БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Справа № 201/3520/16ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди сумму в розмірі 177 866 (сто сімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.11.2015 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Hyundai» НОМЕР_4, рухаючись у м. Дніпропетровську в районі будинку № 13 по вул. Б.Хмельницького, під час руху їй на зустрічну смугу, виїхав автомобіль марки Пежо-205, державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 у нетверезому стані. Власником автомобіля марки Пежо-205, державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4. В результаті сталося лобове зіткнення з повною деформацією передньої частини мого автомобіля. Внаслідок вищезазначеного ДТП автомобілю НОМЕР_2 завдано механічних пошкоджень.

Відповідачем-1 надано відзив на позовну заяву про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач-2 відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2015 року у справі про адміністративне правопорушення №201/17858/15п, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні ДТП, яке сталося 22.11.2015 року на у м.Дніпропетровську в районі будинку № 13 по вул. Б.Хмельницького, де виїхав на зустрічну смугу, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Hyundai» НОМЕР_4, під керуванням позивача, за що ОСОБА_3 було притягнуто до відповідальності за ст.124, 130 КУпАП (а.с.43).

Згідно з приписам п. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до висновку №292/15 від 28.12.2015 року про визначення матеріальної шкоди, складеного судовим експертом - ОСОБА_5 матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_3 в результаті його пошкодження складає 177 866 (сто сімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 13 копійок.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України зробленого під час розгляду справи № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 та 2ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Враховуючи, що позивачем доведено заподіяння шкоди неправомірними діями відповідача1, а також розмір пред'явлених вимог наданим висновком експерта, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, а саме: стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 177 866 (сто сімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок.

Разом з тим, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки судом встановлено, що саме діями відповідача ОСОБА_3, який на правовій підставі керував транспортним засобом та безпосередньо діями якого заподіяно шкоду позивачу, та ним не доведено протилежне.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача1, відповідно до задоволенніої частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3-5, 12, 77, 81, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 177 866 (сто сімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят шість) грн., сплачений судовий збір у розмірі 1778,67 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Шевцова