Ухвала

03 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 212/2390/16-ц

провадження № 61-47605ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариство «Криворіжгаз», третя особа ? товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до публічного акціонерного товариство «Криворіжгаз» (далі -

ПАТ «Криворіжгаз») про захист прав споживачів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 проживає у домоволодінні АДРЕСА_1 у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та є споживачем природного газу, постачання якого здійснюється ПАТ «Криворіжгаз».

27 лютого 2016 року, під час перевірки лічильника газу у будинку АДРЕСА_1 у місті Кривому Розі, з ініціативи відповідача було проведено демонтаж лічильника обліку обсягів та об'ємів газу для проведення позапланової експертизи, через виникнення сумнівів у правильності його роботи. Під час проведення експертизи встановлено роботу лічильника в позаштатному режимі, в зв'язку з чим було складено Акт про порушення № 1 від 02 березня 2016 року та 03 березня 2016 року на засіданні комісії оператора ГРМ проведено донарахування на суму

16 406,26 грн, однак на час звернення до суду з даним позовом відповідач не надав позивачу детального розрахунку нарахування суми боргу.

ОСОБА_1 просив суд: визнати неправомірними дії

ПАТ «Криворіжгаз» щодо розрахунку не облікованого об'єму та обсягу природного газу на підставі Акта про порушення №1 від 02 березня

2016 року, визнати нечинними та скасувати такий розрахунок, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок за послуги з газопостачання по об'ємам газу за період з моменту останньої повірки приладу обліку до його демонтажу.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року до участі у справі залучено третю особу - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут».

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги та зазначивши про те, що відповідач ПАТ «Криворіжгаз» незаконно припинив газопостачання до його домоволодіння на підставі наявної заборгованості, не зважаючи на те, що розмір заборгованості за недооблікований природній газ оскаржується ним в судовому порядку, просив суд: визнати неправомірними дії

ПАТ «Криворіжгаз» щодо направлення лічильника обліку спожитого природного газу на експертизу, на підставі акта про порушення від

18 лютого 2016 року № 9/703; визнати нечинним та скасувати акт про порушення від 18 лютого 2016 року № 9/703, складений ПАТ «Криворіжгаз» 18 лютого 2016 року; визнати нечинним та скасувати Протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу від 27 лютого 2016 року № 0144; визнати неправомірними дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу, на підставі акта про порушення від 02 березня 2016 року № 1; визнати нечинним та скасувати проведений ПАТ «Криворіжгаз» розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу, на підставі акта про порушення від 02 березня 2016 року № 1 у розмірі 16 406,26 грн; визнати нечинним та скасувати акт про порушення від 12 травня 2017 року № 11, складений ПАТ «Криворіжгаз»; зобов'язати ПАТ «Криворіжгаз» провести підключення газопостачання у домоволодінні АДРЕСА_1 у місті Кривому Розі Дніпропетровської області за власний рахунок; стягнути з ПАТ «Криворіжгаз» на його користь моральну шкоду у розмірі

90 000,00 грн; стягнути з ПАТ «Криворіжгаз» судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_2 від 24 квітня

2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до

ПАТ «Криворіжгаз», третя особа ? ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», про захист прав споживачів відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року залишено без змін.

26 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня

2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги

ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено що з 01 січня 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.

Предметом спору в даній справі є визнання неправомірними дій

ПАТ «Криворіжгаз» щодо направлення лічильника обліку спожитого природного газу на експертизу, на підставі акта про порушення від

18 лютого 2016 року № 9/703; визнання нечинним та скасування акта про порушення від 18 лютого 2016 року № 9/703, складеного ПАТ «Криворіжгаз» 18 лютого 2016 року; визнання нечинним та скасування Протоколу щодо направлення ЗВТ на експертизу від 27 лютого 2016 року № 0144; визнання неправомірними дій ПАТ «Криворіжгаз» щодо розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу, на підставі акта про порушення від 02 березня 2016 року № 1; визнання нечинним та скасування проведеного ПАТ «Криворіжгаз» розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу, на підставі акта про порушення від 02 березня 2016 року № 1 у розмірі 16 406,26 грн; визнання нечинним та скасування акта про порушення від 12 травня 2017 року № 11, складеного ПАТ «Криворіжгаз»; зобов'язання ПАТ «Криворіжгаз» провести підключення газопостачання у домоволодінні АДРЕСА_1 у місті Кривому Розі Дніпропетровської області за власний рахунок; стягнення з ПАТ «Криворіжгаз» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 90 000,00 грн.

Справа № 212/2390/16-ц є незначної складності, ціна позову в якій не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто справа є малозначною в силу своїх властивостей та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, при цьому Верховний Суд враховує характер правовідносин у яких виник спір, предмет та ціну позову.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services

v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від

19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня

2018 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариство «Криворіжгаз», третя особа ? товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», про захист прав споживачів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило