ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 670/712/18
Провадження № 22-ц/4820/399/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок і визнання договорів оренди землі припиненими за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради (далі - Реєстратор) про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок і визнання договорів оренди землі припиненими.

ОСОБА_5 зазначив, що 10 серпня 2011 року він уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Майдан» (далі - ТОВ «Агро-Майдан») договори оренди землі, за умовами яких товариство отримало у строкове платне користування земельні ділянки площею 1,0494 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та 0,8076 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташовані на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району, строком на 10 років. Як з'ясувалося згодом, 19 липня 2016 року ТОВ «Агро-Майдан» припинило свою діяльність, у зв'язку з чим Реєстратор зареєстрував право користування вказаними земельними ділянками за ТОВ «Летичів Агро». Дія договорів оренди землі припинилася через ліквідацію юридичної особи орендаря, внаслідок чого ТОВ «Летичів Агро» неправомірно набуло право оренди земельних ділянок.

За таких обставин ОСОБА_7 просив суд визнати рішення Реєстратора від 12 листопада 2016 року №17457895 і №17457388 про державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок за ТОВ «Летичів Агро» протиправними та скасувати ці рішення, визнати договори оренди землі від 10 серпня 2011 року, що укладені між ним і ТОВ «Агро-Майдан», припиненими.

Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Суд виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку із здійсненням державним реєстратором владних управлінських функцій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду є помилковим.

Учасники справи не подали відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції виходив з того, що спір у справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, однак, такий висновок не ґрунтується на законі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Leo Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &?у;…&?о; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &ls;…&g

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже до юрисдикції адміністративного суду відносяться спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на майно, а інша особа заперечує це право, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Предметом спору у справі, що розглядається, є право оренди ТОВ «Летичів Агро» належних ОСОБА_5земельних ділянок площею 1,0494 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та 0,8076 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованих на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району. ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом на захист свого права власності на ці земельні ділянки, яке, як на його думку, порушено внаслідок неправомірних дій відповідача.

Даний спір виник із правовідносин, урегульованих нормами цивільного права, і є приватноправовим. Він є цивільним спором, незалежно від участі у справі як відповідача Реєстратора, та має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Висновок суду про підвідомчість цієї справи суду адміністративної юрисдикції не відповідає вимогам процесуального закону, тому згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 6 грудня 2018 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Потапов О.О.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 23