Справа № 161/7959/18
Провадження № 2/161/2508/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В. П. при секретарі Загоровській І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з жовтня 2012 року, а фактично навчається і проживає у ОСОБА_3.

Позивач підкреслює, що комунальні служби, що надають послуги з утримання квартири №74 у житловому будинку № 7, що знаходиться по вул. Кравчука, у м. Луцьку, у своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців 4 особи та нараховують відповідно до діючих тарифів відповідні розміри грошових коштів, які повинна сплачувати її донька за надані послуги.

Наявність реєстрації відповідача у вищезазначеній квартирі потребує додаткових коштів для утримання квартири оплати комунальних послуг, якими вона нібито користується, хоча насправді вже понад 7 років такий факт відсутній у звязку з проживанням відповідача за межами України.

Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №74 в буд. 7 по вул. Кравчука у м. Луцьк та примусово зняти її з реєстраційного обліку.

Представник позивача ОСОБА_4 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Заяву про розгляд справи у його відсутності відповідач не подавав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на висланий розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до договору дарування, посвідченого 30.01.2010 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за №127 є власником квартири №74 у житловому будинку №7, що знаходиться по вул. Кравчука у м. Луцьку (а.с. 9).

Згідно довідки про склад сімї №26935 від 22.05.2018 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 11).

Факт не проживання відповідача протягом двох останніх років за місцем реєстрації підтверджується листом Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 15.05.2018 № 16258 (а.с. 8).

З довідки від 29.03.2017 року вбачається, що відповідач є студенткою Університету Вроцлавські, ОСОБА_3 (а.с. 15)

Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, чим створює перешкоди позивачеві належним чином використовувати свою власність. Реєстрація відповідача у квартирі №74 у житловому будинку №7, що знаходиться по вул. Кравчука у м. Луцьку носить формальний характер.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоча й ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що відсутність відповідача у спірному житлі не зумовлена поважними причинами, а тому позов про визнання особи такою, що втратила право користування квартири №74 у житловому будинку №7, що знаходиться по вул. Кравчука у м. Луцьку, підставний і підлягає до часткового задоволення. При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, впливає на права і обовязки позивача. Зокрема, позивач змушений здійснювати оплату комунальних послуг виходячи з кількості осіб, які є прописаними за вказаною адресою. Реєстрація відповідачів призводить до вимушеної більшої оплати за комунальні послуги.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення, права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть, тощо. Таким чином, рішення суду у справі про втрату права на житло одночасно є підставою для зняття з реєстрації відповідача за вказаною адресою.

На стягненні судових витрат позивач не наполягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267, 354 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування квартирою №74 в буд. 7 по вул. Кравчука у м. Луцьк.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук