Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8458/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого-судді Шиповича В.В.

секретаря судового засідання Євтушенко М.В., Василенко О.Г.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року (дата подачі документів на пошту) ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4, звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.04.2011 між ПАТ «Дельта Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № К-2004070.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитор надає у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти із загальним лімітом заборгованості 195000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23 % річних, з кінцевим терміном повернення 05.06.2018 включно.

Згідно п. 3.2 кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365) на непогашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи від дати видачі кредиту до дати його повернення.

Пункт 3.3 кредитного договору встановлює: сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

Пункт 2.4 кредитного договору передбачає: кредитор має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів у випадку, якщо позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування коштів на погашення заборгованості по кредиту, процентах, відповідно до умов цього договору.

Окрім того, згідно п. 8.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобовязань за цим договором, та/або умов іпотечного договору/договору застави, зазначених у п. 1.4, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п.п. 1.1, 1.3 та 3.3 цього договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, передбаченому п.п. 8.3, 8.4 цього договору.

Пункт 9.1 кредитного договору встановлює: у випадку прострочення позичальником строків сплати повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 3 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити в повному обсязі проценти і комісії, передбачені цим договором.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладений Іпотечний договір від 12.04.2011, предметом якого є: квартира № 33, що складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 520. Загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 337 300 грн.

Відповідно до п. 4.1.5 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобовязання (основного чи іншої його частини), воно не буде виконане.

Пунктом 4.1.6 іпотечного договору встановлено, що у разі порушення позичальником зобовязання за кредитним договором чи іпотекодавцем зобовязань за цим договором, а також інших обовязків іпотекодавця та/або позичальника, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Позивач стверджував, що відповідачем не виконано належним чином зобовязання по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом, в результаті чого виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, що станом на 19.08.2015 становить 76301,27 грн., з яких: 60798,53 грн. заборгованість за кредитом; 7685,89 грн. заборгованість за відсотками; 05,28 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 962,87 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 6800 грн. штраф за порушення п.3.3 кредитного договору; 0,01 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 48,69 грн. сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів.

На підставі викладеного, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.12.2015, яка надійшла до суду 07.12.2015, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» за Кредитним договором № К-2004070 в розмірі 76 301,27грн., з яких: 60798,53 грн. заборгованість за кредитом; 7685,89 грн. заборгованість за відсотками; 05,28 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 962,87 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 6800 грн. штраф за порушення п.3.3 кредитного договору; 0,01 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 48,69 грн. сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів, - звернути стягнення за Іпотечним договором від 12.04.2011, посвідченим 12.04.2011 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованим в реєстрі за №702, а саме на квартиру №33, що складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 520 і належить на праві приватної власності ОСОБА_3, шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження; з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Кошти отримані від реалізації предмета іпотеки за Іпотечним договором від 12.04.2011, направити на погашення заборгованості ФОП ОСОБА_3 за Кредитним договором № К-2004070р. в розмірі 76 301,27 грн., з яких: 60798,53 грн. заборгованість за кредитом; 7685,89 грн. заборгованість за відсотками; 05,28 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 962,87 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 6800 грн. штраф за порушення п.3.3 кредитного договору; 0,01 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 48,69 грн. сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів, на користь ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою суду від 24.09.2015 відкрито провадження у цивільній справі.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року, позовні вимоги Банку було задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Кредитним договором № К-2004070 12.04.2011 в розмірі 76252,57 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 60798,53 грн.; сума заборгованості за відсотками 7685, 89 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 5,28 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 962,87 грн.; штраф 6800,00, звернуто стягнення за Іпотечним договором від 12.04.2011, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 702, на квартиру № 33, що складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 68,4 кв.м. житловою площею 42,5 кв.м, що розташована за адресою: м.Черкаси, вул. Гоголя, буд. 520 та належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження з визначенням початкової ціни предмета іпотеки в розмірі 413603 гривень.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції скасовуючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанції вказав, що встановивши розмір кредитної заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 76252,57 грн., а ринкову вартість предмета іпотеки 413603 грн., суди не дослідили питання про те, чи може бути захищене порушене право позивача в обраний ним спосіб саме шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2017 року позовні вимоги Банку задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Кредитним договором № К-2004070 12.04.2011 в розмірі 76252,57 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 60798,53 грн.; сума заборгованості за відсотками 7685, 89 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 5,28 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 962,87 грн.; штраф 6800,00, звернуто стягнення за Іпотечним договором від 12.04.2011, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 702, на квартиру № 33, що складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 68,4 кв.м. житловою площею 42,5 кв.м, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 520 та належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження з визначенням початкової ціни предмета іпотеки в розмірі 693 644,00 гривень.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 червня 2018 року заочне рішення від 26 вересня 2017 року скасовано та призначено розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представником відповідача, - ОСОБА_2, подано відзив на позов, згідно із яким відповідач позов не визнав. Свою позицію представник відповідача мотивував тим, що ч.3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає право суду відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Крім того представник відповідача просив врахувати розяснення викладені у пункті 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», про те, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належим чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано кредитні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст. 3 Цивільного кодексу України). З огляду на те, що загальна заборгованість по кредитному договору, яким обумовлене звернення стягнення на предмет іпотеки, на момент звернення до суду з позовом складала 76 252,57 грн., в той час, як вартість предмета іпотеки 413603 грн. (на момент звернення до суду з позовом) та 693 644 грн. (станом на 26.09.2017р.), то зазначене свідчить, що вартість предмета іпотеки є значно більшою ніж сума заборгованості. Крім того, ОСОБА_3 не відмовлялася виконувати свої кредитні зобовязання і по можливості поступово їх виконувала, а 15.09.2017р. нею було сплачено на користь банку 38092,53 грн. та 36151,39 грн.. Постановою державного виконавця від 18.09.2017 у виконавчому провадженні №50465088 внаслідок повного фактичного виконання виконавчого документу виконавче провадження було закрито.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій позивач просив врахувати, що відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012, - право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Твердження відповідача про те, що борг за кредитним договором відсутній в звязку із примусовим виконанням рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 спростовується розрахунками заборгованості ФОП ОСОБА_3 за Кредитним договором №К-2004070 від 12.04.2011 відповідно до яких станом на 14.09.2018 заборгованість відповідача становить 152110,77 грн. Крім того законодавством не передбачено такої підстави для відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, як не співмірність заборгованості за основним зобовязанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання.

Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив, в якій відповідач просив врахувати, що оскільки борг за рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.10.2015р., на виконання якого було видано Наказ про примусове виконання рішення суду від 03.02.2016р., погашено, то вимоги кредитора про які зазначено у позові задоволено, а отже і відсутні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки при відсутності боргу чи його значної непропорційності до вартості предмета іпотеки ніяким чином не узгоджується з загальними засадами цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність. За встановлених обставин задоволення позовних вимог призведе до подвійного стягнення одного і того ж боргу, який вже був стягнутий рішенням Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні представники сторін підтвердили свої позиції викладені у заявах по суті справи. При цьому представник позивача вказав, що наполягає на задоволенні позовних вимог викладених у Заяві про уточнення позовних вимог від 04.12.2015 року.

Суд вивчивши заяви сторін по суті справи, вислухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши письмові докази надані сторонами, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

12.04.2011 між ПАТ «Дельта Банк», як кредитором, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, як позичальником, укладено кредитний договір № К-2004070. Відповідно до умов даного договору Кредитор надає у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цивільного характеру використання грошові кошти із загальним лімітом заборгованості 195 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23% річних, з кінцевим терміном повернення 05.06.2018.

З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № К-2004070 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 12 квітня 2011 року було укладено Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №702, де предметом іпотеки є квартира №33 розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 520 (т.1 а.с. 17-20).

Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», - у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються зокрема загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором № К-2004070 станом на 19.08.2015 виникла заборгованість в сумі 76301,27 грн., з яких 60 798,53 грн. заборгованість за кредитом; 7685,89 грн. заборгованість за відсотками; 5,28 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 962,87 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 6800 грн. штраф за порушення п.3.3 кредитного договору; 0,01 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 48,69 грн. сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів (т.1 а.с. 5-6).

Вказану заборгованість в сумі 76301,27 грн. рішенням Господарського суду Черкаського області від 27 жовтня 2015 року у справі №925/1481/15 було стягнуто із ФОП ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» (т. 3 а.с. 12-15).

Зазначене рішення господарського суду набрало законної сили 20 січня 2016 року.

02.06.2017 державна реєстрація ФОП ОСОБА_3 припинена (т.3 а.с. 111-114).

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки зазначене рішення господарського суду набрало законної сили, то не потребує доказування факт порушення умов кредитного договору з боку позичальника та наявність станом на 19.08.2015 року заборгованості в сумі 76301,27 гривень.

Крім того даний факт визнаний сторонами в судовому засіданні.

Позивач у розглядуваній цивільній справі, згідно первісного позову та заяви про уточнення позовних вимог від 04.12.2015 просив звернути стягнення на предмет іпотеки саме з метою погашення заборгованості в сумі 76301,27 грн., з яких 60 798,53 грн. заборгованість за кредитом; 7685,89 грн. заборгованість за відсотками; 5,28 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 962,87 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 6800 грн. штраф за порушення п.3.3 кредитного договору; 0,01 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 48,69 грн. сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зміст позовних вимог має бути зазначений у позовній заяві (ст. 175 ЦПК) чи заявах про збільшення/зменшення позовних вимог, зміну підстав або предмета позову (ст. 49 ЦПК).

В той же час після подання суду Заяви про уточнення позовних вимог від 04.12.2015, позивачем не було вчинено дій у визначений законом спосіб для збільшення/зменшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову.

Саме по собі подання позивачем нового розрахунку заборгованості за Кредитним договором №К-2004070 станом на 14.09.2018 (т.3 а.с. 20-21) не є заявою про збільшення/зменшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову.

За таких обставин суд вважає, що остаточні позовні вимоги у розглядуваній справі сформульовані позивачем у Заяві про уточнення позовних вимог від 04.12.2015 року (т.1 а.с. 65-67) і саме відносно цих позовних вимог судом зроблені висновки щодо наявності або відсутності правових підстав для їх задоволення.

Судом встановлено, що на момент ухвалення рішення у розглядуваній справі відсутня заборгованість за кредитним договором №К-2004070, яка виникла станом на 19.08.2015 в сумі 76301,27 грн. та для погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

Вказана обставина підтверджена Постановою головного державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ОСОБА_6 від 18.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження №50465088 із виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 03.02.2016 року про стягнення із ОСОБА_3 боргу на користь ПАТ «Дельта Банк» у справі №925/1481/15 (т.3 а.с. 11), а також квитанціями від 15.09.2017 року (т.2 а.с. 201) про сплату ОСОБА_3 на користь Банку грошових коштів на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року у справі №925/1481/15.

Факт належного виконання ОСОБА_3 рішення Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року у справі №925/1481/15 не оспорювався сторонами.

За таких обставин судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог про звернення стягнення, за Іпотечним договором від 12 квітня 2011 року посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстрованим в реєстрі за №702, на предмет іпотеки, - квартиру АДРЕСА_1, з метою погашення заборгованості в сумі 76301, 27 гривень, яка виникла станом на 19 серпня 2015 року за Кредитним договором №К-2004070 від 12 квітня 2011 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ФОП ОСОБА_3.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на те, що суд прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то судовий збір слід покласти на рахунок позивача. В той же час, позивач від сплати судового збору звільнений відповідно до п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подачі позову). Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 4, 5, 11-13, 81, 82, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 5, 16, 590 ЦК України, ст. 1, 7, 33 Закону України «Про іпотеку», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, м. Київ вул. Щорса, 36-Б) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) про звернення стягнення, за Іпотечним договором від 12 квітня 2011 року посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстрованим в реєстрі за №702, на предмет іпотеки, - квартиру АДРЕСА_1, з метою погашення заборгованості в сумі 76301 (сімдесят шість тисяч триста одна) гривня 27 копійок, яка виникла станом на 19 серпня 2015 року за Кредитним договором №К-2004070 від 12 квітня 2011 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_7