Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2945/17 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 24 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 274/2945/17 за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лілія-29» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Замеги О.В. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лілія-29" звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 56 601 грн 87 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що ОСББ надало відповідачу довіреність від 02.09.2016 на своє представництво, а в подальшому - грошові кошти у загальному розмірі 52 309 грн 76 коп. на здійснення господарських витрат. ОСОБА_1 було надано документи на підтвердження цільового використання цих коштів на суму 15 176 грн, а залишок невикористаних коштів у розмірі 37 133 грн 76 коп. на вимогу позивача не повернув та заперечив щодо отримання зазначених довіреності та коштів. Виходячи з наведеного, вважає, що відповідач зобов'язаний повернути ці грошові кошти з урахуванням 3% річних у розмірі 1 288 грн, інфляційних втрат у розмірі 5 825 грн 51 коп. та пені у розмірі 12 354 грн 60 коп.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лілія-29" грошові кошти у розмірі 37 133 грн 76 коп. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що факти видачі йому довіреності, грошових коштів, а також перебування його на посаді заступника голови ОСББ не підтверджені належними доказами та не були доведені позивачем, а тому вважає, що у суду першої інстанції підстав для задоволення позову не було.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або

нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння

використанню їхнього власного майна та управління, утримання і

використання спільного майна.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02 вересня 2016 року ОСББ «Лілія-29» видало довіреність, якою уповноважило заступника голови правління ОСОБА_1 представляти інтереси у державних та недержавних органах, установах, підприємствах і організаціях України з приводу питань, що пов'язані з представництвом його інтересів, строком до - 02.09.2017.

За видатковими касовими ордерами, ОСОБА_1 отримав від ОСББ «Лілія-29» за період з 04.10.2016 по 31.05.2017 грошові кошти на господарські потреби на загальну суму 52 309 грн 76 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона ( повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони ( довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Статтею 1003 ЦК України передбачено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Відповідно до ст.1006 ЦК України повірений зобов'язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Із змісту доручення від 02 вересня 2016 року вбачається, що для виконання представницьких функцій ОСОБА_1 були надані такі права: отримувати документи; подавати будь-які заяви та скарги, укладати і підписувати будь-які не заборонені законом угоди; здійснювати підписання фінансових та інших документів; отримувати майно та грошові кошти, що належать Довірителю ( в тому числі за рішенням суду).

Відповідно до актів виконаних робіт, із отриманих коштів на господарські роботи на загальну суму 52 309 грн 76 коп., ОСОБА_1 прозвітував перед позивачем на суму 15 176 грн. Решту коштів 37 133 грн 76 коп. ( 52 309 грн 76 коп. - 15 176 грн.) позивачу не повернув та не надав звіт про їх використання.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 у визначеному законом порядку був обраний заступником голови правління ОСББ «Лілія-29» або перебував у трудових відносинах з позивачем.

Таким чином, суд першої інстанції перевіривши усі обставини у справі, зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 діяв за рахунок та в інтересах ОСББ «Лілія-29», а тому він зобов'язаний повернути довірителю залишок невикористаних коштів в сумі 37 133 грн 76 коп.

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів (ст.ст.77,78 ЦПК України), що є його процесуальним обов'язком ( ст.ст.12,81 ЦПК України) про те, що підпис на видаткових касових ордерах та актах виконаних робіт належить не йому або що він підписав ці документи внаслідок шахрайських дій працівників ОСББ «Лілія-29» або інших осіб без отримання грошових коштів.

На виконання вимог ст.13 ЦПК України з метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи апеляційним судом було роз'яснено право заявити клопотання про призначення відповідної судової почеркознавчої експертизи, та попереджено про наслідки вчинення або невчинення зазначених процесуальних дій, для чого розгляд справи відкладався, проте відповідач не скористався цим правом.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складання повного тексту судового рішення 05 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді