Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2268/17
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря судового засідання Довженко О.А.; прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_1; відповідача ОСОБА_2; представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі: ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради; ОСОБА_5 управління Новоодеської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 Шаміла Шахмір огли про відшкодування витрат,-

встановив:

05 грудня 2017 року Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом в інтересах держави в особі: ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради; ОСОБА_5 управління Новоодеської районної державної адміністрації до відповідача ОСОБА_2 Шаміла Шахмір - огли про відшкодування витрат, понесених позивачами на стаціонарне лікування ОСОБА_6.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 27 листопада 2014 року слідчим відділом Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002566 за фактом дорожньо - транспортної пригоди за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 27 листопада 2014 року о 10 годині 00 хвилин на автодорозі Р-06 «Ульянівка - Миколаїв», в районі с. Білоусівка, Вознесенського району Миколаївської області відбулося зіткнення між автомобілем «MERCEDESBENZ 814L», під керуванням водія ОСОБА_2 Шаміла Шахмір - огли та автомобілем «GEELYJL7162» , під керуванням водія ОСОБА_6.

Вказане зіткнення сталося в результаті грубого порушення водієм ОСОБА_2 Шамілом Шахмір - огли вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_6 з отриманими травмами був доставлений до Новоодеської центральної районної лікарні, для надання медичної допомоги, а в подальшому переведений до травматологічного відділення міської лікарні швидкої допомоги.

На лікування потерпілого позивачами понесені витрати на стаціонарне лікування на загальну суму 7471 грн. 44 коп., з яких: 7120 грн. 59 коп. - склали витрати ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради, та 350 грн. 85 коп. - витрати ОСОБА_5 управління Новоодеської районної державної адміністрації.

У позові Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області вказував на те, що вина ОСОБА_2 Шаміла Шахмір - огли у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується вироком Вознесенського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 473/2213/16 - к.

Посилаючись у позові на те, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 позивачами понесені ще в 2014 році, при цьому питання примусового стягнення цих коштів з ОСОБА_2 Шаміла Шахмір - огли у судовому порядку останніми не вирішено, що призводить до ненадходження коштів до відповідних бюджетів та, в свою чергу, негативно впливає на діяльність лікувальних закладів щодо належного забезпечення конституційного права осіб на безоплатне медичне обслуговування та порушує інтереси держави, яка дане право гарантує, Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області просить суд стягнути з ОСОБА_2 Шаміла Шахмір огли на користь держави, в особі позивачів, кошти у розмірі 7120 грн. 59 коп., витрачені позивачами на лікування ОСОБА_6, потерпілого від злочину, вчиненого ОСОБА_2 Шамілом Шахмір огли.

У судовому засіданні прокурор Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити; зазначала, що прокурором виконані вимоги щодо обгрунтування підстав звернення прокурора до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_5 управління Новоодеської районної державної адміністрації, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання також не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 Шаміл Шахмір - огли та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнали; у задоволенні позову просили відмовити, мотивуючи це тим, що відповідачем ОСОБА_2 Шамілом Шахмір - огли у повному обсязі відшкодовані витрати на лікування ОСОБА_6 під час перебування останнього на стаціонарному лікуванні, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Крім цього, у судовому засіданні позивач та його представник посилалися на те, що в матеріалах справи відсутнє обгрунтування підстав представництва прокурором в суді держави в особі: ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради; ОСОБА_5 управління Новоодеської районної державної адміністрації.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Згідно з положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру (в редакції станом на день звернення прокурора до суду) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), (в редакції станом на день звернення прокурора до суду), з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обгрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України Про прокуратуру.

Прокурором у позовній заяві не зазначено причин неможливості позивачами: ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради; ОСОБА_5 управлінням Новоодеської районної державної адміністрації, які є самостійними юридичними особами з відповідною процесуальною дієздатністю, самостійно здійснювати захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

Згідно з положеннями ст. 6 ЦПК України суд зобовязаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30 - 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Менчинська проти Росії", пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мартіні проти Франції").

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обгрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обгрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді цивільного спору.

Твердження прокурора про те, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 позивачами понесені ще в 2014 році, при цьому питання примусового стягнення цих коштів з ОСОБА_2 Шаміла Шахмір - огли у судовому порядку позивачами не здійснені, що призводить до ненадходження коштів до відповідних бюджетів та, в свою чергу, негативно впливає на діяльність лікувальних закладів щодо належного забезпечення конституційного права осіб на безоплатне медичне обслуговування та порушує інтереси держави, яка дане право гарантує, не спростовують наявності у позивачів об'єктивної можливості самостійно звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для к захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Суд зазначає, що ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради та Фінансове управління Новоодеської районної державної адміністрації, в особі яких в інтересах держави звернувся Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області до суду, мають підстави і можливість для самостійного захисту своїх прав за спірними правовідносинами.

Самого лише посилання у позові прокурора на те, що органи, уповноважені здійснювати функції держави у спірних правовідносинах (ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради та Фінансове управління Новоодеської районної державної адміністрації), неналежним чином здійснюють відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки, як за змістом абзацу 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", в редакції, що діяла на день звернення прокурора до суду, так і за змістом абзацу 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", діючої редакції на день розгляду справи, прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

У такому разі прокурор повинен надати відповідні докази, згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України.

Таким чином, у поданому до суду позові прокурором не вказано обставин, у зв'язку з чим уповноважені органи неналежним чином здійснюють відповідні повноваження, а відповідно, не обгрунтовано наявності підстав для здійснення представництва, також не подано належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність підстав для здійснення такого представництва.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі предявлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи, що прокурором у позовній заяві не обгрунтовано наявності підстав для здійснення ним в суді представництва інтересів держави в особі: ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради; ОСОБА_5 управління Новоодеської районної державної адміністрації, позовну заяву, на підставі п. 8) ч. 1 ст. 257 ЦПК України, належить залишити без розгляду.

Керуючись ст. 56, ч. 5 ст. 175, п. 8) ч. 1 ст. 257, ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі: ОСОБА_4 фінансів Миколаївської міської ради; ОСОБА_5 управління Новоодеської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 Шаміла Шахмір огли про відшкодування витрат, - залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Н.О. Шаронова

25.06.2018