Ухвала

30 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 364/182/18

провадження № 61-47248 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни, яка діє на підставі доручення в інтересах акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», на заочне рішення Володарського районного суду Київської області від 14 червня 2018 року та на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з указаним позовом та просив стягнути з відповідача 27 225,67 грн заборгованості.

Заочним рішенням Володарського районного суду Київської області від 14 червня 2018 року в складі судді Макаренко Л. А., залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року в складі колегії суддів Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., у задоволенні позову відмовлено.

14 вересня 2018 року ЛитвиненкоО. Л. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Предметом позову в даній справі є майнова вимога про стягнення заборгованості, ціна якої не перевищує 176 200 грн.

Посилання адвоката на те, що в даній справі порушено питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, також не заслуговує на увагу, оскільки саме по собі посилання адвоката Малєєвої О. М. на фундаментальність значення даної справи для банку без обґрунтування таких доводів не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України обставин, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Окрім того, ЛитвиненкоО. Л. у касаційній скарзі посилається на підпункт б) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та зазначає, що дана справа має виняткове значення для банку, оскільки невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі позивача та обмежує його права. Однак, указані доводи не заслуговують на увагу, оскільки надання на договірних засадах юридичним і фізичним особам грошових сум у кредит та права і обов'язки банку, які виникають з даних правовідносин, є суттю діяльності банку.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни, яка діє на підставі доручення в інтересах акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», на заочне рішення Володарського районного суду Київської області від 14 червня 2018 року та на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко