"26" червня 2018 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
26 червня 2018р. Справа 642/854/18 Провадження №2/642/792/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;
За відсутністю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5;
розглянув відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст..22,23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, заявляє позовні вимоги до відповідача, а саме:
- стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну шкоду у розмірі 189241грн. 57коп., витрати з проведення та складення звіту №37/2018 у сумі 1000грн.;
В обґрунтуванні змісту позовних вимог позивач вказав, 04.12.2017 року приблизно о 10 годин 50 хвилин сталася ДТП за участю ОСОБА_5, який керував транспортним засобом Renault Kangoo Д№ АХ8194СВ, та ОСОБА_3, яка керувала транспортним засобом BMW 1161, д. р. н. АХ2929СР.
Відповідно до звіту №37/2018 про оцінку автомобіля НОМЕР_1, складеного 14.02.2018 року Матеріальний збиток, завданий власникові BMW 1161 держномер АХ2929СР в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 04 грудня 2017 року, з врахуванням втрати товарної вартості (ВТА) складає: 289241,57 грн.
Наслідком дорожньої пригоди стало заподіяння позивачу матеріальної та моральної шкоди, що також спричинило непередбачені витрати з боку позивача. Тому позивачка завляє позовні вимоги.
Відповідач заперечень стосовно позовних вимог суду не надав.
Представник позивача на позові наполягав, що вказав в заяві.
В обґрунтування правової позиції позивачкою надані суду докази а саме:
Постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.01.2018 року у справі №638/19191/17, якою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно звіту №37/2018 про оцінку автомобіля НОМЕР_1, складеного 14.02.2018 року матеріальний збиток, завданий власникові BMW 1161 держномер АХ2929СР в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 04 грудня 2017 року, з врахуванням втрати товарної вартості (ВТА) складає: 289241,57 грн.

Витрати по проведенню та складання звіту склали позивачу 1000грн., згідно квитанції 930872.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини:

04.12.2017 року приблизно о 10 годин 50 хвилин сталася ДТП за участю ОСОБА_5, який керував транспортним засобом Renault Kangoo Д№ АХ8194СВ, та ОСОБА_3, яка керувала транспортним засобом BMW 1161, д. р. н. АХ2929СР.

Працівниками УПП в м. Харкові було складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.12.2017 року серія БР №197624 відносно ОСОБА_5, в якому зазначено, що останній керуючи ТЗ Renault Kangoo Д№. АХ8194СВ, при виїзді з підземної парковки не надав переваги в русі транспортному засобу BMW 1161, д. р. н. АХ2929СР, який рухався по пров. О.Яроша, та скоїв з ним зіткнення, при дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно звіту №37/2018 про оцінку автомобіля НОМЕР_1, складеного 14.02.2018 року матеріальний збиток, завданий власникові BMW 1161 держномер АХ2929СР в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 04 грудня 2017 року, з врахуванням втрати товарної вартості (ВТА) складає: 289241,57 грн.

Вказані обставини визнають сторони, а тому вони не потребують доказуванню відповідно до вимог ст..82 ч.1 ЦПК України. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.01.2018 року у справі №638/19191/17, якою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті заподіяння матеріальної шкоди, позивачка заявляє вимоги про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди.

Вимогами частин першої - третьої статті 22 Цивільного кодексу України визначено: Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Вимогами статті 23 ЦК України визначено: Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними^ рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вимогами статті 1167 ч.1 ЦК України визначено: Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено: шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами, встановленими пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею23 ЦК України визначено:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу встановлених обставин, відповідно до вказаних норм закону, суд вважає доведеним вину відповідача у дорожньої транспортної пригоді, що є підставою для задоволенні позовних вимог.

Крім того, як вбачається з правового висновку, що був зроблений Верховним Судом. України при розгляді справи № 6-2808нс.15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, суд вважає, що вимоги в частині відшкодування матеріальної шкод є обґрунтованими , а в частині моральної шкоди, завалений розмір на думку суду не зовсім обґрунтовано. На думку суду, враховуючи, що моральні страждання позивача виникли тільки з підстав пошкодження майна, фізичних страждань особа не зазнала. А тому розмір моральної шкоди складає мінімальну заробітну плату встановлену законом, тобто 3723грн.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну шкоду у розмірі 189241грн. 57коп., витрати з проведення та складення звіту №37/2018 у сумі 1000грн., моральну шкоду 3723грн., судові витрати у сумі 2052грн. 43коп., а всього стягнути 196017(сто девяносто шість тисяч сімнадцять)грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_5 перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв