Справа № 584/920/18
Провадження № 2/584/494/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03.12.2018 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Ковальовій К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,6011 га, кадастровий № :04:002:0377, та земельну ділянку площею 0,7388 га, кадастровий № :04:002:0118, які розташовані на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 12.05.2015 в м. Путивль Сумської області.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, прийняла спадщину та оформила в судовому порядку окреме спадкове майно після її смерті.

Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки вона не може в звязку з тим, що в правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю маються виправлення.

Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, поклавши судові витрати на неї.

У підготовче засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на матеріали справи, 12.05.2015 в м. Путивль Сумської області померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина.

До спадкового майна входить земельна ділянка, загальною площею 5,9184 га (складається з трьох земельних ділянок площею 0,7388 га, 0,6011 га та 4,5785 га), розташована на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 045459 від 02.04.2009.

01.08.2011 від імені ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений 01.08.2011 секретарем виконавчого комітету Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за № 22, яким остання належні їй на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 045459 та ІІІ-СМ № 099637 земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,9184 га та 6,757 га, розташовані на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 (спадкова справа № 95/2015 від 28.08.2015), рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 26.09.2016, яке набрало законної сили 08.11.2016, за нею визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку «рілля» площею 4,5785 га, кадастровий № :04:002:0175, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 045459.

Зі змісту цього ж рішення вбачається, що рішенням Путивльського районного суду від 22.12.2015 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме те, що заповіт, складений від імені ОСОБА_3, посвідчений 01.08.2011 секретарем виконавчого комітету Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі № 22 на імя ОСОБА_1, належить померлій 12.05.2015 ОСОБА_2

В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В той же час, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище вказані ділянки позивач не може, в звязку з наявністю виправлень у державному акті, що вбачається з листа нотаріуса від 04.06.2018.

З наявного у справі оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 045459 від 02.04.2009 вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2006 № 2903 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 5,9184 га (складається з трьох земельних ділянок площею 0,7388 га, 0,6011 га та 4,5785 га), наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, хоча в цьому правовстановлюючому документі і мається виправлення у по батькові власника земельної ділянки.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.05.2018, на підставі державного акту від 02.04.2009 серії СМ № 045459 за померлою ОСОБА_2 рахується земельна ділянка «сіножаті», площею 0,6011 га з кадастровим № :04:002:0377, та земельна ділянка площею 0,7388 га з кадастровим № :04:002:0118, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Пунктами 9-10 розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Видача позивачу нового державного акта замість зіпсованого в порядку п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, є неможливою в зв'язку з втратою нею чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте.

Судові витрати не розподіляються враховуючи відповідне клопотання позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1220, 1235, 1268 ЦК України, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_3, право приватної власності на:

- земельну ділянку «сіножаті», кадастровий номер :04:002:0377, площею 0,6011 га;

- земельну ділянку «пасовища», кадастровий № :04:002:0118, площею 0,7388 га,

надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, які належали ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 045459 від 02.04.2009, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 01.08.2011 секретарем виконавчого комітету Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області за № 22 в реєстрі, після смерті ОСОБА_5, яка померла 12.05.2015 в м. Путивль Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв