РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:333/3554/18

Провадження №: 2/755/6573/18

"05" грудня 2018 р. місто Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко Д.В.,

розглянув у підготовчому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва на підставі наявних у суду матеріалів

цивільну справу № 755/16989/18

за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

учасники справи - не з'явились,

УСТАНОВИВ:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 39.29-50/011к від 26.01.2006 в розмірі 51 752,81 дол. США грн та 20 318,38 грн. в рахунок повернення судового збору. Позовна заява мотивована тим, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 50 000,00 дол. США, а відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.06.2018 утворилась заборгованість за кредитом - 33 825,74 дол. США, за відсотками - 17 927,07 дол. США.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався; подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, та підтверджено доказами, які були досліджені в судовому засіданні, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що 26.01.2006 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено Договір кредиту № 39.29-50/011к /а.с. 5-8/, та Договір про внесення змін № 1 до Договору кредиту № 39.29-50/011к від 26.01.2006, відповідно до умов яких позивач зобов'язався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 50 000,00 дол. США. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до умов Договору.

Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та заміну найменування (назви) Банку на Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк».

Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов'язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком /а.с. 16-20/ та не спростована відповідачем.

22.06.2018 за вих. № 1032 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушень, яка залишилась без належного реагування з боку відповідача /а.с. 14, 15/.

Розмір заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем станом на 22.06.2018 складає 51 752,81 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 33 825,74 дол. США, заборгованість за відсотками - 17 927,07 дол. США.

За змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (стаття 530 ЦПК України).

Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов'язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Особливості розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду урегульовані нормами ст. 142 цього Кодексу. Зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи те, що позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 20 318,38 грн відповідно до платіжного доручення № НОМЕР_1 від 26.06.2018, а відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, то згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України розподіл судових витрат необхідно здійснити таким чином: позивачу ПАТ «Укрсоцбанк» з державного бюджету повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 10 159,19 грн, та зобов'язати відповідача ОСОБА_1 сплатити позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 10 159,19 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 623, 624, 625, 629, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 209, 258, 259, 263- 268, 354, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк», адреса: 03150, м. Київ, вулиця Ковпака, 29, МФО № 300023, , п/р № 0005, заборгованість у розмірі 51 752 (п'ятдесят одна тисяча сімсот п'ятдесят два) дол. 81 цент США, а саме:

- сума заборгованості за кредитом - 33 825,74 дол. США;

- сума заборгованості по відсотках - 17 927,07 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк», адреса: 03150, м. Київ, вулиця Ковпака, 29, МФО № 300023, , п/р № 0005, судовий збір в розмірі 10 159 (десять тисяч сто п'ятдесят дев'ять) грн 19 коп.

Повернути Публічному Акціонерному Товариству «Укрсоцбанк», адреса: 03150, м. Київ, вулиця Ковпака, 29, МФО № 300023, , п/р № 0005, з державного бюджету судовий збір в розмірі 10 159 (десять тисяч сто п'ятдесят дев'ять) грн 19 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Повний текст судового рішення складено 05.12.2018.

Суддя В. Шевченко