Єдиний унікальний номер: 378/274/18
Провадження № 2/378/120/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О. А.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те що, ОСОБА_3 17 червня 2017 року, близько 19 години, знаходячись по вул. Вишневій в с. Брилівка, на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс йому удари руками та ногами в різні частини тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в області обличчя, струсу головного мозку, перелому 7-го ребра зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта № 61-Д від 08.08.2017, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров'я більше 21 дня. У зв'язку з спричиненням вказаних тілесних ушкоджень він знаходився на стаціонарному лікуванні з 20 червня 2017 року по 03 липня 2017 року в Ставищенській районній лікарні, під час якого ним витрачені значні кошти на придбання медичних препаратів, витратних матеріалів, проходження медичних досліджень і аналізів та інше в сумі 4905 гривень 94 копійки. Із-за заподіяних відповідачем вищевказаних тілесних ушкоджень позивач терпів фізичні болі в момент їх заподіяння. Вироком Ставищенського районного суду від 21 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 4905,94 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що через побиття його відповідачем він поніс фізичну і душевну біль, прикладає додаткові зусилля для відновлення стану здоров'я.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Ставищенського районного суду від 21 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК (а.с. 10). Вказаним вироком встановлено, що відповідач 17 червня 2017 року, близько 19 години, знаходячись по вул. Вишневій в с. Брилівка, на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс йому удари руками та ногами в різні частини тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в області обличчя, струсу головного мозку, перелому 7-го ребра зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта № 61-Д від 08.08.2017, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров'я більше 21 дня (а. с. 12-13).

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня з 20 червня по 3 липня 2017 року. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу кримінальним правопорушенням, суд враховує вказаний вище період лікування потерпілого та понесені ним витрати на придбання ліків на суму 4808 грн. 96 коп., що підтверджується копіями витягу з медичної картки та чеків (6-9, 11). Проте, позивачем не надано суду доказів щодо понесення ним витрат на суму 96 грн. 98 коп.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною першою статті 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, тривалість лікування, час та зусилля, необхідні для відновлення стану здоров'я, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що розмір відшкодування достатній для компенсації завданої позивачу моральної шкоди, необхідно визначити в сумі 25000 гривень. Проте, позивачем не надано суду докази щодо постійної зміни у нього тиску, що впливає на його стан здоровя та моральний стан, а судом даних обставин не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки вищезазначені тілесні пошкодження завдані ОСОБА_1 мали місце саме з вини відповідача, тому з останнього на користь потерпілого слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 4808, 96 грн. та моральну шкоду в розмірі 25000 гривень, а у задоволені позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 96 грн. 98 коп. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., слід відмовити.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст. ст 23, 1166 ч. ч. 1, 2, 1177 ч. 1, 1195 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 76-83, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 матеріальну шкоду в розмірі 4808 (чотири тисячі вісімсот вісім) гривень 96 копійок та моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять пять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 червня 2018 року.

Суддя Т. Н. Скороход