Справа № 450/31/17 Провадження № 2/450/209/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_11

представника відповідача ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області, Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», ОСОБА_9 про (предмет спору) урахуванням заяви про уточнення позовних вимог : скасування рішення Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 242 від 14.12.1995 року та рішення Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 171 від 12.09.1996 року; визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27.09.1996 року на земельну ділянку площею 0, 0972 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0, 09 га, кадастровий № НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_2; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0, 0072 га, кадастровий № НОМЕР_3, що розташована за адресою АДРЕСА_1

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивачу належить на праві спільної часткової власності 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_3. Дана частка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.07.1986 р. в НОМЕР_5. Також після смерті ОСОБА_10, яка померла 27.11.2003 року, у порядку спадкування за заповітом позивач успадкував ще 4/72 частки житлового будинку АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.05.2003 року. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 26.08.2003 р та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.05.2003 р. за позивачем зареєстровано право спільної часткової власності на 4/72 частки житлового будинку АДРЕСА_3. Відтак, фактично користуванні позивача знаходиться земельна ділянка, на якій знаходиться вищезазначений житловий будинок. Позивачу стало відомо, що частина земельної ділянки на якій знаходиться житловий будинок, вже приватизована відповідачем, ОСОБА_4. Так, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27.09.1996 р виданого Зимноводівською сільською радою на підставі рішення Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 242 від 14 грудня 1995 року та № 171 від 12 вересня 1996 року, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0972 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (НОМЕР_6 - 0,09га) та ведення особистого підсобного господарства НОМЕР_7 - 0,0072 га). В подальшому відповідачем було замовлено технічну документацію з розподілу спірної земельної ділянки, внаслідок чого земельна ділянка площею 0, 0972 га, була розподілена на дві земельні ділянки площею 0, 09 га з залишенням кадастрового номеру НОМЕР_8 та площею 0, 0072 га з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_3. Відповідні відомості внесено до речових прав та земельного кадастру.

Ознайомившись з планом меж земельної ділянки, що зазначений у вищевказаному державному акті та ситуаційним планом земельної ділянки позивач дійшов висновку, що ОСОБА_4 заволодів частиною земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3, де він являється співвласником. Даними схемами встановлено, що до складу земельної ділянки відповідача увійшла частина земельної ділянки, що перебуває у законному користуванні позивача. За таких обставин, позивач позбавлений права на приватизацію частини земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування.

Позиція відповідача ОСОБА_4 : у судове засідання на виклик суду не з'явився, подав письмове клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки позивач про порушення свого права дізнався в 2005 році, тому просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Також подав письмовий відзив на позовну заяву, в якій просив задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту, а єдиними вірним і можливим способом захисту є подання віндикаційного позову. В судове засідання з'явилась його представник ОСОБА_12, яка заперечила, щодо задоволення заявлених позовних вимог, просила в задоволенні таких відмовити.

Позиція відповідача Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області : представник в судове засідання на виклик не з'явився.

Позиція третіх осіб : в судове засідання на виклик не з'явилися.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.01.2017 року відрито провадження по справі; 12.12.2017 року клопотання представника відповідача про залучення третьої особи; 12.12.2017 року ухвала про залучення третьої особи; 04.05.2018 року клопотання ОСОБА_9 про залучення її в якості третьої особи; 08.05.2018 року уточнення до позовної заяви; 08.05.2018 року ухвала про залучення третьої особи ОСОБА_9; 14.05.2018 року клопотання відповідача ОСОБА_4 про застосування строків позовної даності; 14.05.2018 року відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_4

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Пустомитівською держнотконторою від 19.07.1986 р. в НОМЕР_5.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 також належить 4/72 частки житлового будинку АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_9 від 23.05.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 26.08.2003 р.

Рішенням виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради народних депутаті № 242 від 14.12.1995 року передано безоплатно у приватну власність присадибні земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків та господарських будівель площею, згідно додатку № 1.

Згідно додатку № 1 до рішення виконкому Зимноводівської сільської ради № 242 від 14.12.1995 року ОСОБА_4 надано земельну ділянку площею 0, 060 га.

Рішенням виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради народних депутаті № 171 від 12.09.1996 року передано у приватну власність присадибні земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків та господарських будівель, для ведення особистого підсобного господарства площею згідно додатку № 1.

Згідно додатку № 2 до рішення виконкому Зимновдівської сільської ради № 171 від 12.09.1996 року ОСОБА_4 надано земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 07 га.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27.09.1996 року, виданого Зимноводівською сільською радою на підставі рішення Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 242 від 14 грудня 1995 року та № 171 від 12 вересня 1996 року, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0972 га, яка складається із земельної ділянки І площею 0, 09 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельної ділянки ІІ площею 0, 0072 призначеної для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю за № 535.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 121615683 від 23.04.2018 року, земельна ділянка площею 0,09 га - призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № НОМЕР_2, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_4.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 121616828 від 23.04.2018 року, земельна ділянка площею 0,0072 га - призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № НОМЕР_3, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_4.

Судом встановлено, що у власності відповідача ОСОБА_4 перебувають вищевказані земельні ділянки, з яких частина земельної ділянки знаходиться під житловий будинок АДРЕСА_3, співвласником якого являється позивач ОСОБА_3 та частина земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування будинку. Вказане стверджується планом меж земельної ділянки (згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27.09.1996 року), ситуаційним планом земельної ділянки та проектом землеустрою щодо зміни цільового призначення частини земельної ділянки для будівництва магазину кафе-бару ОСОБА_4.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом. Набуття цих прав громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, на час набуття спірних земельних ділянок у власність відповідачем ОСОБА_4, житловий будинок АДРЕСА_3, який знаходиться під частиною приватизованої земельної ділянки вже був збудований та знаходився у користуванні та у власності співвласників.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Таким чином ОСОБА_4 без правових на те підстав, одержав у власність частину земельної ділянки, яка перебуває у законному співкористуванні співвласників житлового будинку АДРЕСА_3 та на якій знаходиться частина вказаного будинку.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 242 від 14.12.1995 року в частині надання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 060 га. та рішення виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 171 від 12.09.1996 року в частині надання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 07 га., порушує права позивача ОСОБА_3, оскільки житлових будинок співвласником якого він являється, розташований частково на вищевказаній земельній ділянці та яка перебуває у користування позивача, тому вказані рішення в частині виділення земельної ділянки ОСОБА_4 підлягають скасуванню.

Із системного аналізу ЗК України вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, а тому вирішення питання про правомірність його видачі залежить від того, чи є законним рішення, на підставі якого його видано. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності особи припиняється на майно, яке за законом не може належати цій особі. Вказаний висновок міститься в постанові Верховного суду від 28.03.2018 року справа № 761/1554/13-ц.

Оскільки ОСОБА_4 набув право власності на вищевказані земельні ділянки на підставі незаконних рішень виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 242 від 14.12.1995 року та № 171 від 12.09.1996 року в частині виділення йому земельних ділянок, тому державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27.09.1996 року на земельну ділянку площею 0, 0972 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2, слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0, 09 га, кадастровий № НОМЕР_2 та земельну ділянку площею 0, 0072 га, кадастровий № НОМЕР_3, що розташована за адресою АДРЕСА_2.

Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позов частково, в частині позовних вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 242 від 14.12.1995 року повністю відмовляє, оскільки скасувавши рішення органу місцевого самоврядування повністю будуть порушенні права третіх осіб, тому вказані рішення слід скасувати лише в частині виділення земельних ділянок відповідачу ОСОБА_4.

Щодо покликань сторони відповідача ОСОБА_4, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, то такі покликання є безпідставні, оскільки позивач звернувся до суду за захистом порушеного свого права у спосіб визначений ст. 16 ЦК України.

Щодо застосування строків позовної давності, про який заявив відповідач ОСОБА_4 слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим, у статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Але в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі.

Щодо покликання сторони відповідача, що позивач про порушення свого права дізнався в 2005 році при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо приватизації земельної ділянки кадастровий НОМЕР_10 оскільки ним погоджувалися межі земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами, в тому числі із відповідачем ОСОБА_4, що стверджується державним актом, то такі покликання є безпідставні з наступних підстав. Згідно державного акту на право приватної власності серії НОМЕР_11 від 30.05.2015 року, позивачу передано у власність земельну ділянку площею 0, 1397 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, та згідно плану меж земельної ділянки така межує окрім інших із земельною ділянкою Кузьми, однак із зазначеного неможливо встановити, що земельна ділянка є ним приватизована чи перебуває у його користуванні.

Також враховуючи ту обставину, що положеннями ст. 120 ЗК України, передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, слід визнати, що правопорушення в зазначених правовідносинах є триваючими і строк позовної давності до цих правовідносин не застосовується.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 2 204, 80 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263,265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволити частково.

Скасування рішення виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 242 від 14.12.1995 року в частині надання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 060 га.

Скасування рішення виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради народних депутатів № 171 від 12.09.1996 року в частині надання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 07 га.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27.09.1996 року на земельну ділянку площею 0, 0972 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0, 09 га, кадастровий № НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_2.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0, 0072 га, кадастровий № НОМЕР_3, що розташована за адресою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 204, 80 грн. (дві тисячі двісті чотири гривні 80 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_3, АДРЕСА_5

Відповідач : ОСОБА_4, АДРЕСА_6

Відповідач : Зимноводівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Шухевича, 83.

Третя особа : ОСОБА_6, АДРЕСА_4.

Третя особа : ОСОБА_7, АДРЕСА_6

Третя особа : ОСОБА_8, АДРЕСА_7

Третя особа : Відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області, Львівська область, м. Пустомити, вул. Заводська, 10.

Третя особа : Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», м. Львів, вул. Грабовського, 11.

Третя особа : ОСОБА_9, АДРЕСА_8

Повний текст судового рішення складено 23.11.2018 року.

СуддяД. А. Кукса