Провадження № 2-н/344/606/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

03 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій О.М., вивчивши матеріали заяви Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» звернулось в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 8 159 грн. 64 коп.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Зі змісту судового наказу та додатків до нього, зокрема довідки про розрахунки за надані послуги, вбачається що сума боргу, яку просить стягнути заявник нарахована за період з листопада 2011 року по жовтень 2018 року.

Таким чином з моменту виникнення у заявника права вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Посилання заявника на те що строк позовної давності за вимогами до ОСОБА_1 переривався через періодичне погашення нею боргу судом відхиляються, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, судом не підлягають дослідженню матеріально-правові аспекти можливості застосування позовної давності (переривання, зупинення перебігу позовної давності, застосування позовної давності до частини вимог, тощо).

При вирішенні заяв поданих в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд лише перевіряє чи з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою. Тобто досліджує питання безспірності заборгованості.

Таким чином обставини переривання боржником строку позовної давності не мають правового значення при вирішенні заяви про видачу судового наказу.

При цьому вказані твердження заявника підлягають дослідженню лише при з'ясуванні судом можливості застосування строку позовної давності при вирішенні заяви поданої в порядку позовного провадження, оскільки за змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Окрім того, 27 лютого 2014 року судом вже видавався судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що в силу п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є також підставою для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 165, 166, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Бабій О.М.