Справа № 235/7202/18

Справа № 235/7202/18
Провадження № 2/226/1093/2018
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

07 грудня 2018 року м. Мирноград

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Редько Ж.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, ОСОБА_2, Міністерства юстиції України про визнання дій і рішень посадових осіб незаконними та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до відповідачів Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, посадової особи апеляційного суду Донецької області ОСОБА_2, співвідповідача Міністерства юстиції України про визнання дій і рішень суддів Хмельової С.М., Філь О.Є., Назаренко Г.В., Канурової О.Д. незаконними, відшкодування моральної шкоди у розмірі 300000 грн, завданої йому незаконними діями вказаних посадових осіб, якими не були розглянуті подані ним позови, забезпечення виконання рішень Європейського суду з прав людини з підстав положення ст.6 Європейської конвенції з прав людини, та покладання на Міністерство юстиції України забезпечення відшкодування моральної шкоди на його користь.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28.11.2018 підсудність цієї справи відповідно до ч.1 ст.26 ЦПК України визначена за Димитровським міським судом Донецької області.

Вважаю, що у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з такого.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області та Донецького апеляційного суду ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, у провадженні яких перебували його позови, при здійсненні своєї діяльності проігнорували норми Конституції та міжнародного права і своїми протиправними діями та рішеннями принизили авторитет держави, а також безпосередньо і його гідність, що завдало йому глибоких душевних страждань. Отже, предметом позову є законність процесуальних рішень і дій суддів при здійсненні судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди в порядку цивільного судочинства розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд, окремим аспектом якого є право на доступ до правосуддя, не є абсолютним (у рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «ОСОБА_7 де ля Прадель проти Франції» від 16 .12.1992).

Конституцією України у статтях 126, 129 гарантовано, що судді при здійсненні правосуддя незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину чи дисциплінарного проступку. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках касаційного оскарження рішення суду .

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету ОСОБА_8 Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості (пункт 66 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету ОСОБА_8 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки).

Таким чином, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження процесуальних дій та судових рішень судді (суду), повязаних із розглядом справи, нормами Цивільного процесуального Кодексу України чи іншими законами України не передбачено.

Одночасно з вимогою про визнання дій та рішень суддів незаконними ОСОБА_3 предявлена вимога про стягнення з суддів на його користь моральної шкоди, спричиненої йому у звязку з їх протиправними діями, вчиненими як посадовими особами при виконанні своїх посадових обовязків, повязаних зі здійсненням правосуддя, однак юрисдикція судів з розгляду заявлених позивачем вимог в порядку цивільного судочинства на спірні правовідносини не поширюється, оскільки судді як посадові особи, що здійснюють правосуддя, а також суд як орган, що здійснює правосуддя, не можуть бути відповідачами або іншими сторонами, які беруть участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 № 6-3139цс17 та постанові Верховного Суду від 10.01.2018 № 454/1642/16-ц.

Відповідно до ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що спір, за вирішенням якого звернувся до суду ОСОБА_1, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.19, 186, 260, 272, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, ОСОБА_2, Міністерства юстиції України про визнання дій та рішень посадових осіб незаконними та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ж.Є.Редько