Справа № 360/2151/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Бородянський районний відділ державної міграційної служби України в Київській області, ОСОБА_3, про позбавлення права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 12 липня 2006 року та свідоцтва від 14 квітня 2017 року належить на праві власності ? частина квартири АДРЕСА_1, інша ? частина даної квартири належить ОСОБА_3

У вказаній квартирі з 30 жовтня 2006 року зареєстрований, але з 2009 року не проживає, відповідач ОСОБА_2

Оскільки відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, але з 2009 року не проживає, адреса його місця проживання йому /позивачу/ не відома, особисті речі останнього у квартирі відсутні, реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає йому /позивачу/ реалізації його прав, зокрема, унеможливлює оформити договір купівлі-продажу квартири, хоча вже існує попередній договір від 08 вересня 2018 року, і однією з вимог покупців є зняття з реєстрації, то просив визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_4 позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не подав.

Треті особи: Бородянський районний відділ державної міграційної служби України в Київській області свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати без її участі, у своїй письмовій заяві від 29 листопада 2018 року зазначила, що позов визнає.

Вислухавши пояснення представника позивачки, покази свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 12 липня 2006 року та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 14 квітня 2017 року належить на праві приватної власності ? частина квартири АДРЕСА_1 інша ? частина квартири належить на підставі договору купівлі-продажу від 12 липня 2006 року та договору дарування частини квартири від 02 березня 2007 року - ОСОБА_3 /а.с. 6-10/.

Як вбачається з матеріалів справи /а.с. 11,15,23,29/ та підтверджується показами свідка ОСОБА_5, у вказаній квартирі з 20 жовтня 2006 року зареєстрований, але з 2009 року не проживає відповідач ОСОБА_2

Враховуючи положення ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, згідно яких власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім»ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, як вбачається з акту депутата Бородянської селищної ради від 24 вересня 2018 року /а.с. 11/, і відповідач жодних заперечень щодо цього суду не надав, останній не проживає у квартирі позивача та ОСОБА_3, яка щодо задоволення позову не заперечує, з 2009 року, тобто більше року, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування даною квартирою.

Керуючись ст.405 ЦК України, 10-13,206,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Бородянський районний відділ державної міграційної служби України в Київській області, ОСОБА_3, про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 04 грудня 2018 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч