал, номер об'єкта НОМЕР_1 номер державної реєстрації НОМЕР_2, розмір основного зобов'язання 89664 дол. США, строк виконання зобов'язання 30.09.2015 року, термін дії 14.03.2019 року, обтяжувач товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія" код 38750239, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 підстава: договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, 492,493 31.05.2017 року заявник: приватний нотаріус ОСОБА_3, 01004, АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ „Правекс-Банк" було укладено кредитний договір №739-183/08Р, згідно якого позивач отримав кредит на купівлю автомобіля. В забезпечення виконання кредитного зобов'язання було укладено договір застави транспортного засобу №739-183/08Р від 30.09.2008 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 липня 2016 року, банку відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом. Рішення набрало законної сили і надалі не оскаржувалось у касаційному порядку.

30 липня 2018 року позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься запис щодо зміни обтяжувача.

07 серпня 2017 року Приватний нотаріус ОСОБА_3 здійснила заміну обтяжувача за договором застави транспортного засобу, а саме змінила первісного обтяжувача ПАТ КБ „Правекс-Банк" на TOB „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія". Підставою таких дій зазначено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, 492, 493, 31.05.2017 року.

Станом на 31.05.2017 року у позивача не було кредитних зобов'язань перед банком. В даному випадку між відповідачами було незаконно укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, адже на момент укладення договору, у позивача не існувало заборгованості перед банком, бо терміни щодо стягнення заборгованості банк пропустив. За даним фактом ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили. Таким чином, на думку позивача, запис в реєстрі є незаконним та перешкоджає йому в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись рухомим майном.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, вказала щор не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву чи пояснень на позовну заяву не надали.

Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.08.2018 року дану цивільну справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

06.09.2018 року вказана справа надійшла до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А., а ухвалою судді від 07.09.2018 року відкрити провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовлено (а.с. 7-9). Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.07.2016 року (а.с. 10-13).

Таким чином, станом на час розгляду справи, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2016 року набрало законної сиди 18.07.2016 року.

Даним рішенням встановлено, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 30 вересня 2008 року був укладений кредитний договір № 739 - 183/08Р, за умовами якого банк надав кредит в іноземній валюті у розмірі 29 888 доларів США00 центів строком до 30.09. 2015 року. За умовами цього договору, банк зобов'язувався надати позичальнику кредити на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення рівними частинами в сумі 356 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця (п. 4.4. Кредитного договору), а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений кредитним договором. Дане підтверджено копією кредитного договору (а.с.10-13).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.07.2018 року, 14.03.2014 року на підставі Договору застави транспортного засобу №739-183/08Р від 30.09.2008, укладеного між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2, внесено запис про заборону відчуження автомобіля легкового MITSUBISHI OUTLANDER 2,4 2008, універсал, номер об'єкта НОМЕР_1 номер державної реєстрації НОМЕР_2 (а.с. 14).

07.08.2017 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про зміну обтяжувача ПАТ КБ „Правекс-Банк" на TOB „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія" на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, 492, 493, 31.05.2017 року.

Як вказує позивач, даний запис в реєстрі перешкоджає йому повною мірою володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Так, відповідно до положень ст.572, ч.2 ст.575, ч.1 ст.576 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно зі ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно положень ст. 42, 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача

Згідно п. 1, 4 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 р. № 830, державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна. Державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису.

П. 6 вказаного порядку передбачено, що відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи поданої в електронній формі або у випадках, передбачених цим Порядком, в паперовій формі. П. 7 передбачені вимоги до заяви, серед яких відомості про обтяжувача та боржника, посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст, опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації , відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження.

При цьому, зміни і додаткові відомості до запису в Реєстрі вносяться реєстратором на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Якщо проводиться державна реєстрація відомостей про зміну обтяження рухомого майна, у заяві також зазначаються відповідні зміни і додаткові відомості до запису, внесення яких передбачено пунктом 8 цього Порядку, а у разі відступлення прав на предмет обтяження - відомості про особу, на користь якої здійснено відступлення прав на предмет обтяження, та про договір, що підтверджує відступлення прав на предмет обтяження (п. 16, 18 Порядку).

Таким чином, відомості про виникнення обтяження, зміну, а також виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна інформації, вносяться дані на підставі заяви, в якій зазначаються підстави вчинення таких дій.

Між тим, станом на час розгляду справи, звернення до суду з позовом про виключення з реєстру запису про обтяження та обтяжувала є передчасним, враховуючи існування заборони на відчуження автомобіля та дійсного, станом на даний час Договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами, 492,493 від 31.05.2017 року, укладеного між ПАТ «Правекс-Банк», ТОВ «ФК«Довіра та гарантія».

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільних справах», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч.1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05. 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

За вказаних обставин, суду не надано доказів того, що права позивача у даному випадку порушені, враховуючи чинність дії застави, Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, та, відповідно, відсутність підстав для виключення запиту з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Крім того, в розумінні норм статті 4 ЦПК України дана вимога є передчасною, враховуючи відсутність будь яких документів, які б дали змогу провести такі дії.

Враховуючи викладене вище, підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 598, 599 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 13, 81, 221, 223, 258-259, 268, 272-273, 280-285, 354-353 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

відмовити в задовленні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3 про захист прав споживачів банківських послуг в частині виключення відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення складено 26.11.2018 року