Справа № 564/2139/18
28 листопада 2018 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А. В.
позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання неповнолітньої дитини разом з батьком, припинення стягнення аліментів, відкликання виконавчого листа, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Позивач в судовому засіданні показав, що він та відповідачка є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 Після розірвання шлюбу у 2012 році син залишився проживати разом із матірю, однак у серпні 2017 році, коли до суду було подано позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її сина ОСОБА_5, він, позивач, забрав сина проживати до себе. Із серпня місяця 2017 року відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає, вихованням сина не цікавиться.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у відповідності до чинного законодавства.
Дослідивши докази належного повідомлення відповідачки про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.
Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.03.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.6).

У спільному шлюбі у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії І-ГЮ № 284720 від 05 вересня 2017 року (а.с.11).

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_5 проживав з матірю.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області № 569/14079/17 від 04.01.2018 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Позивач звернувся в суд з вимогою про встановлення факту проживання його неповнолітнього сина ОСОБА_5 з серпня місяця 2017 року разом з ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання неповнолітнього ОСОБА_5 разом з батьком, ОСОБА_1, починаючи з серпня 2017 року по даний час, позивачу необхідно для вирішення питання про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що з серпня місяця 2017 року неповнолітній ОСОБА_6, 06.10.2008 року, дійсно проживає разом із його батьком, позивачем у справі ОСОБА_1, за адресою м. Костопіль, вул. Скляна, 2/26, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сімї від 20.11.2017 року (а.с.14) та показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_7, в судовому засіданні показала, що вона є матірю позивача та бабусею неповнолітнього ОСОБА_5, зазначила, що ОСОБА_5, уже близько 2 роки проживає разом із батьком, відходив уже 3 клас, на цей час ходить у 4 клас. Мати дитини не зявляється.

Свідок ОСОБА_6, повідомив суду, що він є братом позивача, показав, що неповнолітній ОСОБА_5, уже півтора роки проживає разом з батьком ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні показала, що вона є вчителькою неповнолітнього ОСОБА_5, дитина почала навчатися у її класі з 01.09.2017 року. Вихованням дитини займається батько, матір вчителька ніколи не бачила.

Таким чином, суд вважає встановленим факт проживання неповнолітнього ОСОБА_6 з його батьком ОСОБА_1 з серпня місяця 2017 року по цей час.

Судом також, встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області № 1715/17926/12 від 28.12.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року і до досягнення сином повноліття (а.с.7).

04.02.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1715/17926/12 виданого 09.01.2013 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року до його повноліття (а.с.9).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у позивача за вказаним вище виконавчим листом наявна заборгованість, станом на травень місяць 2018 року у розмірі 25 813 грн. 49 коп. (а.с.10).

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Враховуючи ту обставину що, неповнолітній ОСОБА_5 з 01 серпня 2017 року проживає з батьком ОСОБА_1, суд вважає за вірне припинити з 01 серпня 2017 року стягнення аліментів по виконавчому листу № 1715/17926/12 виданого 09 січня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року до його повноліття, та відкликати з Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області виконавчий лист № 1715/17926/12 виданий 09 січня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з позивача на користь вдповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року до його повноліття та звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 за період з 01 серпня 2017 року по день набрання рішення законної сили.

Також, суд приходить до висновку, що до задоволення підлягає позовна вимога позивача про стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання їхнього сина у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 16.08 2018 року.

Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі на оплату судового збору в розмірі 1762 грн.

Також, згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином ОСОБА_1 звільненний від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, з відповідачки підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 141, 180, 182, 184, 191, 197 СК України, ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання неповнолітньої дитини разом з батьком, припинення стягнення аліментів, відкликання виконавчого листа, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі задоволити.

Встановити факт проживання неповнолітнього ОСОБА_5 разом з батьком, ОСОБА_1 починаючи з серпня 2017 року по даний час.

Припинити з 01 серпня 2017 року стягнення аліментів по виконавчому листу № 1715/17926/12 виданого 09 січня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року до його повноліття.

Відкликати з Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області виконавчий лист № 1715/17926/12 виданий 09 січня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року до його повноліття.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 за період з 01 серпня 2017 року по день набрання рішення законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 16.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати понесені останнім на оплату судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсто чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення складено 03.12.2018 року.

СуддяОСОБА_9