Справа №639/3536/18
Провадження №2/639/1567/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Кричевської В.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу №639/3536/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на дитину та зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на дитину та зменшення розміру аліментів, в якій просив суд припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яке здійснюється на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2013 року та зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2013 року, та стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовної заяви, позивач посилається на те, що сторони перебували у шлюбі. У шлюбі з відповідачкою народилися діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Спільне життя у сторін не склалося. У вересні 2013 року сторони почали мешкати окремо один від одного.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2013 року шлюб між сторонами було розірвано.

Цим же рішенням відповідачу були присуджені аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01 листопада 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач зазначає, що з березня 2014 року їх донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, почила проживати разом з ним. Донька відвідує школу за місцем проживання позивача по справі та перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач, в свою чергу, будь-якої участі у вихованні дитини ОСОБА_4 не приймає. Друга дитина ОСОБА_5, на теперішній час залишилася проживати разом із матірю.

Отже, на думку позивача, оскільки на даний час донька ОСОБА_4 проживає разом з позивачем і повністю перебуває на його утриманні, то він не повинен сплачувати аліменти на її утримання, а розмір аліментів присуджений до стягнення на двох дітей підлягає зменшенню до розміру ? частини доходів позивача тобто на одну дитину.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на дитину та зменшення розміру аліментів. Призначено судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року клопотання позивача про виклик свідків в судове засідання - задоволено.

Викликано в судове засідання та допитано в якості свідків: ОСОБА_7 (Харківська область, Богодухівський р-н, смт. Шарівка, вул. Шкільна, буд. 9), ОСОБА_8 (Харківська область, Богодухівський р-н, смт. Шарівка, вул. Шкільна, буд. 17), ОСОБА_9 (Харківська область, Богодухівський р-н, смт. Шарівка, вул. Шкільна, буд.23), ОСОБА_10 (АДРЕСА_1)

Позивач та його представник ОСОБА_2, який діє на підставі Ордеру серії ХВ № 000060314 від 16.10.2018 року, в судовому засіданні зазначений позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, пояснила, що перебувала з позивачем у шлюбі. Їх спільна дитина старша донька починаючи з весни 2014 року проживає разом з батьком у смт. Шарівка. Відповідач в добровільному порядку дозволила дитині проживати разом з батьком, дитину до себе забрати не намагалася, до органів внутрішніх справ не зверталася. В подальшому відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася, про причину неявки суд не повідомила. У звязку з вказаними обставинами, керуючись п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у шлюбі.

У шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується Свідоцтвами про народження ОСОБА_1 І-ВЛ № 500947, виданим Шарівською селищною радою Богодухівського району Харківської області 02 лютого 2018 року та ОСОБА_1 І-ВЛ № 500953, виданим Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 03 лютого 2018 року. (а.с. 8, 9)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 до ОСОБА_1, зареєстрований 12 січня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 01.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 1 листопада 2013 року до досягнення дітьми повнолітнього віку. ( а.с. 10)

Сторони в судовому засіданні пояснили, що навесні 2014 року їх старша донька переїхала до батька ОСОБА_1 у смт. Шарівка та почала проживати разом з ним. Молодша донька ОСОБА_5, залишилася проживати разом з відповідачем у справі. Відповідач не заперечувала проти такого проживання. До органів внутрішніх справ не зверталася. В судовому засіданні пояснила, що має намір в майбутньому забрати дитину.

Як вбачається з Довідки Виконавчого комітету Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 527 від 03.07.2018 року, ОСОБА_1 дійсно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 20, разом з ним проживає його співмешканка, батько, мати, бабуся та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7. (а.с. 14)

Відповідно до Довідки Шарівського дошкільного навчального закладу ясла-садок «Калинка» Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області №98/01-20 від 03.07.2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 дійсно відвідувала вказаний заклад з вересня 2014 року по вересень 2015 року. (а.с. 11)

З вересня 2015 року і по теперішній час ОСОБА_4 навчається у Шарівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Богодухівської районної ради Харківської області та переведена до 4 класу, що підтверджується Довідкою Шарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області № 29 від 03.07.2018 року. (а.с. 12)

Згідно характеристики вказаного навчального закладу на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, дівчинка проживає разом з дідусем, бабусею, батьком та його співмешканкою ОСОБА_11 Батько та співмешканка приділяють належну увагу вихованню та навчанню дитини. Мати проживає окремо, участі у вихованні доньки не приймає. (а.с. 13)

Вказані обставини також підтверджуються Актом від 05.07.2018 року, складеним сусідами ОСОБА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 15)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пояснили, що починаючи з 2014 року ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_1 у смт. Шарівка, там вона ходила до дитячого садочку, а тепер ходить і до школи. Вихованням дівчинки займається її батько. Мати участі у вихованні не приймає, свідки її у смт. Шарівка не бачили з моменту весілля.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 ст. 188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, чинним законодавством України передбачено обовязок брати участь в утриманні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що починаючи з 2014 року та до теперішнього часу ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_1, знаходиться на його повному утриманні, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині припинення стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання їх дитини - ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13.

Як розяснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень;

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В судовому засіданні було встановлено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на двох малолітніх дітей у розмірі визначеному законом 1/3 частина усіх видів доходу позивача.

Однак, як було встановлено у рішенні вище, одна з двох малолітніх дітей ОСОБА_4 на теперішній час проживає разом з батьком позивачем та перебуває на його утриманні, а тому аліменти які стягуються з позивача на користь відповідача в частині її утримання мають бути припинені.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зменшення розміру аліментів що стягуються рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2013 року підлягають задоволенню, та з позивача на користь відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, як то передбачено діючим законодавством України.

Отже, враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на дитину та зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на дитину та зменшення розміру аліментів задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яке здійснюється на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2013 року.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2013 року, та стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у межах суми рахунку за місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий 26.12.2017 року, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, б. 5, кв. 2, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, б. 20.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, паспорт серія СТ №025938, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, б. 143, кв. 22.

Повний текст рішення складено 04.12.2018 року

Суддя В.В. Труханович