______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙСУД_______
Єдиний унікальний номер справи 648/4793/16-ц Головуючий у першій інстанції Строілов С.О.
Номер провадження 22-ц/819/461/18 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Пузанової Л.В.,

Секретар Давиденко І.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу 648/4793/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 20.09.2018 року ухвалене в складі судді Строілова С.О.(дата складення повного судового рішення 26.09.2018 року) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

07.12.2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 21 червня 2015 року близько 20 години 15 хвилин в м. Херсоні по вулиці Горького мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу марки ВАЗ модель 2104, державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням відповідача та транспортного засобу позивачки - Шевроле Круз, державний номер НОМЕР_1, належний на праві власності її чоловіку ОСОБА_6. В результаті дорожньо - транспортної пригоди транспортний засіб позивачки отримав механічні пошкодження.

Зазначений факт підтверджується постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2016 року, відповідно до якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Під час розгляду вказаної адміністративної справи була проведена експертом Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ експертиза (висновок №849 від 18 грудня 2015 року) відповідно до якого вина відповідача повністю підтвердилась.

Згідно калькуляції №КА-004562 від 23 червня 2015 року вартість робіт по відновленню автомобіля після ДТП складає 24765 грн 82 коп.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просила з урахуванням уточнених позовних вимог ( у зв'язку з проведенням автотоварознавчої експертизи, якою було визначено дійсний розмір шкоди) просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 36435 грн.92 коп.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 36432 грн.92 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 551 грн 20 коп в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, 3982 грн 81 коп в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи та 9000,00 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, висновки суду викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідач вважає, що його вина у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулася 21 червня 2015 року не встановлена уповноваженими на те органами, що підтверджується матеріалами справи.

Зазначає, що висновки комплексної автотехнічної транспортно - трасологічної експертизи № 849 від 18.12.2015 року не можуть бути належним доказом, оскільки експертом були прийняті до уваги зовсім інші вихідні дані, надані позивачем; а також із зазначеного висновку неможливо встановити дійсні обставини ДТП, що сталася 21.06.2015 року.

Вважає, що суд безпідставно стягнув з відповідача в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката 9000.00 грн., зазначаючи, що такий розмір витрат є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (надання послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник, адвокат ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримали та просили про її задоволення з викладених в ній підстав.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечив та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.06.2015 року близько 20-15 год. на вулиці Горького в м. Херсоні сталася дорожньо - транспортна пригода під час якої автомобілі ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та «Шевроле Круз» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 зіткнулися та отримали механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи №648/2312/15 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 482814 від 14.11.2014 року власником «Шевроле Круз», державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_6, який приймає участь у справі в якості третьої особи на стороні позивача та перебуває з позивачем у зареєстрованому шлюбі.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 21.06.2015 року автомобіль НОМЕР_3 зазнав технічних пошкоджень, вартість відновлювального ремонту для їх усунення, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №42 від 12.04.2017 року становить 36432 грн 92 коп. Вказані обставини не заперечувалися сторонами, що є підставою звільнення від доказування.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 04.02.2016 року адміністративне провадження стосовно ОСОБА_4 закрито у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, а постановою апеляційного суду Херсонської області від 04.02.2016 року вказана постанова змінена та з її мотивувальної частини виключено вказівку про винуватість ОСОБА_4 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до висновків комплексних автотехнічних транспортно - трасологічних експертиз №849 від 18.12.2015 року, проведених в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення та №84 - АТ від 10.05.2018 року, проведеної в межах розгляду даної цивільної справи, вбачається, що в розглянутій дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2 повинен був діяти у відповідності з технічними вимогами пунктів 10.1 та 10.4 ПДР України й мав технічну можливість попередити настання даної дорожньо - транспортної пригоди, тоді як водій автомобіля НОМЕР_3 не мав такої можливості, оскільки знаходився в аварійній ситуації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ДТП сталося із вини відповідача, який порушив вимоги п.п.10.1,10.4 ПДР України, а тому відповідно до вимог ст.ст.1166,1187 ЦК України зобов'язаний відшкодувати позивачці завдану майнову шкоду в розмірі 36432 грн 92 коп, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, відповідно до загальних принципів відшкодування матеріальної шкоди, є неправомірність дій (вина) особи та причинний зв'язок між неправомірними діями та завданою шкодою.

Відповідно до частин другої, п'ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього рухуУкраїни).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сторонами не оспорювався той факт, що на момент ДТП саме відповідач керував автомобілем НОМЕР_4, який належить йому на праві власності.

Позивачем доведено факт наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та шкодою, яка була спричинена позивачеві, оскільки ОСОБА_4 порушив п.п. 10.1, 10.4 ПДР України (перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Таким чином, задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив і правильно виходив з того, що ОСОБА_4 є винним в ДТП, яку скоїв 21.06.2015 року близько 20 год.15 хв в м. Херсоні на вулиці Горького, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2104 державний номер НОМЕР_2 з порушенням п.п.10.1, 10.4 ПДР України при перестроюванні з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5, який рухався по центральній смузі та напрямку руху не змінював, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Доводи відповідача про механізм ДТП, а саме, те, що в момент ДТП він рухався по середній смузі, по якій як він стверджує так само рухався автомобіль позивачки були предметом дослідження суду першої інстанції, який правомірно вважав безпідставними та необґрунтованими доводи відповідача про відсутність його вини в ДТП, оскільки, такі доводи спростовані висновками судових експертиз, проведених як в рамках цивільної справи, так і в межах розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_4за ст.124 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення, де чітко викладено зміст правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з урахуванням фактичних обставин справи, встановлених на підставі доказів, що досліджені в судовому засіданні і оцінені належним чином.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог і заперечень, дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення даного спору, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, і не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову з наведених позивачем підстав є правильними та узгоджуються з матеріалами справи.

Що стосується розміру витрат на правову допомогу, то колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо співмірності таких витрат з ціною позову і вважає, що суд правильно зменшив розмір понесених позивачкою витрат з 12000.00 грн до 9000.00 грн, оскільки саме такий розмір витрат підтверджений наявним в матеріалах справи описом наданих послуг, з якого вбачаються годинні рамки, витрачені на надання правничої допомоги і які на думку колегії не є завищені, участь адвоката в судових засіданнях та складення ним процесуальних документів, підтверджені матеріалами справи, зокрема, журналами судових засідань.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що розгляд справи проводиться з грудня 2016 року, враховуючи час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) який складає 14,5 годин, обсяг наданих адвокатом послуг, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення з відповідача в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн такими, що не заслуговують на увагу.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати безпідставними, а саму апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. Оскаржуване ж рішення слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст.367, 368,374,375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 20.09.2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Пузанова

Повне судове рішення складено 05 грудня 2018 року

Головуючий Л.В. Базіль