АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/918/18 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Цвєткова І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року представник Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі ПАТ «СК «Універсальна») звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 49 490 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.04.2013р. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого перетнувши подвійну суцільну смугу розділення транспортних потоків протилежних напрямків, допустив виїзд автомобіля на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Деу» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, після чого з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення намагався залишити місце події, але був затриманий і доставлений на місце події свідками і інспекторами патрульної поліції.

Вироком Комсомольського районного суду Херсонської області від 30.05.2014р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 була застрахована ПАТ «СК «Універсальна», та ліміт відповідальності полісу становив 50 000 грн з встановленою франшизою у розмірі 510 грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Деу» реєстраційний номер НОМЕР_2, зазнав пошкоджень, та потерпілій особі було перераховано страхове відшкодування, за мінусом франшизи, у сумі 49 490 грн, а тому страховиком повністю виконані зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі.

Оскільки ОСОБА_2, після ДТП намагався самовільно залишити місце пригоди, але був затриманий свідками та працівниками патрульної служби, Страховик після виплати страхового відшкодування має право, на підставі пп. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», регресної вимоги до відповідача.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 49 490 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «СК «Універсальна», посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що відповідач намагався покинути місце події та затримати і повернути його на місце ДТП вдалося лише за примусом третіх осіб та працівників патрульної служби. Також з тексту вироку суду, яким відповідача визнано винним у вчиненні кримінального порушення, та показів свідків вбачається, що ОСОБА_2 порушив умови договору обов'язкового страхування, ПДД України та підпункт «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ОСОБА_2 не скористався правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, що в силу ч.3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» цього Кодексу до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017р. справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені наступні обставини.

Згідно із частинами дугою, п'ятою ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1).

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що 24.04.2013 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_1, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого перетнувши подвійну суцільну смугу розділення транспортних потоків протилежних напрямків, допустив виїзд автомобіля на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Деу», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження.

Вказані обставини встановлені вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.05.2014 року, який набрав законної сили, та яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України і призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Херсонської обласної клінічної лікарні 2437,30 грн - витрати за надання медичної допомоги, та на користь держави 1093,10 судових витрат за проведення експертизи (а.с.12-18).

Згідно звіту про оцінку автомобіля Дєу Нексия, реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 65 856,78 грн. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП дорівнює ринковій вартості автомобіля у доаварійному (непошкодженому) стані та складає 55 979,71 грн, а тому відновлення такого КТЗ є економічно недоцільним.(а.с.31-36)

Згідно полісу № АЕ/0403743 від 29.11.2012р. цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Chevrolet Cruze, реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахована ПАТ «СК «Універсальна» (а.с.8).

Ліміт відповідальності полісу становив 50 000 грн, із встановленою франшизою у розмірі 510 грн.

24.07.2014р. власник пошкодженого ТЗ марки «Дєу Нексия», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 звернулась до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вказаної ДТП.

Страхове відшкодування в сумі 49 490 грн було перераховане Страховиком потерпілій особі згідно заяви на безготівкові банківські рахунки, що підтверджується платіжним дорученням № 61910 від 24.07.2014р.(а.с. 27,28,57,58)

Відповідно до пп «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо - транспортної пригоди за йогоучастю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх

основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Як вбачається із змісту заявлених вимог, підставою для стягнення суми страхового відшкодування із винуватця ДТП, ОСОБА_2, позивач, СК «Універсальна», посилається на обставину, що відповідач покинув місце зіткнення транспортних засобів. Доказом наявності такої підстави позивач послався на обставини, встановлені вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.05.2014р., чинність якого не заперечена жодною із сторін.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, яке набрало законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так наведеним вироком суду встановлене, що внаслідок грубого порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 сталось зіткнення транспортних засобів, внаслідок якого ОСОБА_3 спричиненні тілесні ушкодження середньої тяжкості. Встановленими судом порушеннями ПДР є те, що водій не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, в наслідок чого перетнувши подвійну суцільну смугу розділення транспортних потоків протилежних напрямків, допустив виїзд автомобіля на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку.

Дії обвинуваченого кваліфіковані судом за частиною першою ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Крім того, у вироку суду зазначено, що після вчинення ДТП, ОСОБА_2 з метою уникнення відповідальності намагався залишити місце події на підтвердження чого взято до уваги інформацію про те, що 24.04.2013р. близько 20.00 год. зафіксовані з'єднання абонента терміналу, яким користувався ОСОБА_2 у районі зіткнення, де продовжував знаходитись під час огляду місця події та складання протоколу.

Також у вироку суду надана оцінка та визнані неналежним доказом покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, щодо перебування винуватця зіткнення у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, вказані свідки надали пояснення і в частині поведінки ОСОБА_2 після зіткнення, зазначивши, що останній йшов у бік мосту та бачили як на місце ДТП на таксі приїхала дружина ОСОБА_2

В ході розгляду цивільної справи, представник відповідача, адвокат ОСОБА_7, заперечив той факт, що ОСОБА_2 самовільно покинув місце ДТП, пояснюючи вказані обставини тим, що після зіткнення він телефонував дружині та вийшов їй на зустріч, яка згодом прибула на місце події.

Враховуючи, що за вироком суду самовільне залишення місця ДТП не є кваліфікуючою ознакою вини ОСОБА_2 у вчиненому злочині, а тому оцінка фактів при розгляді кримінальної справи, що не входять до диспозиції ч.1 ст. 286 КК України, не є обов'язковою при розгляді цивільної справи, яка розглядається.

За визначенням ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У справі, що розглядається позивач обґрунтовував свої доводи лише тими фактами і доказами, які містяться у вироку суду, проте жодних доказів, виходять за межі кримінального правопорушення, що інкриміновано засудженій особі та які б підтверджували той факт, що відповідач самовільно залишив місце ДТП, суду не надав.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача в порядку регресу сум страхового відшкодування, виплачених потерпілій особі за рахунок ПАТ «СК «Універсальна».

Оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для задоволення скарги і скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.19, 367, 374, 375 ЦПК України, Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку, як така що ухвалена у справі, яка є малозначною в силу ч.6 ст.19 ЦПК України.

Головуючий _____________ Н.В.Орловська

Судді: _____________ О.В.Кутурланова

_____________ В.В.Майданік