Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2272/18 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору , -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ФОП ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору.

В позові зазначено, що між нею та відповідачем 18.08.2017 року було укладено договір № 78 . Предметом вказаного договору є наступний товар: комплект штор та карнизи відповідно до специфікації. Однак, як виявилося пізніше, вже після укладення спірного Договору, що нею умови Договору не можуть бути виконані у звязку з відсутністю вказаного у додатку № 1 (специфікація) матеріалу на складі для належного виконання обовязків Продавця, що передбачені Договором, а саме відсутні наступні матеріали у потрібній кількості:

Спальня маленька: гардина w 628-71002 cream у кількості 5,00 м/п;

Спальня велика: гардина w 356-70000 у кількості 7,50 м/п;

Вітальня: Вуаль молоко у кількості 13,00 м/п, а також портьєра 1258-1 18 у кількості 9,00 м/п.

Крім того, зазначала, що нею частково було виконано умови вказаного Договору, оскільки проведено роботи з монтажу карнизів у приміщенні відповідача та повернуті з урахуванням виконаних робіт грошові кошти у розмірі 14600,09 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється розірвати договір, посилаючись на неможливість виконання нею зобовязання у звязку з обставиною , за яку жодна зі сторін не відповідає просила розірвати договір.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ФОП ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала про неможливість часткового виконання укладеного договору та часткового повернення грошових коштів позивачу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності.

Колегія суддів з такими висновками погоджується.

Судом встановлено, що 18 серпня 2017 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір, за умовами п.п. 1.1, 1.2. якого позивачка зобовязалася за завданням відповідача здійснити поставку та здати відповідачу товар відповідно до специфікації за актом передачі товару, а ОСОБА_4 зобовязується прийняти та оплатити товар. За договором предметом поставки є карнизи та комплект штор .

За змістом п. 4.2 договору позивачка зобовязалася: розробити робочі ескізи, повідомити відповідача про готовність товару; виконати замовлення з дотриманням технологій обробки , відповідно прийнятих стандартів ; здійснити доставку товару або установку з навішуванням в кількості , асортименті , комплектації та по якості , яка відповідає умовам договору , якщо зазначене обумовлено в Специфікації. Зазначеним пунктом договору визначено також строки виконання робіт, які складають 30 днів з моменту отримання тканини та комплектуючих на склад позивача.

На виконання договору відповідачем було здійснено перший платіж за договором у сумі 26 000,00 гривень, в свою чергу позивачем було здійснено монтаж карнизів у квартирі ОСОБА_4, що підтверджено зокрема актом прийома-передачі від 29.08.2017 року.

11.09.2017 року ОСОБА_4 звернувся до позивача із заявою про надання інформації щодо наявності тканини.

12.09.2017 року ФОП ОСОБА_5 на заяву відповідача повідомила його про відсутність матеріалів, а саме : спальня маленька: гардина w 628-71002 cream у кількості 5,00 м/п; спальня велика: гардина w 356-70000 у кількості 7,50 м/п;вітальня: Вуаль молоко у кількості 13,00 м/п, а також портьєра 1258-1 18 у кількості 9,00 м/п.

Крім того, позивачка зазначила у вказаному листі про неможливість виконання договору, запропонувала повернути частково сплачені відповідачем в рахунок виконання зобовязань за Договором грошові кошти, вказала, що слід вважати Договір достроково розірваним, але частково виконаним. Тим же листом нею було запитано у відповідача про його банківські реквізити для часткового повернення грошової суми, сплаченої в рахунок Договору з урахуванням виконаних робіт та вартості матеріалів.

Платіжним дорученням № 66 від 20.10.2017 підтверджено факт перерахування ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 14 600,09 гривень.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Статтею 607 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не було доведено жодними належними та допустимими доказами неможливість закупки тканини визначеної у Специфікації до договору у інших постачальників та не надано доказів того, що вона позбавлена можливості виконати умови договору у звязку з обставинами, за які вона не відповідає.

Так, судом встановлено, що в період з серпня по грудень 2017 року на складі ТОВ «ЗАВОД СВІТЛОПРОЗОРИХ ОСОБА_6 КОНСТРУКЦІЙ «АЛЕКСАНДРІЯ» тканини, визначені у Специфікації до договору, укладеного між сторонами, були наявні у достатній кількості (а.с.64).

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, який дав їм належну оцінку у своєму рішенні, і повторної перевірки ці доводи не потребують.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 331/8168/17

Провадження №22ц/778/2272/18 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

20 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: