Справа № 523/2718/18
Провадження №2/523/2561/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Дяченко В.Г., секретаря судового засідання Правди Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Одеський завод оздоблювальних матеріалів", третя особа: КП "ЖКС"Пересипський", про визнання права власності на квартиру, -ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, з тих підстав, що між позивачем та відповідачем 23.06.1998 року було укладено договір №67 про пайову участь в будівництві житлового будинку. 23.09.2009 року "Одеський завод оздоблювальних матеріалів", відповідно до акту прийомо-передачі, передав, а позивач прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1. вартість квартири - 14805,60 грн. сплачена ОСОБА_1 у повному обсязі.

Під час реєстрації права власності 31.10.2017 року державним реєстратором позивачу відмовлено у державній реєстрації прав та обтяжень, що змусило позивача звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Судом встановлено:

23.06.1998 року, між ОСОБА_1 та ПрАТ "Одеський завод оздоблювальних матеріалів",було укладено договір №67 про пайову участь в будівництві житлового будинку.

23.09.2009 року "Одеський завод оздоблювальних матеріалів", відповідно до акту прийомо-передачі, передав, а позивач прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1. вартість квартири - 14805,60 грн. сплачена ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до технічного паспорту №334-8-2017 від 11.09.2017 року, квартира АДРЕСА_1, складається з 3-х кімнат житловою площею 35,3 кв.м., кухні 9,1 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., ванної кімнати 2,5 кв.м., коридору 11,7 кв.м., лоджія 1,6 кв.м., загальною площею 61,5 кв.м.

Актом державної приймальної комісії №714р від 03.09.1999 року прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом об'єкт - 10-ти поверховий будинок в МКР ІІІ-2-10, а довідкою про резервування адреси об'єкта нерухомого майна №374831/1 від 09.10.2017 року зарезервовано адресу об'єкта - квартири АДРЕСА_1.

Зазначений будинок №22 перебуває на балансі КП "ЖКС"Пересипський".

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №37863323 від 31.10.2017 року, державним реєстратором відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1. У рішенні зазначено, що на час виникнення права власності на квартиру у ОСОБА_1 (в 2009 році) діюче на той час законодавство передбачало реєстрацію права власності з видачею свідоцтва про право власності. Однак, заявником не надано такого свідоцтва про право власності на квартиру. Крім того, згідно даних реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості щодо заявленої квартири відсутні.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що правовідносини виникли між позивачем та державним реєстратором щодо реєстрації права власності нерухомого майна.

Також, відсутні докази того, що відповідач по справі - ПрАТ "Одеський завод оздоблювальних матеріалів" порушував права позивача щодо його майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно достатті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пунктом 1 статті 4 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Тобто, для того, щоб звернутись до суду з метою захисту відповідного права, позивач має бути носієм цього права, оскільки в іншому випадку таке право неможливо порушити і підстав для звернення до суду не буде.

Визнання права власності за ст. 392 ЦК України є способом цивільно-правового захисту вже існуючого права, а не можливістю набуття права власності на майно за рішенням суду.

Нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 18 лютого 2015 року(справа № 6-244 цс14)

Отже, позов є таким, що не ґрунтується на законі та задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі необхідно віднести за рахунок держави, так як позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п.10 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 5,6, 258-262, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Одеський завод оздоблювальних матеріалів», третя особа: КП «ЖКС «Пересипський», про визнання права власності на квартиру - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Апеляційному суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23.11.2018 року.

Суддя: