Справа № 570/2935/18
04 грудня 2018 року
Рiвненський мiський суд Рівненської області
в особi головуючої судді Панас О.В.
при секретарі Корнійчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів , -
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Рівненського міського суду від 23 січня 2015 року по справі № 569/503/16-ц на її користь на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 800 (вісімсот) гривень на двох дітей, щомісячно, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Позивач ОСОБА_1 подала суду письмову заяву, в якій повністю підтримала позовні вимоги та просить розглянути позов без її участі, не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, будучи попередженим про день, час та місце слухання справи належним чином рекомендованою кореспонденцією, в судове засідання не з'явився. З заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила позивач.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 21 лютого 2011 року перебували у шлюбі, від якого мають двох доньок: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 2640, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 79, зареєстрований відділом РАЦС РС Рівненського міського управління юстиції.
Рішенням Рівненського міського суду від 23 вересня 2015 року у справі № 569/11926/15-ц шлюб між сторонами був розірваний.

Рішенням Рівненського міського суду від 18 березня 2016 року по справі № 569/503/16-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 800 (вісімсот) гривень на двох дітей, щомісячно, починаючи з 19 січня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому,відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1550 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, а для дітейвіком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обовязком батьків, тобто матері та батька.

За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах , шлюбі та сімї, рівність прав та обов"язків щодо дитини ч.1 ст. 141 СК України, а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає необхідним та доцільним змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,на кожну дитину, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним.

При ухваленні рішення, враховуючи зміст позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути аліменти саме не менше розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи ту обставину, що розмір прожиткового мінімуму постійно змінюється, стягнення аліментів у такий спосіб позбавить позивача необхідності повторних звернень до суду з позовами про збільшення розміру аліментів у звязку зі зміною розміру прожиткового мінімуму.

Суд також враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 18 березня 2016 року (800 гривень на двох дітей) на теперішній час є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого частиною другою статті 182 СК України.

У звязку з тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позову про зміну розміру аліментів, слід припинити подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.03.2016р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів(справа № 569/2935/18) з 27.06.2018р. . В разі наявності заборгованості за вказаним виконавчим документом, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету України.

На підставі ст.ст. 84, 110, 112, 115, 160, 180, 184 СК України, керуючись ст.ст. 12,81,141,264-268, 273,280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Рівненського міського суду від 18 березня 2016 року по справі № 569/503/16-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньок: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньок: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але менше 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму, на кожну дитину, для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.06.2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

У звязку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів припинити з 27.06.2018р. подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.03.2016р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів(справа № 569/2935/18) . В разі наявності заборгованості за вказаним виконавчим документом, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання , учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 33028, місто Рівне, вулиця Корнинська,9, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: 33442, село Зарічне, Гощанського району, Рівненської області, вулиця Кн. Острозького,5, РНОКПП НОМЕР_2.

Повний текст рішення виготовлено - 05.12.2018 року.

Суддя: О.В.Панас