Житомирський апеляційний суд
Справа №601/1426/12 Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Категорія 81 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №601/1426/12 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Романівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, стягувач - ОСОБА_2, за апеляційною скаргою Романівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Карповця В.В. в м.Андрушівці,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Романівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області, в які просив поновити йому процесуальний строк на оскарження дій ДВС, як такий, що був пропущений з поважних причин та скасувати постанови Романівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області від 22.06.2018 в рамках виконавчого провадження № 56188415 «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами» та «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України». Зазначав, що 16 квітня 2018 року державним виконавцем Романівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56188415 щодо стягнення з нього періодичних платежів, а саме аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ним було подано до ДВС письмові пояснення, в яких він повідомляв, що заборгованість по аліментах на утримання сина, починаючи з вересня 2012 року, відсутня, оскільки він добровільно її сплачував. Син ОСОБА_3 неодноразово, у тому числі на період канікул, проживав з ним та перебував на його повному утрииманні, він здійснював додаткові витрати по його оздоровленню та фізичному розвитку. Однак, державний виконавець всупереч вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» виніс оскаржувані постанови, хоча це було правом, а не обов'язком державного виконаця.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для подання скарги на дії державної виконавчої служби. Скасовано постанови Романівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області винесені від 22 червня 2018 року в рамках виконавчого провадження №56188415 «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами» та «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України».

В апеляційній скарзі Романівський районний ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця та відмовити у задоволенні скарги. Зокрема, вказує, що керуючись вимогами ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», надавши боржнику достатньо часу для сплати заборгованості (станом на 31.04.2018) у розмірі 17 861 грн 22 коп. та сплати щомісячних аліментів, через два місяці від дати отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, 22.06.2018 начальником Романівського районного ВДВС законно були винесені оскаржувані постанови. Крім того, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку для оскарження постанов державного виконавця від 22.06.2018 року

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Постановою начальника Романівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області від 22 червня 2018 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу №601/1426/12, виданого 27.11.2012 року.

Постановою начальника Романівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області від 22 червня 2018 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу №601/1426/12, виданого 27.11.2012 року.

Зазначені обмеження встановлені у зв'язку з тим, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 22.06.2018 за період з 01.12.2016 по 22.06.2018 становить 17 649 грн 28 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість за аліментами у ОСОБА_1 виникла за період з 01 грудня 2016 року по 22 червня 2018 року, тобто шестимісячний розмір заборгованості виник у період до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», а тому постанови державного виконавця є передчасними та такими, що винесені з порушенням вимог чинного законодавства без врахування ст.58 Конституції України.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні Романівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області, перебувало виконавче провадження №56188415 відкрите на підставі судового наказу №601/1426/12 виданого Андрушівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.08.2012 року.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції закону, що діє з 6 лютого 2018 року, строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини 9, 12 статті 71 Закону України «Про виконаче провадження» обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.2 ч.9 71 Закону України «Про виконаче провадження», в редакції чинній на час прийняття оскаржуваних постанов, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч.10 Закону України «Про виконаче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами, у порядку встановленому законом.

Боржник ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Зазначені обставини підтверджуються довідкою розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, яка складена 22 червня 2018 року начальником Романівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області.

Належних та допустимих доказів на спростування наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження боржником у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку суду не надано.

За таких обставин начальник Романівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області при прийнятті рішень про обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та обмеження у праві виїзду за межі України діяв у межах своїх повноважень, та у спосіб, визначений Законом України «Про виконаче провадження».

Крім того, законодавець в ч.4 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначив, що строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та у праві виїзду за межі України, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому висновок суду першої інстанції про те, що цей закон не підлягає застосуванню до подій, які мали місце до введення його в дію, є помилковим.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не має можливості сплачувати аліменти ОСОБА_2, оскільки остання із сином перебуває за кордоном є безпідставними. Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість по аліментах виникла за період з 01.12.2016 по 22.06.2018, а дозвіл на тимчасову поїздку на навчання за кордон сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, він надав 23 лютого 2017 року. Тимчасове перебування дитини за кордоном, не звільняє ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання сина, батьком якого він є.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення - про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Романівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задовольнити.

Ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Романівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, стягувач - ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Романівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 1762 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 04 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді