У х в а л а

25 червня 2018 року

м. Київ

справа №646/2125/15-ц

провадження № 61-8451ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ СК «Альфа-гарант» на користь ОСОБА_1 у рахунок страхового відшкодування 37 513,59 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 1 000,00 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду 3 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТзОВ Страхова компанія «Альфа-гарант» на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог 427,69 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог 28,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог 17,05 грн. Іншу частину сплаченого судового збору 473,24 грн зараховано в дохід держави.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалось.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

14 травня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 подав з пропуском строку на касаційне оскарження касаційну скаргу на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом з таких підстав.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк касаційного оскарження, оскільки на виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 12 грудня 2017 року було направлено усунення недоліків, проте, суд повернув касаційну скаргу, на підтвердження чого надав копію ухвали Верховного Суду від 30 березня 2018 року про повернення касаційної скарги та квитанцію про сплату судового збору, копію заяви про усунення недоліків від 28 грудня 2017 року.

Проте, копія вказаної заяви не містить відмітки штампу вхідної реєстрації про її отримання судом та не може бути визнана належним підтвердженням її направлення на адресу суду, а отже і підтвердженням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідач не надав належних письмових доказів на підтвердження неможливості подати касаційну скаргу в межах строку, передбаченого для оскарження рішення апеляційного суду.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 27 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько