Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарях: Неділько Л.Л., Якименко Т.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

09 липня 2018 року позивач звернулась до суду із позовом в якому просить, із урахуванням заяви про зменшення позовних вимог стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 26 листопада 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого сторони мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя із відповідачем не склалося, шлюбні відносини із відповідачем фактично припинені з 2017 року.

Відповідач проживає окремо та не надає допомоги на утримання доньки. Враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання доньки, а досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з урахуванням заяви про зменшення розміру аліментів, з підстав якими обгрунтовується позовна заява.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав позов та не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4000,00 грн. щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 листопада 2010 року сторони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1983 та видане свідотство про шлюб (а.с. 7).

Від даного шлюбу позивач і відповідач мають спільну доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25 січня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 8).

22 квітня 2016 року сторони уклали договір про поділ спільного сумісного майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П. (а.с. 9-10).

Спільна дитина сторін проживає разом із матір'ю - позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що визнається сторонами та в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, оскільки у суду не виникає обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

За даними виписки по картці Приватбанку за період з 01.08.2018 року по 24.10.2018 року, убачається, що відповідач ОСОБА_2 здійснював перерахування грошових коштів на рахунок позивача ОСОБА_1 починаючи з 19 серпня 2018 року по АДРЕСА_2 року у загальному розмірі 9000,00 грн. (а.с. 25-35).

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач визнає вимоги про стягнення аліментів, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, має нерегулярний мінливий дохід, за станом здоров'я та матеріальним становищем ОСОБА_2 спроможний сплачувати аліменти, інших осіб які перебувають на утриманні відповідача судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4000,00 грн. але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 24, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Войкове, Ленінського району, АР Крим, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 09 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Астахова