Справа №: 343/794/18
Провадження №: 2/0343/394/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

за участю: секретаря судового засідання Височанської О.З.,

представника позивача- Пицків А.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в порядку спрощеного провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованість у розмірі 94939,01 гривень за кредитним договором без номера від 17.08.2012 року та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.08.2012 року отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки.

У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент його зменшити або збільшити.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та позивачем договір, про що свідчить його підпис у заяві.

Відповідно до укладеного Договору сторонами погоджено, що відповідач повинен був сплачувати щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, пені, комісії та інших витратах згідно його умов.

Однак, ОСОБА_1 свої зобовязання за договором не виконала, у встановлений договором строк обовязкові платежі не вносила і станом на 31.03.2018 року її борг по кредитному договору становить 94939,01 грн., з них: 1884,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 82883,64 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 5173,64 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 4497, 10 грн. - процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідачки від добровільного повернення боргу, в звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачка своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи приходить до наступного висновку.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Суд встановив, що ПАТ КБ ПРИВАТБАНК видав ОСОБА_1 кредит у розмірі 1000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується анкетою- заявою від 17.08.2012 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Згодом кредитний ліміт було збільшено до 2000,00 грн.

Згідно п. 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту картки, вид яких і строк дії визначений в заяві і в памятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 вищевказаних правил, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

У п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 вказаних Умов та правил зазначено, що клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, за перерозходами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання обовязків за договором, клієнт зобовязаний на вимогу банку повернути кредит та сплатити винагороду банку.

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.08.2012 року станом на 31.03.2018 року вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 94 939, 01 гривень, з них 1884, 63 грн. - заборгованість за кредитом, 82883,64 грн. - заборгованість за процентами; 5137, 64 грн.- нарахована комісія та пеня; заборгованість по судових штрафах 4997,10 грн.

Як вбачається з вказаного розрахунку відповідачці нараховано пеню в розмірі 5137,64 гривні, а заборгованість по штрафах - 4997,10 гривень. Після проведення математичних розрахунків та, враховуючи Тарифи обслуговування кредитної карти "Універсальна", суд встановив, що заборгованість по штрафах була нарахована після нарахування пені, що свідчить про те, що штраф вже виступив подвійною цивільно-правовою відповідальністю за порушення строків виконання кредитних зобов'язань.

З вищеописаного випливає, що в кредитному договорі передбачено подвійну відповідальність позичальника за невиконання зобов'язань, а саме за порушення строків виконання грошового зобов'язання, що підтверджується розрахунком заборгованості та є неправомірним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Враховуючи вищевказане, в задоволенні вимоги про стягнення штрафів в розмірі 4997,10 грн. слід відмовити у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 61 Конституції України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір (договір приєднання), в якому були визначені всі істотні умови та передбачені наслідки невиконання цих умов. ОСОБА_1, будучи ознайомленою з умовами кредитування, які були надані їй разом зі заявою про видачу кредитної картки, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяла на себе зобовязання їх виконувати, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості. А тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, ст.ст. 625, 651, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 265України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАБАНК» заборгованість по кредитному договору б/н від 17.08.2012 року в сумі 89941 (вісімдесяти дев"яти тисяч дев"ятисот сорока однієї) грн. 91 копійки, з них 1884,63 грн. - заборгованість за кредитом, 82883,64 грн. - по процентах за користування кредитом; 5173, 64 грн.- нарахована комісія, а також 1762,00 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Долинського районного суду І. М. Андрусів