У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

за участю: державного виконавця Мориляка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бар скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на дії головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області мотивуючи тим, що згідно виконавчого листа Барського районного суду від 03.06.2005 року ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Державним виконавцем стягнення аліментів не проводилося. Постановою від 04.07.2018 року виконавче провадження закінчено у зв'язку з досягненням дитиною повноліття. Вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки перед закінченням виконавчого провадження він не вжив передбачених чинним законодавством заходів , з метою погашення боржником заборгованості по аліментах.

У судове засіданні головний державний виконавець Барського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Мориляк В.М. надав постанову про скасування процесуального документу від 19.11.2018 року якою скасовано оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження та відновлено виконавче провадження № 6541879 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховую те, що оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження скасована, а тому відсутній предмет судового розгляду, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-450 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Мориляка В.М., відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: