Ухвала

Іменем України

04 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 705/1279/18

провадження № 61-47504ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про недійсність договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням-заявою про забезпечення доказів, виклик свідків та призначення експертизи.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року, клопотання-заяву ОСОБА_4 повернуто заявнику.

У касаційній скарзі, поданій 22 листопада 2018 року, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2018 року, постанову Апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року та направити справу на новий розгляд.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судами порушено норми процесуального права, позбавлено позивача основних доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судами встановлено, що заявником з порушенням статей 91, 117, 183 ЦПК України було подано клопотання-заяву, а саме у частині вимог: про виклик свідка заява подана не як окремий документ та не містить належних відомостей про свідка і посилання на обставини, які може підтвердити свідок, якого необхідно викликати до суду; про призначення експертизи та витребування документів - заява є необґрунтованою і немотивованою.

Розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про повернення клопотання-заяви, оскільки заявник не дотримався вимог ЦПК України при зверненні до суду із клопотанням-заявою до суду. Клопотання-заява не відповідає встановленим статтею 183 ЦПК України вимогам, в ній об'єднано різні за змістом клопотання, доводи яких не підтверджено у встановленому порядку.

Змагальність сторін є основним принципом цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України).

У відповідності до частини першої, п'ятої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заявник неналежним чином, з порушенням статей 91, 117, 183 ЦПК України, оформив клопотання-заяву, що стало підставою для його повернення.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявником не вказано, в чому полягає порушення судами вимог статей 91, 103-104, 117, 183 ЦПК України або інших норм процесуального права при поверненні йому неналежним чином оформленого клопотання-заяви.

Згідно з частиною сьомою статті 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_4 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про недійсність договору дарування - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта