Ухвала

19 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 167/1074/17

провадження № 61-45326ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Волинської області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти та молоді Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області, Рожищенської міської ради Волинської області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 травня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 25 травня 2018 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано наказ начальника відділу освіти та молоді Рожищенської районної державної адміністрації від 25 липня 2017 року № 118-к «Про звільнення ОСОБА_1.».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 1 «Малятко» міста Рожище з 25 липня 2017 року.

Стягнуто з Рожищенської міської ради Волинської області на користь ОСОБА_1 73 894,60 грн заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з Відділу освіти та молоді районної державної адміністрації Волинської області на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 11 вересня 2018 року апеляційні скарги Відділу освіти та молоді Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області та Рожищенської міської ради Волинської області задоволено.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 травня 2018 року в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання судового збору.

05 жовтня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направила касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Волинської області від 11 вересня 2018 року, в якій просила скасувати зазначену постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

При цьому в касаційній скарзі ОСОБА_1 посилалася на те, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З огляду на положення наведеної норми Закону та предмет позову ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами, які стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, тобто за позовними вимогами про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати. Однак разом із зазначеними позовними вимогами, ОСОБА_1 заявила позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, за пред'явлення якої вона не має пільг зі сплатити судового збору.

У зв'язку з наведеним скаржнику необхідно сплатити судовий збір за касаційне оскарження постанови апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом в 2017 році.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред'явлення позову, за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року визначено в розмірі 1 600,00 грн.

З огляду на те, що ОСОБА_1 просила залишити в силі рішення суду першої інстанції, яким з Відділу освіти та молоді районної державної адміністрації Волинської області на її користь стягнуто 5 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, а також те, що 1 % від цієї суми (5 000,00 грн Х 1 % = 50,00 грн) менший 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2017 року (1 600,00 грн Х 0,4 = 640,00 грн), за подання касаційної скарги на рішення суду заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 280,00 грн (640,00 грн Х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, усупереч вимогам пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України касаційна скарга не містить дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху для сплати судового збору в розмірі 1 280,00 грн та зазначення дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Волинської області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти та молоді Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області, Рожищенської міської ради Волинської області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько