ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року

м.Суми

Справа №588/622/18

Номер провадження 22-ц/788/2074/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - Тростянецька міська рада Сумської області,

представник відповідача - Хрістосова - Нечвоглод Олена Володимирівна,

третя особа - ОСОБА_4,

представник третьої особи - ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 14 вересня 2018 року в складі судді Линник О.С., ухваленого у м. Тростянець, повне судове рішення складено - 24 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у квітні 2018 року, ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_6, протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, його сина ОСОБА_6 відкрилась спадщина. Позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових справ, однак йому було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважних причин, оскільки він юридично необізнаний відповідно до строків подання заяви до нотаріальної контори, людина похилого віку, учасник війни та інвалід першої групи.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 14.09.2018 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Тростянець Сумської області - 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись з рішенням суду, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що оскаржуваним рішенням порушуються її права, оскільки позивач вирішив успадкувати майно свого старшого сина та її колишнього чоловіка - ОСОБА_6, яке фактично успадкував їхній спільний син - ОСОБА_7, який постійно проживав зі спадкодавцем та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняла вона та звернулась до суду з позовом прийняття спадщини після нього, оскільки відсутні правоустановчі документи на нерухоме майно. Вказує, що причини пропуску позивачем шестимісячного строку, наведенні у позові, не є поважними, тому місцевий суд дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У відзиву на апеляційну скаргу позивач просив рішення залишити без змін, оскільки його померлий не був зареєстрований разом з онуком в будинку і тому відсутні підстави вважати, що на день смерті спадкодавця його син, є спадкодавцем, який прийняв спадщину бо проживав разом.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Третя особа і її представник апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача проти скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

Представник міської ради в судове засідання не з'явився, але про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску строку, на які посилався позивач, визнані судом поважними, тобто такими, що дають підстав для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що після смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відкрилась спадщина, в тому числі і на домоволодіння по АДРЕСА_1 Сумської області, під будівництво якого ОСОБА_6 було виділено земельну ділянку на підставі рішення №106 Виконавчого комітету Тростянецького районної ради народних депутатів від 07.04.1976 року (а.с. 5, 8).

За повідомленням КП Охтирської міської ради «БТІ та АПР» станом на 31.12.2012 року інвентаризація та реєстрація права власності на вказане домогосподарство відсутня (а.с. 9).

Відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 відсутні (а.с. 36).

Згідно даних будинкової книги в АДРЕСА_2 власник будинку померлий ОСОБА_6 не був зареєстрований, але його син ОСОБА_7 значиться зареєстрованим з 06.09.1990р.

Станом на 22.05.2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась (а.с. 26-27).

У квітні 2018 року ОСОБА_1, який є батьком ОСОБА_6, звернувся до Тростянецької райдержнотконтори по питанню оформлення спадщини після померлого сина, проте йому було відмовлено, внаслідок пропуску шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 6, 7).

Довідкою ПП «Коррунд» встановлено, що ОСОБА_1 02.02.2007 поховав свого сина - ОСОБА_6 та замовив в ПП «Коррунд» повний перелік ритуальних послуг на суму (а.с. 37).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою з інвалідністю І групи загального захворювання з 01.07.2003 року довічно та перебував на лікуванні: в терапевтичному відділенні Відділкової лікарні ст. Люботин з 24.10.2002 року по 18.11.2002 року, у Центральній районній клінічній лікарні №5 у неврологічному відділенні з 18.12.2003 року по 05.01.2004 року; у Дорожній клінічній лікарні ст. Харків на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні у період із 17.03.2004 року по 31.03.2004 року; у Дорожній клінічній лікарні ПЗ у офтальмологічному відділенні з 08.12.2004 року по 18.12.2004 року та у цій же лікарні у хірургічному стаціонарі із 20.12.2004 року по 30.12.2004 року; 28.02.2008 року, 07.07.2008 року звертався до терапевта, та інші дані про звернення його до лікарів та перебування на лікуванні у подальших роках (а.с.10, 75-79, 81, 82).

За даними засідання реабілітаційної комісії від 19.03.2017 року (протокол №19), ОСОБА_1, який із 2002 року перебуває під диспансерним наглядом та з цього ж часу - із 2002 року є особою з інвалідністю 1 групи та потребує стороннього догляду (а.с. 83).

Також встановлено, що постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. від 23.02.2017 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, на житловий будинок та земельну ділянку за вказаною адресою, що належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року батьку ОСОБА_7 - ОСОБА_6 (а.с. 106).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України в редакції чинній на час відкриття спадщини).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон не пов'язує поважність причин пропуску 6-ти місячного строку для прийняття спадщини із часом звернення спадкоємця до суду із даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкодавця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Як встановлено, позивач є людиною похилого віку і страждає на хронічні захворювання, починаючи з 2002 року за станом здоров'я обмежена в пересуванні, а тому суд першої інстанції правильно надав правову оцінку наданим доказам, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність поважних причин через які він не звернувся до нотаріуса у 6-ти місячний термін, що вказує на наявність у нього об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини у період, який залився до спливу зазначеного строку.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_6 про свої спадкові права не заявляли, відумерлою спадщина не визнавалась, проти задоволення позову Тростянецька міська рада не заперечувала.

На даний час в Тростянецькому районному суді розглядається позов ОСОБА_4, де вона просить встановити факт прийняття спадщини померлого колишнього чоловіка ОСОБА_6 за життя її сином ОСОБА_7 та визнати за нею право власності в порядку спадкування спадщину, що залишилась після смерті її колишнього чоловіка.

Отже на даний час ОСОБА_4 не довела, що є належним спадкоємцем після смерті свого колишнього чоловіка ОСОБА_6

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 14 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І.Криворотенко