Житомирський апеляційний суд
Справа №2-1704/12 Головуючий у 1-й інст. Шульга О.М.
Категорія 59 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №2-1704/12 за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2018 року, яка постановлена під головуванням судді Шульги О.М. у м. Коростені,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - АТ «Райффайзен Банк Аваль», банк або стягувач) звернулося до суду із заявою, у якій просило визнати причини пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів про звернення стягнення на предмет іпотеки з боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поважними та поновити пропущений строк пред'явлення виконавчих документів до виконання. В обґрунтування заяви посилалося на те, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 108 360,80 грн. звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також стягнуто з останніх на користь банку по 361,20 грн. судового збору з кожного. Суд першої інстанції 18 квітня 2013 року видав виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судового збору, а відносно боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були видані виконавчі листи лише про стягнення судового збору. Виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки суд видав лише 03 квітня 2018 року, але строки пред'явлення їх до виконання пропущені. З вини працівників суду банк позбавлений можливості виконати рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення кредитної заборгованості та вимушений звертатися із заявою про поновлення строків пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити у повному обсязі. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що оригінали виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки отримані банком лише 03 квітня 2018 року. Також при вирішенні даного питання заслуговує на увагу та обставина, що хоча виконавчою службою відкрите виконавче провадження за виконавчим листом щодо боржника ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, але воно не може бути завершене без виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є співвласниками відповідної квартири. Банк не може реалізувати свої права, бо у 2013 році суд першої інстанції замість шести виконавчих листів видав лише чотири.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року №014/1841/82/122952 в сумі 108 360,80 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно, шляхом продажу на прилюдних торгах трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзенк Банк Аваль». Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзенк Банк Аваль» судовий збір по 361,20 грн. із кожного (а.с.55). Рішення набрало законної сили 11 квітня 2013 року. Строк пред'явлення до виконання - 11 квітня 2014 року.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

18 квітня 2013 року за заявою банка від 22 березня 2013 року, яка надійшла до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 27 березня 2013 року, суд першої інстанції листом від 18 квітня 2013 року направив стягувачу копію рішення суду та оригінали чотирьох виконавчих листів (а.с. 62-63).

За заявою стягувача від 16 березня 2018 року, яка надійшла до суду першої інстанції 19 березня 2018 року, Коростенський міськрайонний суд Житомирської області листом від 03 квітня 2018 року направив стягувачу ще два оригінали виконавчих листів (а.с.102-103).

Отже, за заявами банка два виконавчих листа щодо боржника ОСОБА_2 про погашення кредитної заборгованості у сумі 108 360,80 грн. шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 і про стягнення судового збору в сумі 361,20 грн. та два виконавчих листа щодо боржників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення з кожної судового збору в сумі 361,20 грн. суд першої інстанції видав у квітні місяці 2013 року, а інші два виконавчих листа щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про погашення вищевказаної кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на спірну квартиру - у 2018 році (03 квітня 2018 року, а.с.104-107).

Відповідно до частини першої ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

У апеляційний скарзі банк посилається на те, що при вирішенні процесуального питання, пов'язаного з виконанням судового рішення, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що відкрите державною виконавчою службою виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_2 не може бути завершене без виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Виконавчі дії вчинялися, поки у 2017 році державний виконавець не виявив, що без отримання ще двох виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про погашення вищевказаної кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на спірну квартиру подальше виконання є неможливим (спірна квартира належить відповідачам на праві власності по 1/3 частки кожному). Стягувач не може реалізувати свої права через те, що у 2013 році суд першої інстанції видав замість шести виконавчих листів лише чотири, а два виконавчих листа видані (03 квітня 2018 року) після закінчення строку пред'явлення їх до виконання (11 квітня 2014 року).

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів на спростування обов'язку стягувача, яким є юридична особа, знати про стан своїх майнових прав, а тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що банк був обізнаний про ухвалення судом рішення, отримав чотири виконавчих листа та мав можливість безперешкодно отримати ще два, але без поважних причин не звернувся своєчасно за отриманням двох листів. Виходячи із юридичної визначеності, доведення фактів, через які стягувач не знав про порушення свого цивільного права (видача судом першої інстанції одразу не всіх виконавчих листів та вчинення виконавчою службою виконавчих дій) і саме з цих причини звернувся до суду за отриманням двох виконавчих листів через чотири роки після закінчення строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, є недостатнім для визнання причин поважними та поновлення пропущеного строку, оскільки банк мав реальну можливість своєчасно пред'явити виконавчі листи до виконання та від його діянь залежало виконання рішення суду, але він не скористався правами без поважних причин. Отже доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не змінюють, а тому ухвала суду першої інстанції залишається без змін відповідно до положень ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 03 грудня 2018 року.