Справа № 639/1926/17
Провадження № 2/639/198/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу №639/1926/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2017 до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_4про поділ майна подружжя, в якій просила суд поділити спільне майно подружжя: визнати за нею право власності на ? частину автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 108D», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості ? частини зазначеного автомобіля в сумі 100 000 грн.; спірний автомобіль залишити у користуванні відповідача ОСОБА_4; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 05.05.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі, а саме у 2013 році, подружжям було придбано автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 108D», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який зареєстровано за відповідачем.

25 січня 2017 року відповідач покинув родину, забравши особисті речі та автомобіль.

Іншого майна за час подружнього життя сторонами не набуто.

Позивач вважає, що за нею повинно бути визнано право власності на ? частину спірного автомобілю, та в порядку поділу майна подружжя стягнуто з відповідача на її користь компенсація вартості ? частини автомобіля, а сам автомобіль залишено у користуванні відповідача.

Оскільки дане питання не можливо вирішити з відповідачем в добровільному порядку, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року відкрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в майні і поділ майна подружжя. Призначено судове засідання. (а.с. 22)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 639/1926/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в майні і поділ майна подружжя відмовлено. ( а.с. 24)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 травня 2017 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено, витребувано з Управління патрульної поліції м. Харкова дані щодо реєстрації автомобіля Mercedes - Vito, державний номер НОМЕР_1. ( а.с. 29)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, оголошено заборону відчуження транспортного засобу MERCEDES-BENZ VITO 108 D, 2003 року випуску, номер двигуна: НОМЕР_7, білого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 на праві власності. ( а.с. 48)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 вересня 2017 рокуу задоволені заяви ОСОБА_1 про зміну виду забезпечення позову відмовлено. ( а.с. 61)

21.09.2017 року від відповідача ОСОБА_4 надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких він просив позов ОСОБА_1 залишити без задоволення. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив про те, що під час спільного проживання з позивачкою, остання ніде не працювала, власних коштів не мала. В період з 2007 року ним було придбано майно, а саме спірний автомобіль, предмети побуту та техніка, всього на загальну суму 234 500,00 грн. Все майно, крім автомобіля, залишилося у позивача. Що стосується поділу автомобіля, то відповідач зазначає, що доказів на підтвердження його вартості, матеріали справи не містять. ( а.с. 65-68)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 вересня 2017 рокуклопотання представника позивача про призначення по справі судової авто товарознавчої експертизи - задоволено, призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в майні і поділ майна подружжя судова авто товарознавчу експертиза, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, яких попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Перед експертом поставлено наступні запитання: 1. Яка ринкова вартість автомобіля «Мерседес-Віто», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, з урахування його зносу? Провадження у справі зупинено. ( а.с. 73)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 липня 2018 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя поновлено. ( а.с. 104)

08 жовтня 2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, яка ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 листопада 2018 року залишена без руху, наданий позивачу строк для усунення недоліків. ( а.с. 117, 123-124)

08 листопада 2018 року на виконання ухвали суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої вона просила суд поділити спільне майно подружжя: визнати за нею право власності на ? частину автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 108D», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості ? частини зазначеного автомобіля в сумі 47 322 грн.; спірний автомобіль залишити у користуванні відповідача ОСОБА_4; судові витрати за оплату судового збору та за проведення експертизи покласти на відповідача. ( а.с. 129)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 18.04.2017 року, уточнений позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі Ордеру серії ХВ № 867000313 від 18.09.2018 року, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в запереченнях та на те, що позивачем було невірно визначено коло позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що з 05 травня 2007 року сторони перебували у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_8, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 05 травня 2007 року. (а.с. 10)

Під час перебування у шлюбі, у 2013 році сторони придбали автомобіль - Mercedes-Benz Vito 108 D, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Право власності на вказаний автомобіль було зареєстровано за відповідачем у справі - ОСОБА_4, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішніх справ України від 12.06.2017 №31/20-2560. (а.с. 36)

Представник відповідача зазначив, що на час сумісного проживання сторін, позивач не працювала, матеріальне забезпечення родини здійснював відповідач у справі, та усе майно було придбане саме за його кошти.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. (ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України)

При цьому п. 3 ч. 1, ч. ч. 6, 7 ст. 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Оскільки відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що автомобіль Mercedes-Benz Vito 108 D, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, було придбано ним за його особисті кошти, та враховуючи також те, що автомобіль було придбано сторонами у 2013 році, тобто на час перебування сторін у шлюбі, то суд приходить до висновку, що він є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивач зазначає, що 25 січня 2017 року відповідач покинув родину забравши особисті речі та автомобіль, у зв'язку з чим вона і просить поділити вказаний автомобіль.

Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Водночас, за змістом ч. 2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК) .

Вказані позиції викладені також у Пленумі Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи № 19777 від 18.07.2018 року ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 на момент технічного огляду (19.03.2018 року) складає 94 644, 15 грн. (а.с. 94-103)

Частиною 1,2 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно з положеннями ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.25 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Сторони в судовому засіданні пояснили, що на теперішній час автомобіль Mercedes-Benz Vito 108 D, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 знаходиться у користуванні відповідача - ОСОБА_4 Позивач у своїй позовній заяві просила суд залишити вказаний автомобіль у користуванні відповідача та стягнути на її користь компенсацію у вигляді вартості ? частини автомобіль. Представник відповідача, в свою чергу, в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього компенсації.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що автомобіль є неподільною річчю, суд приходить до висновку, що автомобіль має бути залишений у користуванні відповідача та на користь позивача має бути стягнуто компенсацію у вигляді ? частини дійсної вартості автомобілю - 47 322, 00 грн. у відповідності до висновку експертизи та уточнених позовних вимог ОСОБА_1

Щодо вимог ОСОБА_1 в частині визнання права власності на ? частину автомобілю, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи те, що автомобіль було залишено у користуванні відповідача у справі, а також те, що з відповідача на користь позивача було стягнуто компенсацію ? частини вартості автомобілю, суд приходить до висновку, що для ефективного захисту прав відповідача у справі необхідно визнати за ним право власності на весь автомобіль Mercedes-Benz Vito 108 D, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 в цілому.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 140 ЦПК України у випадках, коли сума витрат, пов'язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов'язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на наведенні вище положення, а також на те, що позов ОСОБА_1 було задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за проведення судової авто - товарознавчої експертизи в сумі 2 079,00 грн. та судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 365 ЦК України;ст. ст. 57; 60, 61, 65, 69, 70, 71 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 майно, що придбано у період шлюбу, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 108D», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 108D», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі ? частини вартості автомобіля в сумі 47 322 грн. (сорок сім тисяч триста двадцять дві гривні).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 2 079,00 грн. (дві тисячі сімдесят дев'ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_3, виданий Жовтневим РВ ГУМВС України в Харківській області 25.07.2007 року, ІПН НОМЕР_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_5, виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 21.10.2000 року, ІПН НОМЕР_6, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 03.12.2018 року.

Суддя В.В. Труханович