П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

за участю секретаря: Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Мухомедьянов Владислав Аркадійович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року, ухваленого суддею Фазикош О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

встановив :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.11.2014 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 розірвано. Рішенням суду з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі - 800 грн. щомісячно починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття. У позовні заяві ОСОБА_1 зазначає, що визначена сума аліментів є недостатньою для утримання дитини, при цьому вказує на те, що дитина хворіє, встановлений діагноз «епілепсія», у зв'язку з чим необхідні значні фінансові витрати на лікування та реабілітацію, таким чином вказуючи про необхідність збільшення розміру аліментів визначених рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, просить збільшити розмір аліментів, що стягується із ОСОБА_3 з 800 грн. до 2000 грн., щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2018 року позовні вимоги задоволено. Змінено розмір аліментів, що встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визнання права особистої власності, утримуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття щомісячно, встановивши їх в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 квітня 2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2018 року задоволено, скасовано дане рішення та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визнання права особистої власності, утримуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття щомісячно, встановлено їх в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В іншій частині позовних вимог відмовлено, а також стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. судового збору.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, збільшити розмір аліментів з 800 грн. до 2000 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у позові ставилось питання щодо визначення аліментів у фіксованому розмірі, а тому, визначаючи розмір аліментів у частці від доходу платника аліментів, порушено її право, як одержувача аліментів, обирати спосіб стягнення аліментів, передбаченого ч.3 ст.181 СК України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі, від якого в них народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 шлюб зареєстрований у виконкомі Сюртівської сільської ради Ужгородського району 10.08.2002 року, актовий запис №11 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 800 грн., починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття.

Згідно довідки про доходи за №119 від 07.02.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює в Відділі освіти, молоді та спорту Ужгородської РДА, форма працевлаштування основна, всього отримано доходу за 2017 рік 34345,67 гривень.

Ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку від 6 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня 2027 грн.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Ухвалюючи рішення про зміну розміру аліментів з 800 грн. до ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що після постановлення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 матеріальний та сімейний стан позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 змінився, оскільки ОСОБА_3 отримує доходи в відділі освіти Ужгородської РДА, а матеріальний стан ОСОБА_1 змінився через значне підвищення вартості життя та інфляційні процеси в Україні, а тому наявні підстави для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення у частці від заробітку платника аліментів.

Однак, з висновком суду першої інстанції повністю погодитись апеляційний суд не може виходячи з наступного.

Ті обставині, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини, є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Також слід визнати, що з вищенаведених підстав матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, із якою пов'язується можливість зміну розміру аліментів, змінилося в сторону погіршення, а матеріальне становище платника аліментів з моменту їх присудження змінилося в сторону покращення, оскільки відповідач отримує стабільний дохід.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для збільшення розміру аліментів.

При цьому, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності визначення розміру аліментів у частці від доходу платника аліментів з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.181 СК України (відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» в редакції від 17.05.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У зазначеній нормі права законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, одержувач аліментів ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом про зміну розміру аліментів, який стягується на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2014 року, в якому просила змінити розмір аліментів, збільшивши розмір аліментів з 800 грн. до 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитини повноліття.

Отже, одержувач аліментів скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Натомість в оскаржуваному судовому рішення розмір аліментів визначений у частці від доходу платника аліментів, чим порушено право вибору одержувача аліментів, передбаченого ч.3 ст.181 СК України щодо визначення способу стягнення аліментів.

Суд першої інстанції не врахував дані обставини і вищезазначені вимоги закону,та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визначення розміру аліментів у частці від доходу платника аліментів.

Враховуючи, що обов'язок утримувати дитину мають обоє батьків дитини, аліменти на утримання дитини слід збільшити до 1200 грн. щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового судового рішення про часткове задоволення позову з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст 374,376,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Мухомедьянов Владислав Аркадійович - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, утримуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття щомісячно, встановивши їх в розмірі 1200 гривень щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий :

Судді: