Справа № 309/2993/18
Провадження № 2/309/1757/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Волощук О.Я.

при секретарі Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Ізянська сільська рада про скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Ізянська сільська рада про скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги позивачами вмотивовано тим, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.02.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №705. Право власності ОСОБА_1 на будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за НОМЕР_1.

Згідно договору купівлі-продажу житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий НОМЕР_2, яка не приватизовувалась, не викуплялася, не орендувалася та документ про право власності/право користування на неї не виготовлявся.

Позивачка вирішила приватизувати земельну ділянку, закріплену за житловим будинком, однак під час підготовки документів до виготовлення технічної документації із землеустрою з'ясувалося, що на земельну ділянку по АДРЕСА_1 виготовлено державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_5 від 26.06.2003 р. на ім'я ОСОБА_2, на підставі рішення виконавчого комітету Ізянської сільської ради від 25.12.1997 р. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4 кадастровим номером НОМЕР_3.

Наявність державного акту на право власності на землю серія НОМЕР_5 від 26.06.2003 р. позбавляє позивачку оформити право власності земельну ділянку, закріплену за житловим будинком, що їй належить по АДРЕСА_1.

Позивачка вважає, що спірний державний акт виготовлений із грубими порушеннями чинного законодавства, оскільки у відповідності до п. 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, №43 від 04.05.1999 р., (що діяв на момент видачі державного акту), технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду;

Відповідно до архівного витягу №1726 від 18.08.2015 р., виданого архівним відділом Хустської районної державної адміністрації, земельну ділянку площею 0,25 га, по АДРЕСА_1 передано у приватну власність ОСОБА_4 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за рішенням №111 виконкому Ізянської сільської ради народних депутатів від 19.12.1997 року. Будь - яких інших рішень Ізянською сільською радою щодо виділення земельної ділянки не приймалось.

Таким чином, ОСОБА_2 отримала державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5 від 26.06.2003 р. без достатньої правової підстави - без відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу їй у власність вказаної земельної ділянки. Такий державний акт не може бути дійсний та повинен бути скасований судом.

ОСОБА_4, власник житлового будинку по АДРЕСА_1, якому було передано земельну ділянку по АДРЕСА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. До дня своєї смерті право власності на вказану земельну ділянку не оформив.

Позивачка просить ухвалити рішення про визнання недійсним державного акту на право власності на землю серія НОМЕР_5 виданого Ізянською сільською радою народних депутатів 26.06.2003 року ОСОБА_2.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилися. Представник позивачки ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задоволити позов.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи Ізянської сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву сільського голови ОСОБА_6 про розгляд справи у відсутності представника Ізянської сільради, не заперечує щодо задоволення позову.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 01.02.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №705, відповідно до якого ОСОБА_7, яка діяла від мені ОСОБА_1 прийняла у власність (купила) цілий житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 від представника покупця ОСОБА_8 - ОСОБА_2 (а.с.12-13). Право власності ОСОБА_1 на будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за НОМЕР_1.

Згідно договору купівлі-продажу житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий НОМЕР_2.

Позивачка вирішила приватизувати земельну ділянку, закріплену за житловим будинком, проте, під час підготовки документів до виготовлення технічної документації із землеустрою з'ясувалося, що на земельну ділянку по АДРЕСА_1 виготовлено державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_5 від 26.06.2003 р. на ім'я ОСОБА_2, на підставі рішення виконавчого комітету Ізянської сільської ради від 25.12.1997 р. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4 за кадастровим номером НОМЕР_3.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Відповідно до п. 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, №43 від 04.05.1999р., (що діяв на момент видачі державного акту), технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду.

Відповідно до архівного витягу №1726 від 18.08.2015 р., виданого архівним відділом Хустської районної державної адміністрації, земельну ділянку площею 0,25 га, по АДРЕСА_1 передано у приватну власність ОСОБА_4 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за рішенням №111 виконкому Ізянської сільської ради народних депутатів від 19.12.1997 року. Будь - яких інших рішень стосовно виділення земельної ділянки Ізянською сільською радою не приймалось.

ОСОБА_4, колишній власник житлового будинку по АДРЕСА_1, якому було передано земельну ділянку по АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до дня своєї смерті право власності на вказану земельну ділянку не оформив.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в абзаці 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року №7 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 19 березня 2010 року №2), судам підсудні справи за заявами, зокрема, щодо визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах пов'язаних із правом власності на земельні ділянки недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

За таких обставин, оцінивши встановлені в судовому засіданні докази, враховуючи те, що заявлені позивачкою вимоги не спростовуються матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Питання судових витрат позивачкою не ставиться.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 258, 263-265, 267 ЦПК України , ст.ст. 16, 256, 377, 378 ЦК України, ст. ст. 116, 118, 152, 158, 162 Земельного Кодексу України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 виданий Ізянської сільською радою народних депутатів від 26.06.2003 року - ОСОБА_2.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Волощук О.Я.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.