22-ц/4804/124/18
241/1240/17

Категорія 69 Головуючий у 1-й інстанції Демочко Д.О.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
29 листопада 2018 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Мироненко І.П.
суддів: Биліни Т.І., Принцевської В.П.
секретаря Сидельнікової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу представника Міністерства внутрішніх справ в особі Комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, постановлено 21 червня 2018 року в смт. Мангуш (повний текст складено 26 червня 2018 року), у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Міністерство оборони України в особі центральної комісії Міністерства внутрішніх справ з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, про встановлення факту, що має юридичне значення, -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою, просив встановити факт його участі у бойових діях із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення з 07 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року у м. Маріуполь Донецької області. Заява мотивована тим, що у період з 07 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року він проходив службу на посаді оперуповноваженого відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області. Оскільки з 25 вересня 2015 року був відряджений з ГУМВС України в Донецькій області, а наказ АТЦ при СБУ про включення працівників Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області до складу сил та засобів, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення з 07 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року був у грудні 2015 року, то, відповідно, він не був на той час працівником даного підрозділу, і його не включили до цього наказу. І саме тому, питання про направлення матеріалів щодо надання йому статусу учасника бойових дій розглядалося за місцем проходження служби. Письмові звернення до ГУМВС України в Дніпропетровській області та Міністерства внутрішніх справ України не вирішили питання про надання йому статусу учасника бойових дій. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання статусу учасника бойових дій.
Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 21 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт участі у бойових діях ОСОБА_2 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення з 07 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року у місті Маріуполі Донецької області.

Задовольняючи відповідну заяву суд виходив з того, що заявником були надані належні та допустимі докази для підтвердження даного юридичного факту.

В апеляційній скарзі представник Міністерства внутрішніх справ в особі Комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни Губарева О.М. (далі МВС України) вважає, що рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про встановлення юридичного факту.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за відсутності відповідних документів, які визначені п.4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затверджений постановою КМУ від 20 серпня 2014 року № 413 (далі Порядок), суд безпідставно встановив відповідний юридичний факт. ОСОБА_2 не належав до категорії осіб, яка зазначена в абз. 3 п. 2 Порядку, оскільки проходив службу на посаді оперуповноваженого відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області, належав до категорії осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, а тому останньому необхідно надати докази залучення його до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення. Вирішення даного питання для осіб, які відносились до категорії осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ належить до повноважень Комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.

У відзиві Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції на апеляційну скаргу зазначено, що вона не бере участь у правовідношеннях у яких заявник просить встановити юридичний факт, тому не може виступати заінтересованою особою. Також зазначає, що підтвердження даного юридичного факту судом можливо лише у тому випадку, коли інші можливості для цього відсутні. Просять розглядати справу за їх відсутності.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу зазначено, що з її доводами не згоден, вважає, що суд всебічно і у повному обсязі дослідив матеріали справи та надав вірну правову оцінку. Відповідно до п.2 Порядку зазначено, що статус учасника бойових дій надається, у тому числі особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, які захищали суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в АТО, перебуваючи у відповідних районах її проведення.

Наказом Антитерористичного Центру при СБУ України від 07 жовтня 2014 року №33/6/а визначено райони проведення АТО та її терміни, з 07 квітня 2014 року. У даний період він проходив службу в Маріупольському міському управлінні ГУМВС України в Донецькій області. Апелянт не надав суду будь-яких доказів, що заявник не захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і не брав участь в АТО. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Представники заінтересованих осіб, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення справи не надали.

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2 , який просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його участі в бойових діях під час проведення антитерористичної операції на території Донецької області при проходженні служби на посаді оперуповноваженого відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю Маріупольського МУ ГУМВС України в період з 07 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року. Встановлення даного факту йому необхідно з метою надання в подальшому статусу, учасника бойових дій для отримання соціальних прав та гарантій, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції, порядок позбавлення цього статусу визначає Кабінет Міністрів України.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» від 07 квітня 2015 року № 291-ІІІ, який набрав чинності 19 червня 2015 року, ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено п.20, згідно якого учасниками бойових дій також визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі Порядок), статус учасника бойових дій надається особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Пунктом 2-1 Порядку передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у п.2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Згідно п.4 Порядку підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення для осіб, зазначених в абз.3 п.2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абз. 2-4 цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абз.2 п.2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Відповідно до п.5 Порядку рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Згідно п.6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абз.2 та 3 п.2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у п.4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Пунктом 8 Порядку також передбачено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абз.2 і 3 п.2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Отже, аналіз вищезазначених вимог закону дає підстави для висновку про те, що на заявника розповсюджується дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з яким передбачено позасудовий порядок встановлення факту участі в бойових діях для отримання відповідного статусу учасника бойових дій.

Статтею 256 ЦПК України в редакції, чинній на час відкриття судом першої інстанції провадження у даній справі, визначено юридичні факти, що підлягають встановленню в судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в редакції, чинній на час відкриття судом першої інстанції провадження у даній справі, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у статті 273 ЦПК України в редакції, чинній на час відкриття судом першої інстанції провадження у даній справі, перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Справи про встановлення фактів розглядаються судом, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній (п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст.255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи, що чинним законодавством визначений порядок встановлення факту участі особи в бойових діях, у виконанні бойових завдань, що виключає можливість встановлення цього факту в судовому порядку, рішення суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 374, 377 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Міністерства внутрішніх справ в особі Комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 21 червня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Міністерство оборони України в особі центральної комісії Міністерства внутрішніх справ з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, про встановлення факту участі в бойових діях під час проведення антитерористичної операції на території Донецької області, закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: Т.І. Биліни

В.П. Принцевської