Справа № 462/884/17 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-ц/783/4796/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - Гнатишака О.В.

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 08 червня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі-ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом (а.с.1-2) про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.01.2010 року в розмірі 41270 грн. 95 коп., з яких станом на 31.01.2017 року: 1969 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 32860 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4000 грн. - заборгованість по комісії та пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1941 грн. 47 коп. - штраф (процентна складова).

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, і разом з написаною відповідачем заявою складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача на заяві.

Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредитний ліміт на картку у вказаному вище розмірі, однак, відповідач кредитних коштів у встановленому умовами договору порядку не повернув і проценти за користування ними не сплатив, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути відповідно до умов договору із застосуванням до відповідача штрафних санкцій.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 08.06.2017 року в задоволенні позову відмовлено за спливом позовної давності.

Рішення суду оскаржив ПАТ КБ «ПриватБанк», просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд безпідставно не врахував останній платіж в розмірі 50 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором, який відповідачем було здійснено 27.04.2014 року через термінал самообслуговування, що підтверджується випискою по рахунку, та вказує на переривання строку позовної давності, перебіг якого, відповідно до вимог закону, слід заново обраховувати саме з 27.04.2014 року. У зв'язку з цим вважає помилковим висновок суду про сплив позовної давності та безпідставне застосування до спірних відносин норми матеріального закону, яка регулює наслідки такого спливу. Звертає увагу, що суд не проаналізував умови договору та не дав належної правової оцінки доказам, які позивач подав на підтвердження своїх вимог, а тому безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З матеріалів справи встановлено, що 13.01.2010 року відповідач написав анкету-заяву (а.с.5), в якій просив надати йому банківські послуги у виді надання кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування ним.

В цій заяві зазначено, що своїм підписом клієнт підтверджує факт отримання ним інформації про умови кредитування в названому банку і дає згоду на те, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг.

Отже, цей договір за своєю правовою природою є договором приєднання.

Пунктом 3.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг Банк відкриває Клієнту карткові рахунки, видає Клієнту Картки, їх вид і строк дії визначений в Заяві і в Пам'ятці клієнта, підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки Банку» заяви.

Після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк здійснює перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку (п.3.2 Умов та правил…).

В пункті 3.2 вказаних Умов та правил також зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Пунктом 3.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт або його довірена особа використовує платіжні картки в розмірі Платіжного ліміту відповідного Картрахунку як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування засобів з Картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів в касах банків, фінансових установ, через банкомати, і вчинення інших операцій, передбачених угодою сторін і законодавством України.

Пунктом 5.3 цих Умов та правил передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин договору, в тому числі й процентної ставки за кредитом.

Інформування Клієнта про збільшення процентної ставки здійснюється шляхом надання Банком виписки по рахунку, обов'язок отримання якої покладений на Клієнта.

У разі незгоди зі зміною Правил та/або Тарифів Банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язувався надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість (п.6.4 Умов та правил).

Згідно з п.4.6 Умов та правил, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.6.5 Умов та Правил, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користуванням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.6.6 Умов та правил, у разі невиконання зобов'язань за договором, Клієнт на вимогу Банку зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п.6.7 Умов та правил).

Відповідно до п.8.6 Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Згідно з п.5.2 Умов та правил, у разі порушення власником картки вимог діючого законодавства та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником карти своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Отже, підписана відповідачем заява підтверджує факт ознайомлення відповідача (Клієнта) з умовами кредитування та погодження з такими умовами, а також підтверджує його бажання отримати кредит на таких умовах кредитування.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 2500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач частково вносив платежі на погашення заборгованості за кредитним договором на таких умовах, а в подальшому, у травні 2014 року продовжив дію договору, отримавши нову платіжну картку, строк дії якої закінчується у квітні 2018 року (а.с.242-243).

Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором був здійснений відповідачем 27.04.2014 року у розмірі 50 грн. (а.с.4).

Вказаний платіж було здійснено відповідачем через термінал самообслуговування, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.64-69, 239-241), а тому суд першої інстанції безпідставно не зарахував цей платіж на погашення заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку (а.с. 3-4) встановлено, що станом на 31.01.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 41270 грн. 95 коп., з яких: 1969 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 32860 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4000 грн. - заборгованість по комісії; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1941 грн. 47 коп. - штраф (процентна складова).

Жодного доказу на спростування складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав.

Отже, вимоги Банку ґрунтуються на умовах договору та вимогах закону.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність (ст.258 ЦК України).

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом, яке міститься у ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи те, що останній платіж по кредиту було здійснено відповідачем у квітні 2014 року, слід дійти висновку про визнання відповідачем свого боргу за кредитним договором, а відтак, про вчинення дій, які свідчать про переривання перебігу строку позовної давності, а тому визначених законом підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, як просив у своїй заяві відповідач, немає.

Крім того, як уже зазначалось вище, у травні 2014 року відповідач продовжив дію договору, отримавши нову платіжну картку, строк дії якої закінчується у квітні 2018 року.

Отже, позовні вимоги банку до відповідача по даному кредитному договору заявлені в межах позовної давності, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд першої інстанції в повній мірі не визначився з характером спірних правовідносин, не застосував умови договору та норми матеріального закону, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, що призвело до неправильного вирішення даного спору по суті, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, оскільки для цього є визначені договором та законом правові підстави, які наведені вище.

З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України та у зв'язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню у користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1600 грн. та апеляційної скарги в розмірі 1760 грн., на загальну суму - 3360 грн., оскільки такі підтверджені документально (а.с.18, 223).

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 08 червня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) у користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, , МФО №305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.01.2010 року в розмірі 41270 гривень 95 копійок, з яких: 1969 гривень 27 копійок - заборгованість за кредитом; 32860 гривень 21 копійка - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4000 гривень - заборгованість по комісії; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1941 гривень 47 копійок - штраф (процентна складова), та судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 3360 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 02 липня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.