ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4490/18 Номер провадження 22-ц/814/660/18Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Пилипчук Л.І.

секретар: Радько О.М.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельні відносини" про визнання протиправними дій, треті особи: Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2018 рокузакрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельні відносини" про визнання протиправними дій, треті особи: Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (а.с.66-67).

З цією ухвалою не погодився ОСОБА_2 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що місцевим судом було безпідставно здійснено посилання на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 13.03.2018 року по справі №914/881/17, оскільки вона висловлена щодо спорів про визнання недійсним звіту про оцінку майна, а предметом даного спору є визнання протиправними дій саме щодо визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Вказує, що місцевий суд невірно встановив фактичні обставини справи та не застосував до них необхідні норми права, внаслідок чого було ухвалено невірне рішення, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач доводи, наведені в апеляційній скарзі, підтримав та прохав її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, в якому прохав: визнати протиправними дії ТОВ «Земельні відносини» щодо визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 за запитом Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 03.07.17 року за вих. №3647/39/115/03-2017 без розроблення технічної документації з обов'язковою державною експертизою; визнати протиправними дії ТОВ «Земельні відносини» в частині визначення листом від 04.07.2017 року за вих. №983 нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 (а.с.1-4).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.06.2018 року відкрито провадження по даній справі та призначено судове засідання (а.с.22).

В подальшому, як зазначено вище, місцевим судом було постановлено оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі (а.с.66-67).

При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий суд виходив із того, що звіт про оцінку майна не створює жодних наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а тому спір про визнання дій протиправними щодо визначення грошової оцінки земельних ділянок, не підлягає розгляду в порядку цивільного чи будь-якого іншого судочинства.

Проте, такий висновок суду першої інстанції в не повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як убачається з матеріалів справи підставою для подачі даного позову був факт того, що Управлінням захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України складено протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-5 КУпАП, відповідно якого ОСОБА_2, будучи першим заступником голови Глобинської державної адміністрації в Полтавській області, являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-5 КУпАП суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч вимог ч.2 ст.23 Закону одержав від групи осіб подарунки у не грошовій формі (земельні ділянки) загальною вартістю 42819,24 гривень, що перевищує дозволений Законом розмір сукупної вартості подарунків (2756 гривень на 2016 рік), тобто вчинив порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-5 КУпАП (а.с.5-13).

Також, у вказаному протоколі зазначено, що, згідно відповіді ТОВ «Земельні відносини» №983 від 04.07.2017 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, складає 14273,08 грн. кожна, загальною вартістю 42819,24 гривень, що перевищує розмір сукупної вартості подарунків отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року , яка складає 2756 гривень на 2016 рік.

Відтак, як вбачається із змісту поданого позову, порушення свого права позивач пов'язує з порушенням відповідачем норм чинного законодавства при визначенні саме нормативної грошової оцінки його земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, порядок проведення якої врегульовано ЗУ «Про оцінку земель».

При цьому, місцевим судом, в порушення вимог закону, було безпідставно закрито провадження по справі, у зв'язку з її непідсудністю цивільному судочинству з посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13.03.2018 року у справі №914/881/17, оскільки предметом спору, за яким зроблений вказаний правовий виснок, був саме звіт про оцінку майна, проведення якого врегульовано ЗУ «Про землеустрій».

Тобто, судом першої інстанції, в порушення вимог закону, було ототожнено різні поняття, та різні правові наслідки, які вони створюють, а саме: звіт про оцінку майна та нормативна грошова оцінка земельної ділянки.

Окрім того, здійснення ТОВ «Земельні відносини» нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 на суму 14273,08 грн. створює для позивача відповідний правовий наслідок, що і стало однією з підстав для подачі даного позову, а саме встановлення компетентним органом порушення ОСОБА_2 ч.2 ст.23 ЗУ «Про запобігання корупції».

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується право на суд, захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про суд і статус суддів» суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду, тобто судді зобов»язані застосовувати рішення Європейського суду з прав людини» як джерело права на всіх етапах провадження нарівні з Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Європейський суд у своїй практиці виходить з того, що доступ до правосуддя займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, суд виходить з принципу недопустимості обмеження права громадян на звернення до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Зокрема у рішенні від 04 червня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France) суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права». Також, Європейський суд зазначає, щоположення пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» п.36) та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідно до вище викладеного, місцевий суд безпідставно закрив провадження по даній справи, чим обмежив право позивача на доступ до правосуддя з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Відтак, оскаржувана ухвала місцевого суду була постановлена з порушенням вимог закону, без достатнього вивчення та встановлення всіх обставин справи, а тому є передчасною та підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду .

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи , порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2018 року, - скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельні відносини" про визнання протиправними дій, треті особи: Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, - повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Т.О. Кривчун

СУДДІ : О.Ю. Кузнєцова

Л.І. Пилипчук