Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1082/18
Провадження № 2/376/565/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Клочко В.М.,

при секретарі Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_2 залишив заповіт посвідчений Сквирською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №58, яким заповів все своє майно позивачу.

17.08.1999 року ОСОБА_2 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія І-БК №105470.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом у складі ? частини житлового будинку за №6 по пров. Белякова в м. Сквира Київської області, загальною площею 74,70 кв.м., житловою площею 51,30 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що стверджується копією рішення від 16.10.1980 року.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2., який помер 17.08.1999 року, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки в заповіті посвідченому Сквирською державною нотаріальною конторою 24.03.1984 року, № в реєстрі 58 невірно вказано прізвище спадкоємця «Скомаровський», що не збігається з прізвищем зазначеним у паспорті «Скомарівський», тому нотаріус порекомендувала звернутися до суду.

Одже, позивач просить встановити факт, що заповіт посвідчений Сквирською державною нотаріальною конторою Київської області 24.03.1984 року номер в реєстрі 58, яким ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_3, дійсно належить ОСОБА_1, визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування за заповітом, а саме на ? частини житлового будинку за №6 по пров. Белякова в м. Сквира Київської області, загальною площею 74,70 кв.м., житловою площею 51,30 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що належав ОСОБА_2, який помер 17.08.1999 року.

Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має.

Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить не застосовувати фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, позов визнає, заперечень не має, просить не проводити фіксацію звукозапису судового процесу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Судом установлено, що що ОСОБА_2 залишив заповіт посвідчений Сквирською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №58, яким заповів все своє майно позивачу.

17.08.1999 року ОСОБА_2 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія І-БК №105470.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом у складі ? частини житлового будинку за №6 по пров. Белякова в м. Сквира Київської області, загальною площею 74,70 кв.м., житловою площею 51,30 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що стверджується копією рішення від 16.10.1980 року.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2., який помер 17.08.1999 року, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки в заповіті посвідченому Сквирською державною нотаріальною конторою 24.03.1984 року, № в реєстрі 58 невірно вказано прізвище спадкоємця «Скомаровський», що не збігається з прізвищем зазначеним у паспорті «Скомарівський», тому нотаріус порекомендувала звернутися до суду.

За приписами ст. 315 ч. 2 ЦПК України суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Одже судом також встановлено, що відповідно паспорта та копії свідоцтва про народження вірне прізвище позивача є «Скомарівський».

За змістом ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Керуючись ст. 4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 247 ЦПК України,

ст. 524-526,534,549 ЦК України 1963 року, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (адреса: вул. Перемоги,17, м. Сквира Київської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до Сквирської міської ради Київської області (адреса: вул. Богачевського, 28, м. Сквира Київської області, ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що заповіт посвідчений Сквирською державною нотаріальною конторою Київської області 24.03.1984 року номер в реєстрі 58, яким ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_3, дійсно належить ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно в порядку спадкування за заповітом, а саме на ? частини житлового будинку за №6 по пров. Белякова в м. Сквира Київської області, загальною площею 74,70 кв.м., житловою площею 51,30 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що належав ОСОБА_2, який помер 17.08.1999 року.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Суддя: