Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

22.11.2018 Справа №607/18703/18

22 листопада 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просила визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району Тернопільської області.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є співвласником квартири за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району. У даній квартирі крім неї також зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2, проте останній не проживає за вищевказаною адресою більше року, без поважних причин.

Посилаючись на наведене та те, що реєстрація створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавав.

На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що є співвласниками квартири за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району є: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.12.2000, виданим на підставі розпорядження від 19.12.2000 року за №55/20.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №1 від 07.09.2018 року встановлено, що 15.07.2003 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб та після реєстрації якого позивачу присвоєно прізвище «Бачинська».

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2014 року шлюб між сторонами спору розірвано.

Відповідно до довідки за №221 від 11 вересня 2018 року, виданої Байковецькою сільською радою встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані позивачка, ОСОБА_3 (мама), ОСОБА_4 (батько), ОСОБА_2 (дочка), ОСОБА_1 (син), ОСОБА_10 (дочка), ОСОБА_6 (сестра), ОСОБА_11 (швагро), ОСОБА_7 (племінниця), ОСОБА_8 (племінниця), ОСОБА_7П (племінник) та ОСОБА_2 (колишній чоловік).

Як вбачається з акту обстеження житлових умов від 10 вересня 2018 року складеного комісією в складі депутата Байковецької сільської ради, ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі, але не проживає, що підтвердили сусіди позивачки ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Той факт, що ОСОБА_2 більше року, без поважних причин не проживає у квартирі за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району, підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13, яка є сусідкою позивачки. Свідок пояснили, що більше чотирьох років у спірній житловій квартирі не бачили відповідача, останній за вказаною адресою не проживає.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач є співвласником спірної житлової квартири, де зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року добровільно не проживає у спірній квартирі, не цікавиться нею, не приймає участі в її утримані, не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталась. У добровільному порядку не знімається із реєстрації, чим чинить позивачу, як власнику будинку перешкоди.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., згідно квитанції №0.0.1 від 14.09.2018 року.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391 ЦК України, 150 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (вул.Залізнична, 4/1 с.Курники Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (вул.Залізнична 4/1 с.Курники Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, вул.Залізнична, 4/1 с.Курники Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2, вул.Залізнична 4/1 с.Курники Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Повне рішення складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_14