Справа № 301/2462/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П. Собослоя Г.Г.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 27 грудня 2017 року, ухваленого суддею Золотар М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу Гецко Алла Іванівна, Іршавська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту ,-

встановив :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мама ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала у АДРЕСА_1.

11 січня 2013 року він подав до Іршавської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

15 жовтня 2014 року завідуюча Іршавської державної нотаріальної контори державний нотаріус Плетньова Л.М. винесла постанову, якою відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв'язку з тим, що при житті покійна залишила заповіт на все належне їй на день смерті спадкове майно на користь внука ОСОБА_2, посвідчений 10 червня 2008 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Гецко А.І. за реєстром № 2224.

При житті матері позивача не було відомо про те, щоб вона залишила заповіт на користь іншої особи, оскільки він разом щодня бачився з нею, прописаний в даному будинку з часу свого народження, тут прописана вся його сім'я (дружина та двоє дітей), тому в нього виникає сумнів в тому, що мамою залишено заповіт на іншу особу, думає що такий підроблений.

Просив суд постановити рішення, яким визнати недійсним та скасувати заповіт, посвідчений 10 червня 2008 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Гецко Аллою Іванівною за реєстром № 2224 від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2.

Рішенням Іршавського районного суду від 27 грудня 2017 року, в задоволенні заявленого позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд помилково обґрунтував свій висновок про відмову у позові лише у зв'язку з відсутністю висновку експерта, проте не дав належну оцінку підписам матері, які зроблені нею особисто у певних письмових документах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (тут і надалі в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив його з недоведеності.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справам та ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1,ч.3 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема є: змагальність сторін; диспозитивність; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12, ч.2 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала у АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт на все належне їй на день смерті спадкове майно на користь внука ОСОБА_2, який посвідчений 10 червня 2008 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Гецко А.І. за реєстром № 2224.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що оспорюваний заповіт від 10 червня 2008 року підписаний не ОСОБА_1, а підроблений і для підтвердження даних обставин просив суд першої інстанції витребувати від приватного нотаріуса Іршавського районного нотаріального округу Гецко А.І. оригінал заповіту від 10 червня 2008 року, із Іршавської державної нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_4, а також від АТ«Райффайзен Банк Аваль» договір від 03.10.2006 року укладений між даним банком та ОСОБА_4

Ухвалою суду першої інстанції від 16.12.2016 року витребувані дані документи та ухвалою суду від 25.01.2017 року за клопотанням позивача призначено по справі почеркознавчу експертизу на предмет того чи підписаний оспорюваний заповіт ОСОБА_4 (а.с.23,94 т.1)

Через невиконання клопотання експерта від 07.02.2017 року про надання додаткових вільних зразків підпису та вільних зразків почерку ОСОБА_4 максимально наближених за часом виконання до 2008 року, експертом 05.05.2017 року направлено повідомлення №4/27 про неможливість проведення експертизи. (а.с.119-122 т.1).

За клопотанням позивача судом першої інстанції ухвалою від 19 травня 2017 року додатково витребувано: з Іршавського районного відділу ГУ Державної міграційної служби України в Закарпатській області заяву(картку) ОСОБА_4 на видачу їй паспорта громадянин України; з Іршавської філії ВАТ «Закарпатгаз» оригінал Типового договору на надання послуг із газопостачання, укладений 06.06.2006 року між даним підприємством та ОСОБА_4; з управління пенсійного фонду в Іршавському районі матеріали пенсійної справи на ОСОБА_4 , та повторно направлено справу для проведення почеркознавчої експертизи (а.с.142, 197т.1).

Повідомленням експерта від 05.09.2017 року №4/224 стверджено про неможливість проведення експертизи, в тому числі і на підставі додатково поданих вищезазначених документів (а.с.201 - 2012 т.1).

Наведені обставини дають суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що суд першої інстанції, відповідно, до ч.5п.4 ст. 12 ЦПК України, сприяв позивачу у реалізації ним своїх прав для можливості доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не подано належних, допустимих, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що оспорюваний заповіт від 10 червня 2008 року підписаний не заповідачем ОСОБА_4, а іншою особою, і є підроблений.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не дав належну оцінку підписам матері, які зроблені нею особисто у певних письмових документах, а саме: заяві про видачу паспорта, паспорті громадянина України, заяві про призначення пенсії, договорі з банком про відкриття карткового рахунку про отримання пенсії, договорі на газопостачання, і які не відповідають підпису в заповіті, не заслуговують на увагу, оскільки дані про такі факти можуть бути одержані після їх дослідження на базі спеціальних знань і науковій основі особами, які мають спеціальні знання цій галузі.

Експертом повідомлено про неможливість надання висновку по цих фактах.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у заявленому позові.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду від 27 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий :

Судді: