ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року

м.Суми

Справа №591/6090/17

Номер провадження 22-ц/788/1061/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Кононенко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1;

відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»;

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 квітня 2018 року ухваленого у складі судді Кривцової Г.В. в м. Суми,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивував тим, що 05 листопада 2015 року між ним та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було укладено договір №980-019-000232696 з виплатою процентів щомісячно. Позивач вказував, що відповідно до умов договору здійснював перерахування зі свого рахунку №7702 на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошових сум. 19 травня 2016 року ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок позивача №0301, що відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», перерахував суму в розмірі 25 238,30 грн. Листами від 21 вересня 2016 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що здійснені перекази коштів (транзакція) від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача, що відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський», є нікчемними.

Позивач зазначав, що ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачені обставини, при настанні яких правочини неплатоспроможного банку є нікчемними. Однак у листах відповідача не наведено жодної підстави, що охоплювалися б зазначеними нормами Закону.

Вказував, що переказ коштів від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача здійснювалися в рамках договору, укладеного між ТОВ та позивачем. Тобто перераховані кошти жодним чином не стосуються майна банку та не були його власністю, що не могло призвести до зменшення активів банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №1213 від 12 липня 2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський». Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» та делеговано всі повноваження ліквідатора банку ОСОБА_2 з 05 вересня 2016 року.

Відповідачем не подано інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський». Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною. Відповідно до ч.2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена протягом дії тимчасової адміністрації банку. Порядком виявлення правочинів розширено повноваження Фонду щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності на період процедури ліквідації банку. Норми підзаконного нормативного акту суперечать вимогам закону та обмежують право особи на своєчасне одержання коштів за вкладом. Договір банківського вкладу (депозиту) є дійсним, твердження про те, що цей договір містить ознаки нікчемного правочину не доведено. Факт отримання банком коштів не заперечується відповідачем. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати дії уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 включити дані про ОСОБА_1 на суму 25 238 грн. 30 коп. до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 квітня 2018 року позов ОСОБА_1, задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк «Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 25 238 грн. 30 коп.

Зобовязано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський» ОСОБА_2 включити дані про ОСОБА_1 на суму 25 238 грн. 30 коп. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 квітня 2018 року скасувати, а провадження за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, закрити.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача - адвоката ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04 травня 2016 між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір № 980-019-000232696 за умовами якого сторона 1 (ОСОБА_1В.) передає стороні 2 (ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр») у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачений цим договором, а сторона 1 зобовязується повернути кошти стороні 1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором. Відповідно до умов договору (п.п.1.1 Договору) сума коштів у розмірі 24 000,00 грн. передається стороні 2 у власність на умовах сплати 31,68 % річних на строк з дати укладення по 02 листопада 2016 року. Крім того, сторона 2 зобовязується перерахувати відсотки та повернути суму коштів на рахунок сторони 1 № 7702 у ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до копії платіжного доручення від 04 травня 2016 року позивач мав рахунок №7702 у ПАТ «Банк Михайлівський».

Із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 № 7702 вбачається, що 19 травня 2016 року ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» перерахував суму в розмірі 25 238,30 грн. на рахунок позивача ОСОБА_1 у Банку «Михайлівський».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 травня 2016 року № 812 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський». На підставі рішення Правління Національного банку України від 12 червня 2016 за № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 червня 2016 року прийнято рішення №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Позивач звертався до уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою про включення його до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак, листом від 28 вересня 2016 року № 6770/1 та листом від 21 вересня 2016 року №6670 позивача було повідомлено про нікчемність правочину - переказу коштів (транзакції) в сумі 25238 грн. 30 коп. на рахунок згідно договору від 04 травня 2016 року .

Висновок про нікчемність зроблено на підставі п.п.7 - 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI., відповідно до яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

При розгляді позову судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме спір розглянутий в порядку цивільного судочинства у той час як даний спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси,

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України субєкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI, фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку. Фонд має печатки із зображенням Державного герба України із своїм найменуванням, веде облік і звітність відповідно до законодавства. У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України та законодавством України. Місцезнаходження Фонду - місто Київ. Органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень. Взаємодія Фонду з Національним банком України та органами державної влади здійснюється в межах, визначених цим Законом, іншими актами законодавства. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція. Реорганізація та ліквідація Фонду здійснюються на підставі окремого закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI., основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

З огляду на нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб, Фонд є суб'єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15.

Спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим, має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI).

Отже вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на те, що Закон № 4452-VI є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 квітня 2018 року підлягає скасуванню, а провадження у даній справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 квітня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, закрити.

Компенсувати Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 1057 грн. 20 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.М. Біляєва

ОСОБА_4