Справа № 464/9995/15-ц
пр.№ 2/464/198/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого Мички Б.Р.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 міської ради - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника третьої особи Сихівської районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №464/9995/15-ц за позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_3, треті особи: Сихівська районна адміністрація ОСОБА_1 міської ради, Управління земельних ресурсів департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради, про приведення земельної ділянки до попереднього стану,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача звільнити земельну ділянку кадастровий номер :041:004:0032, загальною площею 0,0056 га, яка знаходиться у м.Львові по вул. Сихівській, 2 шляхом демонтажу обєкта площею 66,1 кв.м. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до договору оренди землі від 30.03.2010 року відповідачу передано в оренду земельну ділянку, кадастровий № :041:004:0032, загальною площею - 0,0056 га, яка знаходиться у м.Львові на вул.Сихівській, 2. Вказаний договір було укладено на період 3 роки до 18.12.2011 року. Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.09.2012 року визнано недійсною окрему частину правочину від 30.03.2010 року, а саме: запис «до 18 грудня 2011 року» у п.8 договору оренди. Відтак, згідно із рішенням суду у справі термін дії договору оренди землі від 30.03.2010 року № С-1692 завершився 30.03.2013 року. Згідно із інформацією наданою Департаментом містобудування ОСОБА_1 міської ради, жодних договірних відносин, щодо використання земельної ділянки кадастровий № :041.004:0032, загальною площею - 0,0056 га, яка знаходиться у м.Львові на вул.Сихівській, 2, після припинення дії договору оренди землі від 30.03.2010 року № С-1692 не виникало. ОСОБА_1 міська рада передавала у користування вищевказану земельну ділянку для обслуговування малої архітектурної форми, що вказує на те, що така не погоджувала відповідачу забудову земельної ділянки по вул.Сихівській, 2 у м.Львові. Відповідно до пункту 3 договору оренди землі від 30.03.2010 року в оренду передавалась земельна ділянка без об'єктів нерухомого майна, а тому, земельна ділянка площею 0,0056 га кадастровий № :041:004:0032 на момент передачі в оренду була вільною. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на даний час за адресою: м.Львів, вул.Сихівська,2 знаходиться об'єкт площею 66,1 кв.м, що перебуває у власності відповідача. Встановлення будь-яких об'єктів за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, 2 без отримання вихідних даних суперечить положенням чинного законодавства України. ОСОБА_1 міською радою, а також її виконавчими органами з 2013 року не погоджувалось встановлення тимчасових споруд на території земельної ділянки за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, 2, що підтверджується відсутністю таких у Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд на території м.Львова. ОСОБА_1 міська рада, яка є власником спірної земельної ділянки (кадастровий № :041:004:0032, загальною площею - 0,0056 га), не погоджувала встановлення на ній будь-яких об'єктів, зокрема і площею 66,1 кв.м.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 30.12.2015 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15.04.2016 у задоволенні позову ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_3, треті особи: Сихівська районна адміністрація ОСОБА_1 міської ради, про приведення земельної ділянки до попереднього стану, відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24.05.2016 дане рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2016 рішення Сихівського районного суду м.Львова від 15.04.2016 та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24.05.2016 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2017 справу передано для розгляду головуючому судді Мичці Б.Р.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 22.05.2017 відповідно до вимог ст.ст.34,35 ЦПК України в редакції, чинній на момент здійснення процесуальної дії, постановлено скерувати лист ОСОБА_6, яким роз'яснити йому право вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на його права або обов'язки щодо однієї із сторін. Однак такий в подальшому до суду з клопотаннями про залучення його до участі в справі у якості третьої особи не звертався.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14.12.2017 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_7 документи, на підставі яких укладено договір дарування нежитлового приміщення за реєстровим №1320 від 29.08.2014, посвідчений останньою.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 22.02.2018 залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління земельних ресурсів департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради.

Ухвалою суду від 11.06.2018 заяву ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Мички Б.Р. передано на вирішення іншому судді Сихівського районного суду м.Львова.

Ухвалою суду від 12.06.2018 (суддя Тімченко О.В.) у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Мичці Б.Р. відмовлено.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив у повному обсязі, покликаючись на те, що 30 березня 2010 року між ОСОБА_1 міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_6 укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м.Львові по вул.Сихівській для обслуговування малої архітектурної форми. Згідно з п.8 даного Договору такий укладено на 3 роки до 18 грудня 2011 року. На його підставі ОСОБА_6видано дозвіл б/н на розміщення об'єкта торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг у стаціонарних малих архітектурних формах на об'єкт павільйон /30 кв.м./ за спеціалізацією: торгівля продовольчими товарами, місце розташування: м.Львів, вул.Сихівська, 2, та визначено режим роботи. Термін дії дозволу до 18 грудня 2011 року. Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.09.2012 у справі №5015/2471/12, яке набрало законної сили, визнано недійсною окрему частину правочину, - запис: «до 18 грудня 2011 року» у пункті 8 вищевказаного договору. Вказаним рішенням суд встановив, що запис: «до 18.12.2011 року» обмежує трирічний строк, встановлений ухвалою ОСОБА_1 міської ради №2311 від 18.12.2008 та самим Договором. Строк договору оренди з ФОП ОСОБА_6 повинен становити три роки з моменту його укладення, тобто з 30.03.2010. Таким чином, договір оренди землі від 30.03.2010 укладено до 30.03.2013. 8 лютого 2012 року у період дії договору оренди землі змінився правовий статус тимчасової споруди за адресою м. Львів вул. Сихівська, 2 Б-1 на «Окремо стояча нежитлова будівля на вул.Сихівська 2 в м. Львові зведена та фундаментально пов'язана з земельною ділянкою, класифікується як капітальна споруда, використовується за цільовим призначенням, відповідає державним будівельним нормам та вимогам надійності і можливості безпечної експлуатації», загальною площею 66,1 кв.м., що підтверджується технічним паспортом від 08.02.2012 року, що безпідставно не взято до уваги позивачем, оскільки підставою для реєстрації права власності 27.06.2013 за ОСОБА_6 на об'єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення магазину за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, «Б-1» було рішення Господарського суду Львівської області від 17.04.2013 у справі №914/909/13-г. А відтак, тимчасова споруда на вул.Сихівській,2 у м.Львові 8 лютого 2012 року змінила свій правовий статус на об'єкт, який класифікується як капітальна споруда, окремо стояча нежитлова будівля на вул.Сихівська, 2 у м.Львові, зведена та фундаментально пов'язана з земельною ділянкою. А відтак, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи Сихівської районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, покликаючись на те, що ОСОБА_1 міська рада, яка є власником спірної земельної ділянки, не погоджувала встановлення на ній відповідачу будь-яких об'єктів, зокрема і об'єкта, площею 66,1 кв.м., який знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, 2. А відтак, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Третя особа Управління земельних ресурсів департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомленою про дату, час та місце її розгляду, а відтак з урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності.

Зясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Із договору оренди землі від 30.03.2010 року вбачається, що позивач на підставі ухвали № 899 від 07.06.2007 «Про затвердження Положення про організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення у м. Львові» та ухвали ОСОБА_1 міської ради № 2311 від 18.12.2008 «Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста» надає ФОП ОСОБА_6 у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :041:004:0032, площею 0,0056 га, яка знаходиться у м.Львові на вул. Сихівській, 2 для обслуговування малої архітектурної форми. Строк дії договору 3 роки до 18 грудня 2011 року (т.1 а.с.59, 60).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.09.2012 року визнано недійсною окрему частину правочину від 30.03.2010 року, а саме: запис «до 18 грудня 2011 року» у п.8 договору оренди. Відтак, згідно із рішенням суду у справі термін дії договору оренди землі від 30.03.2010 року № С-1692 завершився 30.03.2013 року (т.1 а.с. 10-12).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.04.2013 у справі №914/909/13-г зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до приватного підприємства «Орія» задоволено. Визнано за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 право власності на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення магазину, загальною площею 66,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 2, на земельній ділянці кадастровий № :041:004:0032, позначені на плані літерою «Б-1» та постановлено провести державному реєстратору у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на такі. Дане рішення набрало законної сили (т. 2 а.с.76-79).

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5459085 від 27.06.2013 за ОСОБА_6 зареєстроване право приватної власності на вищевказані нежитлові приміщення магазину (т.2, а.с.80).

Судом встановлено, що на підставі договору дарування нежитлового приміщення, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідченого 29.08.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_7, відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення магазину позначені літ. «Б-1», що знаходяться за адресою м.Львів, вул. Сихівська, 2, загальною площею 66,1 кв.м.

Згідно з даним договором нежитлове приміщення знаходиться на земельній ділянці площею 0,0056 га, кадастровий номер :04:004:0032, згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель землекористувачами, угіддями, виданої Відділом Держземагентства у м.Львові 26 серпня 2014 року за № 40/01-15/3169. Нежитлові приміщення належать Дарувальнику на праві приватної власності згідно з Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.04.2013 у справі №914/909/13-г. Право власності на відчужувані нежитлові приміщення магазину позначені літ. «Б-1» зареєстровано 27 червня 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1. Дарувальник свідчить, що внаслідок дарування нежитлових приміщень не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб. (т.1 а.с. 51, 52).

Судом встановлено, що договір дарування нежитлового приміщення 29.08.2014 за реєстровим №1320, був укладеним на підставі наступних документів, копії яких надано суду приватним нотаріусом ОСОБА_7 на виконання ухвали суду від 14.12.2017, а саме: рішення Господарського суду Львівської області від 17.04.2013 у справі №914/909/13-г, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5459085 від 27.06.2013, технічного паспорта на нежитлові приміщення магазину площею 66,1 кв.м. по вул.Сихівська, 2 у м.Львові, звіту про вартість майна: нежитлового приміщення магазину літ. Б-1 загальною площею 66,1 кв.м., за адресою м.Львів, вул.Сихівська, 2 та довідки з відділу Держземагенства у м.Львові від 26.08.2014, з якої вбачається, що інформація про наявність зареєстрованого державного акта на право власності або договору оренди на земельну ділянку по вул.Сихівська, 2 у м.Львові відсутня.

Правочин з набуття відповідачем ОСОБА_3 у власність нежитлового приміщення магазину, позначеного літ. «Б-1», що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Сихівська, 2, загальною площею 66,1 кв.м., та розташований на спірній земельній ділянці площею 0,0056 га, кадастровий номер :04:004:0032, у встановлений законом строк та спосіб не оспорений, недійсним не визнаний, відтак, в силу ст.204 Цивільного кодексу України є правомірним. На підставі вказаного правочину здійснено державну реєстрацію права власності відповідача на нежитлові приміщення, а тому такий на даний час є її власником.

Так, як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № серпня 2014 року на вказаний об'єкт нерухомості зареєстровано право приватної власності ОСОБА_3 ОСОБА_4 обставини стверджуються і інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №47515639 від 12.11.2015 та №108440272 від 20.12.2017 (т.1 а.с.8, 53, т.2 а.с. 48).

Вищевказані обставини встановлені у постанові ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі №914/3714/14 (т.1, а.с. 166-173), яка набрала законної сили, а відтак в силу вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

У відповідності до ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як передбачено ст.41 Конституції України, зокрема, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За положеннями ч.5 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти.

Судом встановлено, що 01.03.2016 року відповідач, як власник нерухомого майна, що є предметом спору, звернувся до ТзОВ «Геодезично - будівельний стандарт» про виготовлення технічної документації на земельну ділянку на вул. Сихівській, 2Б.

Разом із тим, 11.05.2016 та 31.01.2017 відповідач звертався до львівського міського голови із заявою про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозвілу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Сихівська, 2 Б-1 у м.Львові для обслуговування нерухомого нежитлового приміщення магазину (т.1 а.с. 211, 213). Однак, як стверджує відповідач, відповіді чи рішення з приводу їх розгляду йому не надано. Дані обставини не спростовано позивачем у судовому засіданні.

А відтак, враховуючи те, що відповідач є власником нежитлового приміщення магазину, що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Сихівська, 2, право власності на яке набуте у встановленому законом порядку, зважаючи положення ст.120 Земельного кодексу України, яка дає право відповідачу за даних обставин на право користування земельною ділянкою, на якій розташроване належне йому приміщення, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, а відтак позов не підлягає до задоволення.

На підставі статей 120, 125 Земельного кодексу України, статей 204, 321, 328, 376, 377 Цивільного кодексу України та керуючись статей 2, 12, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 міська рада, , місцезнаходження: м.Львів, пл.Ринок, 1.

Відповідач: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1

Третя особа: Сихівська районна адміністрація ОСОБА_1 міської ради, , місцезнаходження: м.Львів, проспект Червоної Калини, 66.

Третя особа: Управління земельних ресурсів департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради, , місцезнаходження: м.Львів, пл.Ринок, 1.

Повний текст судового рішення складено 27.06.2018.

Головуючий Б.Р. Мичка