Справа № 738/1452/17
№ провадження 2/738/13/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi у складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Минець П.Д.,

за участю

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

pозглянув у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділу домоволодіння в натурі,

В С Т А H О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділу домоволодіння в натурі. Свій позов мотивує тим, що з 1997 року по 2002 рік проживав однією сімєю з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки. У 2002 році у них народилася спільна дитина син ОСОБА_7. З 2002 року по 2005 рік вони проживали однією сімєю у будинку за адресою: вул. Комсомольська, 10, смт. Березна, Менський район, Чернігівська область, який належав позивачу на праві приватної власності. У 2005 році позивач із відповідачем за спільні кошти придбали будинок за адресою: вул. Гагаріна, буд. 2-в, смт. Березна, Менський район, Чернігівська область, який зареєстрували на імя ОСОБА_4. Спільне проживання з ОСОБА_4 до одруження підтверджується спільним веденням господарства, спільним відпочинком, зустрічах з рідними, сусідами, друзями, спільній праці, спільному побуті та наявності спільної дитини. 25 грудня 2007 року виконкомом Березнянськох селищної ради Менського району Чернігівської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. 28.12.2013 року відповідач продав належний йому будинок по вул. Комсомольська, 10 в смт. Березна Менського району Чернігівської області та земельну ділянку на якій він розташований, а отримані від продажу кошти витратив на ремонт та поліпшення будинку по вул. Гагаріна, 2-в в смт. Березна Менського району Чернігівської області. 28 липня 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач намагався домовитись з колишньою дружиною про добровільний поділ спільно нажитого майна житлового будинку та земельної ділянки, але вона йому відмовила. У звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить встановити факт його проживання з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1997 року по 25 грудня 2007 року, визнати домоволодіння за адресою: вул. Гагаріна, 2-в, смт. Березна, Менський район, Чернігівська область спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_4, визнати за позивачем право власності на ? частку цього домоволодіння, поділити в натурі домоволодіння за адресою: вул. Гагаріна, 2-в, смт. Березна, Менський район, Чернігівська область між позивачем та ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та пояснив, що з 1997 року проживав з відповідачем у м. Чернігові як сімя, був спільний бюджет. 18.02.2002 року у них з відповідачем народився спільний син ОСОБА_8. Для нього стало новиною, що у сина ОСОБА_8 прізвище ОСОБА_4. Реєстрацією народження сина займалася ОСОБА_4 У 2002 році набув право власності на будинок. який розташований по вул. Комсомольська, 10 у смт Березна Менського району і вони з відповідачем поїхали туди як на дачу та з весни 2002 року залишилися там проживати. Тримали господарство та у них з відповідачем був спільний бюджет. Він(позивач) кожен день із смт Березне їздив на роботу у м. Чернігів. Відповідачка навчалася у м. Чернігові на заочному відділенні. У 2005 році з відповідачем за спільні кошти купили будинок по вул. Гагаріна, 2-в у смт Березна, який зареєстрували на ОСОБА_4 Скільки надавав коштів на купівлю будинку не згадав. У цьому будинку за спільні кошти зробили ремонт замінили всі вікна, ремонтували стелю, переобладнали опалення, збудували гараж, прибудували два ганки. Поки робили ремонт у будинку по вул. Гагаріна, проживали у будинку по вул. Комсомольська у смт Березне. Гараж будував за кошти від продажу дачі. Договір купівлі-продажу будинку № 2-в по вул. Гагарина у смт Березне укладався у м. Мена. Розраховувалася за будинок теща, однак він(позивач) кошти на будинок також надавав, яку суму не згадав. У 2007 році з ОСОБА_4 уклали шлюб. Спільний син ОСОБА_8 та син ОСОБА_4 від першого шлюбу проживали постійно з ними у смт Березне. У будинку № 2-в по вул. Гагарина у смт Березне він(позивач) не зареєстрований.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що зі сторонами по справі, знайомий особисто та з 2006 року був у них у гостях у смт Березна, вони проживали як сімя. Спірний будинок був придбаний позивачем та відповідачем під час спільного проживання. Крім того, за час спільного проживання, у спірному будинку були здійсненні поліпшення, які перелічені у позові.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у її задоволенні. Пояснила, що з позивачем ОСОБА_2 знайома з 1997 року, але сімейних відносин між ними не було, як сімя не проживали, а інколи зустрічалися. У 2002 році народився син ОСОБА_7, це син позивача але він не бажав його «приймати». У позивача був будинок у смт Березна по вул. Комсомольська і вона з дітьми їздила до позивача у гості, інколи на декілька днів і навіть на тиждень. Їй (відповідачу) у смт Березна сподобалося і вона у кінці 2004 року купила будинок у смт Березна по вул. Гагаріна, 2-в за кошти свого батька. Позивач ОСОБА_2 коштів на придбання спірного будинку не надавав. При укладенні договору купівлі-продажу спірного будинку були присутні вона(позивач) зі своїми батьками та продавець зі своїм батьком. У спірному будинку постійно проживає з дітьми з 2006 року, а до цього деякий час робили у будинку ремонт за кошти її батька. Зареєструвалася у спірному будинку 19.01.2005 року. ОСОБА_2 участі у ремонті будинку не приймав, можливо лише прикручував розетки. Постійно почали проживати з ОСОБА_2 після одруження у 2007 році, а до цього він інколи приходив до них(відповідача та її дітей) у гості. Позивач ОСОБА_2 коштів на ремонт та поліпшення будинку не надавав. За час спільного проживання з позивачем були замінені вікна та двері, поміняли котел, прибудувалася до гаража майстерня та котельня до будинку із старої цегли.

ОСОБА_4 аналогічні показання надала під час її допиту у якості свідка.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, просив у їх задоволенні відмовити з підстав наведених у письмових поясненнях, які знаходяться у матеріалах справи.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилася, просила в їх задоволенні відмовити в повному обсязі з підстав наведених у письмових поясненнях(заключне слово), які знаходяться у матеріалах справи.

Судовий експерт ОСОБА_9 в судовому засіданні відповідаючи на запитання учасників справи, пояснила, що гараж б-1 на час купівлі спірного будинку був, але потім він перебудовувався і збільшивська у площі. При виконанні експертизи вона брала до уваги чеки на металопластикові вікна та двері. У 1999 році ганок у будинку був, але на 2014 рік були прибудовані інші два ганки. Вартість істотного поліпшення спірного будинку розрахована станом на час проведення експертизи.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що є троюрідним братом позивача ОСОБА_2 У 2002 році з м. Миколаїва повернувся в м. Чернігів. З відповідачем познайомився у смт Березне. Позивач та відповідач проживали з дітьми у смт Березне і він інколи приїздив до них у гості, разом святкували свята. Зі слів позивача та відповідача, вони почали разом проживати до переїзду у смт Березне у м. Чернігові в однокімнатній квартирі і будинок у смт Березне по вул. Гагаріна, 2-в купували разом. У спірному будинку за час спільного проживання сторін були встановлені нові вікна, двері, нова підлога, прибудована котельня та встановлений новий газовий котел. Підготовкою до встановлення підлоги та встановлення дверей займався позивач. У 2012-2013 роках купив у позивача будинок за якого розрахувався частково металопластиковими вікнами, а частково грішми. Позивач витратив кошти від продажу будинку по вул. Комсомольській у смт Березне на поліпшення будинку по вул. Гагаріна, 2-в у смт Березне.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що позивач це її син. Її син з ОСОБА_4 проживали разом як сім'я у м. Чернігові 5 років приблизно з 1997 по 2001 р., у 2001 році переїхали проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2. У 2002 році у них народився спільний син ОСОБА_8, а через декілька років забрали у смт Березне сина ОСОБА_4 ОСОБА_3. Через деякий час сторони купили будинок у смт Березне по вул. Гагаріна, 2-в за 9 тисяч доларів. Вона(свідок) продала свою дачу і всі кошти віддала сину на купівлю спірного будинку. Її син робив ремонт у будинку по вул. Гагаріна, 2-в у смт Березна, який полягав у заміні старих вікон на металопластикові вікна, прибудував котельню. У сторін по справі був спільний бюджет, вони все купували за спільні кошти. ОСОБА_8 це спільний син позивача та відповідача, він проживав з ними у смт Березне з часу народження, а ОСОБА_3 переїхав у смт Березне пізніше. Будинок по вул. Комсомольські у смт Березне позивач продав за 3500 тисячі доларів і за ці кошти поставив нові вікна, двері та зробив інший ремонт у будинку по вул. Гагаріна, 2-в у смт Березне. Її(свідка) дачу, продавала за довіреністю сваха (мати ОСОБА_4П.).

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він двоюрідний брат позивача. Відповідача ОСОБА_4 знає з 1999-2000 р. Сторони по справі разом проживали у м. Чернігові у квартирі і він декілька разів був у них у гостях. Позивач говорив що з відповідачем у м. Чернігові живуть як сім'я. Сторони по справі переїхали проживати у смт Березне і приблизо три роки проживала у будинку по вул. Комсомольській і він(свідок) ходив часто до них у гості, вони жили як сім'я. Сторони по справі купили спірний будинок у 2005-2006 р., і приблизно рік робили у ньому ремонт. Позивач самостійно виконував ремонт стелі, котельню будували наймані люди, а хто з ними розраховувався не знає. Ставок копали найняті люди з якими розраховувався позивач. Йому(свідку) не відомо чи були у сторін по справі до 2007 року спільне господарство та бюджет. До 2002 року позивач не проживав у смт Березне. Сторони переїхали проживати у смт Березне коли вже народився їх спільний син ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що з 1997-1998 р. проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, яка розташована біля вул. Комсомольська. ОСОБА_2 придбав будинок по вул. Комсомольська у смт Березне у 2002 р. Він звертався до ОСОБА_2 з приводу метала і бачив там ОСОБА_4, яка постійно проживала з позивачем у будинку по вул. Комсомольській приблизно три роки. Вони проживали як сім'я. Приблизно у 2005 році сторони придбали будинок по вул. Гагаріна, 2-в у смт Березне і він(свідок) був там у гаражі. За чиї кошти придбавався спірний будинок, хто його купував, чи були сторони у шлюбі і чи був у них спільний бюджет, вказав що не знає.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що позивача ОСОБА_2 знає приблизно з 2000 року. ОСОБА_4 проживала у м. Чернігові до 2004-2005 р., а потім придбала будинок у смт Березне і переїхала туди жити. Спірний будинок купувався за рахунок коштів батька ОСОБА_4 У м. Чернігові сторони по справі разом не проживали, а лише зустрічалися. ОСОБА_4 їздила у гості до ОСОБА_2 у смт Березне, а з 2005 року вона почала у цьому населеному пункті проживати постійно. Сторони одружилися у 2007 році і з цього часу спільно проживали. У сторін до одруження спільного бюджету не було.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що він продав ОСОБА_4 будинок по вул. Гагаріна, 2-в у смт Березне. Дивитися будинок приходила відповідачка зі своєю матір'ю і з ними домовлялися про купівлю-продаж. Сторони по справі також приходили дивитися будинок. Розраховувалася за будинок мати відповідача, чиї це були кошти він не знає. Будинок був жилий. У будинку після продажу він не був, але біля нього їздив та бачив, що змінилися лише вікна.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що з позивачем знайомий приблизно з 2000 р. Відповідачка у цей час проживала з бабусею у м. Чернігові по проспекту Перемоги. У 2005-2006 р. ОСОБА_4 придбала будинок у смт Березне по вул. Гагаріна, 2-в за кошти свого батька. Ремонт у будинку виконувався та купувалися меблі за кошти батька відповідача. ОСОБА_2 не надавав коштів на купівлю будинку. У спірному будинку приблизно рік робився ремонт. У ремонті приймали участь всі, у тому числі і ОСОБА_2, але за кошти батька відповідача. Коли народився син ОСОБА_14, сторони по справі спільно не проживали, а лише зустрічалися і тільки з 2006-2007 р., вони почали жити як сім'я. За час спільного проживання у шлюбі сторін по справі, ОСОБА_2 придбав лодку, рушницю, поставив у спірному будинку вікна, двері, прибудував гараж, встановив «три фази», почав будувати ганок, але не закінчив. На час придбання спірного будинку літня кухня була, котельні не було.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що є сином відповідача з якою проживав у ІНФОРМАЦІЯ_4. Сторони по справі зустрічалися, але разом не проживали. У 2006 році переїхав у смт Березне. Сторони почали проживати разом із зими 2006 року. Спірний будинок купував дід для матері, чув як це питання обговорювалося у сім'ї. ОСОБА_2 коштів на будинок не надавав. Дід отримував гарну заробітну плату, а тому і йому(свідку) купив будинок. Спірний будинок купувався у 2005 році у якому на протязі року робили ремонт за кошти діда. Після купівлі спірного будинку у ньому сторони почали проживати разом. При купівлі будинку, котельні не було. До ОСОБА_2 приїздив з матір'ю у гості до будинку по вул. Комсомольській у смт Березне. Коли ОСОБА_2 продав будинок по вул. Комсомольській у смт Березне не згадав і вказав що не знає що купувалося за кошти від продажу вказаного будинку.

Суд заслухав сторін по справі, їх представників та свідків, дослідив письмові докази та прийшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 25 грудня 2007 року виконкомом Березнянської селищної ради Менського району, зареєстровано шлюб ОСОБА_2 з ОСОБА_4(а.с. 9 на звороті т. 1).

До укладення шлюбу між сторонами по справі, ОСОБА_4 придбала будинок № 2-в по вул. Гагаріна у смт Березна Менського району Чернігівської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 листопада 2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3895(а.с.93 т. 1). Крім того, ОСОБА_4 придбала земельну ділянку площею 0,60 га на якій розташований вище вказаний будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 листопада 2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3897.

Позивач просить встановити факт проживання його з відповідачем ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу понад пять років, з 1997 по 25 грудня 2007 року. Як доказ на підтвердження спільного проживання з відповідачем у зазначений період, посилається на показання свідків та народження у 2002 року спільного з відповідачем сина, а також на довіреність від 25.08.2010 року(а.с.95 т. 1).

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Таким чином, для визнання майна спільною власністю на підставі ст. 74 СК України, потрібно підтвердити факт проживання осіб однією сім'єю без шлюбу - у той період, коли було придбане спірне майно. Для цього важливе підтвердження фактів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, а також придбання іншого майна в інтересах сімї.

Як вбачається з показань свідків на які посилається позивач, як на доказ його спільного проживання з відповідачем однією сімєю до 25 грудня 2017 року, лише свідок ОСОБА_10 вказав, що йому відомо зі слів сторін про спільне придбання спірного будинку, а також свідок ОСОБА_11, яка є матірю позивача, показала, що у сторін по справі був спільний бюджет до укладення шлюбу і вони разом проживали. Крім таких показань свідків, які є родичами позивача, матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували, що у сторін по справі до укладення шлюбу був спільний бюджет, вони вели спільне господарство, були спільні витрати та придбання іншого майна в інтересах сімї. Окрім цього, як вказано у постанові ВС від 14 лютого 2018 року у справі № 129/2115/15-ц, для встановлення факту спільного проживання, показання свідків не можуть бути єдиною підставою.

Наявність у сторін по справі спільного сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, також не може свідчити про наявність у сторін по справі спільного бюджету, ведення спільного господарства, спільних витрат та придбання іншого майна в інтересах сімї, а може свідчити про те, що сторони до укладення шлюбу мали відносини як чоловік та жінка, а не як сімя. Крім того, відповідач не заперечувала, що вони з позивачем до укладення шлюбу «зустрічалися». Окрім цього, позивач пояснював у судовому засіданні, що йому було новиною дізнатися, що прізвище у його сина ОСОБА_4, тобто якби сторони проживали однією сімєю, позивач мав би знати яке прізвище носить його рідний син.

Вказана позивачем та його представником довіреність(а.с. 95) не може свідчити про проживання сторін по справі однією сімєї до укладення шлюбу, оскільки ця довіреність видавалася у 2010 році, тобто коли сторони по справі перебували у шлюбі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт його проживання з відповідачем ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу понад пять років, з 1997 по 25 грудня 2007 року.

Спірне домоволодіння за адресою вул. Гагаріна, 2-в у смт Березна Менського району було придбано ОСОБА_4 у листопаді 2004 року, тобто до укладення шлюбу з ОСОБА_2, який було укладено 25 грудня 2007 року.

Виходячи зі змісту ст. 74 СК України, для того щоб визнати майно спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою, необхідно встановити факт їх спільного проживання. Однак, як зазначено вище, позивачем не було доведено факт спільного проживання з ОСОБА_4 на час придбання спірного будинку, тому вимоги позивача про визнання домоволодіння адресою вул. Гагаріна, 2-в у смт Березна Менського району спільною сумісною власністю його та ОСОБА_4, визнання за ним право власності на ? частину зазначеного домоволодіння та його поділу в натурі не підлягає задоволенню.

Позивач у позові вказує, що спірне домоволодіння за час спільного перебування у шлюбі з відповідачем істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат, а також затрат позивача від продажу будинку № 10 по вул. Комсомольській у смт Березне Менського району, а тому на підставі ч. 1 ст. 62 СК України, спірний будинок необхідно визнати спільною сумісною власністю його та ОСОБА_4

У постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 129/2115/15-ц Верховний Суд вказав, що для застосування передбачених статтею 62 СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об'єкта, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об'єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкта.

Згідно ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, щоб суд міг зясувати чи істотно збільшилась вартість спірного майна, сторона яка вказує, що таке збільшення відбулося, повинна надати суду докази вартості спірного майно до та після поліпшення.

Як пояснив у судовому засідання судовий експерт, у судовій експертизі вартість збільшених поліпшень спірного домоволодіння розрахована станом на час проведення експертизи.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що спірне домоволодіння за час спільного перебування у шлюбі з відповідачем істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат, а також затрат позивача від продажу будинку № 10 по вул. Комсомольській у смт Березне Менського району, оскільки не надано доказів вартості цього домоволодіння до поліпшення та після поліпшеня, що позбавляє суд можливості визначитися чи відбулося істотне збільшення вартості майна внаслідок вище вказаних затрат.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що розмір витрат відповідача на оплату прибуття експерта до суду та послуг адвокатів є співмірним із наданими послугами та ці витрати підтверджені належними доказами, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з позивача необхідно стягнути на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу та витрати на прибуття експерта до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділу домоволодіння в натурі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 12858,00 грн. (дванадцять тисяч вісімсот пятдесят вісім грн. 00 коп.) понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04 грудня 2018 р.

Суддя А.В. Слісар