Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 178/218/16-ц

провадження № 61-36854 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного публічного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки такими, що втратили чинність,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з указаним позовом та з уточнення вимог просило стягнути з відповідачів 3830 дол. США заборгованості за кредитним договором від 17 вересня 2007 року №DZF0GK02242122.

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним зустрічним позовом та з уточненням позовних вимог просив визнати такими, що втратили чинність кредитний договір № DZF0GK02242122 від 17 вересня 2007 року, договір іпотеки № DZF0GK02242122 від 17 вересня 2007 року та договір поруки № DZF0GK02242122 від 17 вересня 2007 року.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року в складі судді Тюлюнової В. Г. у задоволенні позову відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року в складі колегії суддів Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Максюти Ж. І. апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 3830 дол. США заборгованість за кредитним договором №DZF0GK02242122, яка утворилася станом на 08 грудня 2015 року. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

23 квітня 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Предметом позову в даній справі є немайнова вимога про визнання кредитного договору та договору іпотеки такими, що втратили чинність, в частині якої суд визнає дану справу справою незначної складності, та майнова вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справа є малозначною в силу закону.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко