Справа № 732/1922/17 Провадження № 22-ц/795/786/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Вінгаль В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голова судового засідання: ВІНГАЛЬ В.М.,

судді: ГУБАР В.С., КУЗЮРА Л.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

особа, яка подала скаргу: ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішенні Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

прізвище судді: Лиманська М.В.; час і місце ухвалення рішення: 14 год. 11 хв., м. Городня;

дата складання повного тексту рішення: 16 квітня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив змінити розмір аліментів, визначених рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 08.06.2016 року у справі №732/655/16-ц, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 08.06.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.04.2016 року і по 14.10.2026 року. 10.08.2017 року у позивача народилась друга дитина, донька ОСОБА_5. Позивач є інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої становить 1312,00 грн. З пенсії по інвалідності відповідач отримує аліменти в розмірі 656,00 грн. щомісячно. Щомісячно з заробітної плати позивача вираховуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі від 2869 грн. 02 коп. до 4556 грн. 72 коп. Відповідач офіційно не працює. Мати другої дитини позивача перебуває у декретній відпустці, отримує незначний розмір державної допомоги, на догляд за новонародженою дитиною витрачаються значні кошти. Після сплати аліментів на сина та витрат на утримання другої новонародженої дитини, сплати податків залишається незначна сума, якої на проживання, харчування, проїзд, своє лікування на місяць позивачу не вистачає. Через зміну матеріального та сімейного стану позивач змушений звернутися до суду та просити зменшити розмір аліментів.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 до 1/4 частки всіх видів заробітку позивача.

Визначено стягування аліментів з ОСОБА_2 у зазначеному розмірі з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 320 грн. в повернення сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.04.2018 року та залишити в силі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 08.06.2016 року, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку.

За доводами апеляційної скарги, позивач, крім аліментів, будь-якої матеріальної допомоги неповнолітньому сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надає, не цікавиться його життям, не приймає участь у додаткових витратах на дитину з інвалідністю, який потребує забезпечення медичними приладами, які дають змогу чути навколишнє середовище.

Скаржник вказує на те, що наявність у позивача іншої дитини не може бути підставою для обмеження прав дитини з інвалідністю на аліменти, які є для нього засобом для існування і коштами на лікування.

У наданому відзиві ОСОБА_2 просить рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.04.2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився як сімейний, так і матеріальний стан позивача, а тому розмір присуджених до стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, необхідно зменшити до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідн

З висновком суду першої інстанції в частині зміни розміру присуджених аліментів повністю погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи.

У справі встановлено, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2016 року встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2016 року і до 14.10.2026 року (а.с.6-9).

10 серпня 2017 року у позивача народилась донька ОСОБА_7 (а.с.10).

З рекомендаційного листа КЗ «Куликівська центральна районна лікарня» №197 від 05.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, отримав травму 19.05.2014 року на виробництві. В даний час рекомендовано оперативне втручання для покращення стану (а.с.15).

За даними довідки Чернігівського об'єднаного управління ПФУ №518 від 03.11.2017 року, ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності (а.с.12).

Відповідно до довідки ТОВ Чернігівагрошляхбуд №965 від 14.11.2017 року, з 28.09.2016 року ОСОБА_2 працює електрогазозварником. Дохід за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року склав 64843,65 грн. (а.с.14).

Згідно із довідкою ТОВ Чернігівагрошляхбуд за виконавчим листом від 28.10.2016 року №ВП52722836 з заробітку ОСОБА_2 утримуються аліменти на користь ОСОБА_3 (а.с.75).

З довідки управління соціального захисту населення Городнянської РДА №305 від 18.01.2018 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Городнянському РУСЗН і отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю. Розмір домоги за період з липня 2017 року по грудень 2017 року склав 11176,90 грн. (а.с.42).

Згідно із довідки Чернігівського об'єднаного управління ПФУ №518 від 03.11.2017 року, ОСОБА_3 отримує аліменти на одну дитину. Розмір отриманих ОСОБА_3 аліментів за період з травня по жовтень 2017 року складає 3936,00 грн. (а.с.13).

З консультаційного висновку спеціаліста та довідки ТОВ Центр слухової реабілітації Аврора вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до стану його слуху для забезпечення слухомовного розвитку та соціальної адаптації показане бінауральне (на обидва вуха) протезування слуховими апаратами SENSEI PRO BTE, виробництво фірми Отікон (Данія) (а.с.47).

ОСОБА_3 придбала в ТОВ Центр слухової реабілітації Аврора слуховий апарат загальною вартістю 45292 грн. (а.с.54).

Згідно із довідкою Центру слухової реабілітації «Аврора» №136 від 10.05.2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до стану його слуху, для забезпечення слухомовного розвитку та соціальної адаптації рекомендовано систематичне відвідування МЦ «Аврора» з метою обстеження, технічного огляду слухових апаратів та занять з сурдопедагогом (а.с.112).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України та розяснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року становить 1860 грн.

Встановивши, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів у позивача народилася інша дитина ОСОБА_5, 10 серпня 2017 року, яку позивач зобовязаний утримувати в силу ст.180 СК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що сімейний стан, а отже і матеріальний стан позивача змінився, що є підставою для зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/4 частки всіх видів заробітку позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що позивач, крім аліментів, будь-якої матеріальної допомоги неповнолітньому сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надає, не цікавиться його життям, не приймає участь у додаткових витратах на дитину з інвалідністю, який потребує забезпечення медичними приладами, які дають змогу чути навколишнє середовище зважаючи на те, що відповідач не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Твердження скаржника про те, що наявність у позивача іншої дитини не може бути підставою для обмеження прав дитини з інвалідністю на аліменти, які є дня нього засобом для існування і коштами на лікування є помилковим тлумаченням скаржником положень статті 192 СК України, яка передбачає одну з підстав для зміни розміру аліментів, саме зміну сімейного стану платника аліментів. Крім того, ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю.

Разом з тим, суд першої інстанції при вирішенні питанні про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 320 грн. в повернення сплаченого судового збору не врахував, що відповідач на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, та помилково стягнув з ОСОБА_3 320 грн. в повернення сплаченого судового збору, у звязку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

ОСОБА_2 належить компенсувати за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, 320 грн. 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 320 грн. в повернення сплаченого судового збору скасувати.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, 320 грн. 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 червня 2018 року.

Голова судового засідання:Судді: