Справа № 464/1369/18
пр.№ 2/464/872/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2018 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Кравс С.В.

з участю позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача Мельник О.С.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, зменшивши вимоги якого, просить визнати незаконною відмову ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в нарахуванні та виплаті премій за виконання основних техніко-економічних показників виробничо-господарської діяльності ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в грудні 2015 року та щоквартальних премій за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в 2016-2018 роках; зобов'язати ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» у відповідності до положень Колективного договору ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на 2013-2015 роки, нарахувати та виплатити йому премію за виконання основних техніко-економічних показників виробничо-господарської діяльності ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в грудні 2015 року; зобов'язати ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» у відповідності до положень Колективного договору ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на 2016-2018 роки, нарахувати та виплатити йому щоквартальні премії за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», починаючи з 1-го кварталу 2016 року по дату набуття законної сили рішення суду; зобов'язати ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» перерахувати і виплатити йому в зв'язку з цим всі належні виплати за ці ж періоди, які були виплачені керівному складу УМГ «Львівтрансгаз»; враховуючи неможливість виконання посадових обов»язків через накази Філії УМГ «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від 30.06.2017 № 274 та №548 від 29.12.2017р.; зобов»язати відповідача забезпечити йому умови праці на посаді згідно посадової інструкції, затвердженої 27.04.2016 Президентом ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» шляхом видачі відповідного наказу; стягнути з ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» заподіяну моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює у відповідача на посаді заступника головного інженера з виробництва філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз». Протягом тривалого часу керівництвом філії неодноразово порушувались його трудові права, а саме, його не було призначено на жодну з вакантних посад вищого рівня, незважаючи на тривалий досвід роботи та наявність у нього необхідних знань та освіти, неодноразово не розглядались його заяви про відпуски, незаконно застосовані дисциплінарні стягнення, також його у 2013 році його незаконно було звільнено з роботи, у зв»язку із чим він за захистом своїх прав звертався до суду. Рішенням суду його було поновлено на роботі, а також скасовано застосовані до нього догани. Однак, незважаючи на скасування доган та відсутність інших дисциплінарних стягнень, відповідач безпідставно не нараховує та не виплачує йому премій, які передбачені положеннями колективного договору, покликаючись на те, що виплата премій є правом роботодавця. Крім того, відповідач затвердив Типову організаційну структуру апаратів Управлінь магістральних газопроводів, у якій відсутня посада заступника головного інженера з виробництва, яку він займає. Передбачаючи можливість звільнення він подав заяви про призначення його на наявні вакантні посади на підприємстві, звертався із вимогою провести службове розслідування з приводу порушення його прав, його усі його заяви були відповідачем проігноровані. Таким чином, відповідач позбавляє його можливості виконувати трудові обов»язки передбачені посадовою інструкцією.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив позов не визнав та зазначив, що відповідач не відмовляв позивачу в нарахуванні та виплаті премій. Нарахування та виплата премій відбувається відповідно до відомчих нормативно-розпорядчих актів, якими визначено порядок преміювання працівників АТ «Укртрансгаз», премії є додатковою заробітною платою, а не безумовним обов'язком роботодавця. Прийняття рішень про виплату працівникам премій є суб'єктивним правом роботодавця, складовою матеріальної мотивації працівників підприємства, додатковим благом, яке надається роботодавцем працівникам з метою створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, а також для заохочення за сумлінну працю. В Акціонерному товаристві «Укртрансгаз» діє система преміювання, яка передбачена Колективним договором, укладеним між роботодавцем та профспілковою організацією, положеннями якого передбачено, що преміювання працівників здійснюється щомісячно згідно з чинними Положеннями про преміювання. Вказаним Положенням передбачено, що залежно від особистого трудового внеску працівників встановлюється розмір премії від 0% до 20% (включно) тарифної ставки (посадового окладу) працівника за фактично відпрацьований час у звітному місяці. Крім того, Положеннями про преміювання передбачено визначення загального фонду преміювання та розподіл цього фонду відповідно до виконання показників фінансово-господарської діяльності та особистого трудового внеску кожного з працівників Товариства. Такий фонд формується та виплачується в межах періоду, за який відбувається преміювання, повністю розподіляється між усіма працівниками філії, щодо яких прийнято рішення про їх преміювання у цьому кварталі (місяці). Кошти не залишаються та не акумулюються за цим цільовим призначенням. Питання щодо преміювання кожного працівника Товариства розглядається на засіданні комісії на основі поданих безпосередніми керівниками проектів розподілу коштів та після цього оформлюється Протоколом комісії з преміювання, які є підставою для видачі роботодавцем наказу про преміювання працівників за конкретний період та у конкретному розмірі, залежно від особистого внеску кожного працівника у виконання ним виробничих завдань. Рішення щодо преміювання (не преміювання) позивача приймались комісією з питань преміювання ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», оформлялись протоколами комісії, на підставі яких були видані відповідні накази про преміювання, які є чинними. Позивачу нараховано та виплачено щоквартальні премії за 2-4 квартали 2017 року та за 1 квартал 2018 року у розмірі визначеному комісією. Відтак, підстави для нарахування премій позивачу відсутні. Рішення суду, яким скасовано догани позивачу не містить висновків щодо обов'язковості виплати йому премій в період дії цих доган. Обов»язковість виплати премій при скасуванні доган не передбачено положеннями законодавства та внутрішніми розпорядчими актами підприємства. Вимоги позивача про нарахування йому усіх виплат, що нараховувались керівному складу, а також забезпечення йому належних умов праці є неконкретизованими, недоведеними та не обгрунтованими.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив, просять позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, дала пояснення аналогічні змісту відзиву на заперечень на відповідь на відзив, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи та переривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах із позивачем, з 2011 року працює на посаді заступника головного інженера з виробництва філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз». Зазначена обставина сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів.

Суб'єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об'єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об'єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ч.1 ст.21 цього ж Закону працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 22 Закону визначено, що суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Згідно із ст.15 зазначеного Закону форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Зі змісту наведених норм Закону вбачається, що порядок визначення розміру премій встановлюється або у колективному договорі, або це питання узгоджується із профспілкою підприємства.

Предметом даного позову є не нарахування та невиплата позивачу премій за грудень 2015р. та період 2016р. -2018рр.

Як вбачається із долучених до справи письмових доказів документами, які визначають порядок преміювання працівників відповідача є: колективний договір на 2013-2015 рр, положення про преміювання (додаток 19 до колективного договору), колективний договір на 2016-2018рр, положення про преміювання (додаток 18 до колективного договору), положення про преміювання керівних працівників філій ПАТ «Укртрансгаз», затверджені відповідними наказами.

Пунктом 4.16 Колективного договору на 2013-2015 роки, ухваленого конференцією працівників ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» 11.04.2013р., визначено, що преміювання працівників за виконання основних техніко-економічних показників виробничо-господарської діяльності та щомісячних виробничих завдань здійснюється щомісячно згідно з чинними в Товаристві (філіях) Положеннями про преміювання (додаток 19), за погодженням з профспілковою організацією.

Відповідно до пункту 4.16. Колективного договору на 2016 - 2018 роки, ухваленого конференцією трудового колективу ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» 17.12.2015р., преміювання працівників за виконання основних техніко-економічних показників виробничо-господарської діяльності та щоквартальних виробничих завдань здійснюється щоквартально згідно з чинними в Товаристві (філіях) Положеннями про преміювання (додаток 18), за погодженням з профспілковою організацією.

Умовами вказаних колективних договорів передбачено затвердження керівником ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», за погодженням з профспілковою організацією, Положення про преміювання працівників номенклатурних посад ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» -директор філії, його заступники, головний інженер, заступник головного інженера, головний бухгалтер (п.3 дод.19 до Колективного договору 2013-2015, п.4.1. дод.18 до Колективного договору 2016-2018).

Наказами №486 від 31.12.2014р., № 608 від 31.12.2015р., № 324 від 01.06.2016р., №753 03.12.2016 р., № 922 від 29.12.2017р. зазначені Положення були затверджені .

Відповідними пунктами вищезазначених Положень про преміювання працівників передбачено порядок визначення розміру премій. Зокрема, визначено, що преміювання здійснюється з урахуванням висновків Комісії з питань розгляду та затвердження бюджету ПАТ «УКРТРАНСГАЗ». У апараті Товариства створюється комісія з питань преміювання працівників, яка визначає фонд преміювання та розмір премії директорів філій, їх заступників, головних інженерів, заступників головних інженерів, головних бухгалтерів. Комісія з питань преміювання працівників визначає фонд преміювання, розмір премії директорам філій, їх заступникам, головним інженерам, заступникам головних інженерів, головним бухгалтерам філій. Премія заступникам головних інженерів виплачується за наказом ПАТ «УКРТРАНСГАЗ». Також положеннями передбачено подання на розгляд Комісії з преміювання керівниками структурних підрозділів до 15 числа місяця, наступного за звітним, проектів розподілу коштів на преміювання працівників з урахуванням особистого трудового внеску кожного працівника у виконання виробничих завдань. Комісія розглядає проекти розподілу коштів на преміювання працівників, визначає розміри преміювання для номенклатурних посад та всіх інших працівників, ухвалює рішення та оформляє його протоколом, який є підставою для видання наказу про преміювання.

Залежно від особистого трудового внеску працівників Товариства встановлюється розмір премії від 0% до 20% (включно) тарифної ставки (посадового окладу) за фактично відпрацьований час у звітному місяці. (п.5 додатку 19).

Пунктом 4.5. додатку 18 передбачено, що розмір премії працівника може становити від 0 до 100% середньомісячної тарифної ставки (посадового окладу) за фактично відпрацьований час

Крім того, зазначеними Положеннями про преміювання (додатками до колективних договорів та затвердженими відповідними наказами) визначено у яких випадках премія працівникам не нараховується та не виплачується: 1. у разі застосування догани, 2. у разі допущення чи виявлення упущень в роботі, 3. працівникам, які прийняті на роботу і не відпрацювали повний місяць, 4. працівникам які звільнились протягом місяця за власним бажанням чи угодою сторін.(пп.15-18 додатку 19, пп.4.12-4.14 додатку 18). Крім того, п.12 додатку 18 передбачено невиплату премії керівникам філій і їх структурним підрозділам за наявності групових нещасних випадків та нещасних випадків із смертельними наслідками, пов»язаних із виробництвом .

Як вбачається із додатків до наказів №24 від 25.01.2016р., №240 від 27.04.2016р., №446 від 27.07.2016р., №645 від 27.10.2016р., № 68 від 24.01.2017р., №250 від 26.04.2017р., позивачу у грудні 2015 року, а також 1-4 кварталі 2016 р., та 1 кварталі 2017р. розмір премії визначений - 0%, тобто, фактично премія за ці періоди не нараховувалась та не виплачувалась. У розділі «примітка» додатків наказів №24 та №240 навпроти прізвища позивача зазначено «догана», що свідчить про те, що підставою фактичного не нарахування та невиплати премії позивачу стала наявність дисциплінарного стягнення. Додатки до наказів №446 від 27.07.2016р., №645 від 27.10.2016р.,№ 68 від 24.01.2017, №250 від 26.04.2017р. не містять обґрунтування підстав не нарахування премії позивачу. Відсутні обґрунтування підстав не нарахування та невиплати премії позивачу і у відповідних протоколах засідання комісії з питань преміювання працівників ПАТ «Укртрансгаз» від 25.01.2016р., 25.04.2016р., 26.07.2016р., 25.10.2016р., 24.01.2017р.26.04.2017р.Подання керівника на визначення розміру премії позивачу, які були предметом розгляду на засіданнях комісії з питань преміювання суду не надано, відтак, відповідачем не доведено наявності достатніх підстав для не нарахування позивачу премії у ці періоди.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно вказаних наказів про преміювання та додатків до них, «0%» премії визначений лише позивачу, іншим працівникам премії нараховувались, що свідчить про виконання основних показників фінансово-господарської діяльності.

Крім того, судом враховано і те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 03.11.2016р., яке набрало законної сили, дисциплінарні стягнення (догани) застосовані до позивача скасовані, а тому такі не можуть бути підставою для не нарахування премії.

Конституція України гарантує в тому числі право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується право на своєчасне одержання винагороди.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

З огляду на те, що положеннями колективних договорів передбачено нарахування та виплату премій, а також визначені вичерпний перелік обставин у разі яких премії не нараховуються, суд вважає, що у зв»язку із відсутністю таких обставин, а також виконанням основних показників фінансово-господарської діяльності (що стало підставою для нарахування премії іншим працівникам) визначення 0% розміру премії позивачу, що фактично є не нарахуванням йому премії, порушує право позивача на справедливі умови праці, які включають в себе і оплату праці ( у т.ч. преміювання). Зважаючи на те, що догани, які були підставою для не нарахування премії позивачу скасовані, а також відсутність інших обставин (визначених колективним договором) для не нарахування премії позивачу, суд приходить до висновку про необгрунтованість не нарахування та не виплати відповідачем премії позивачу у грудні 2015р. та 1-4 квартал 2016р., 1 квартал 2017р. Разом із тим, суд враховує, що колективними договорами повноваження щодо визначення розміру премії працівників віднесено до компетенції комісії з питань преміювання, яка є колегіальним органом, відтак, відповідача слід зобов»язати на засіданні комісії з питань преміювання вирішити питання про визначення позивачу розміру премії за виконання основних техніко - економічних показників виробничо- господарської діяльності ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в грудні 2015 року, починаючи з 1 - го кварталу 2016 року по І квартал 2017 року включно та виплатити йому нараховані суми премій.

Вимоги позивача про нарахування та виплату йому премій за період з 2 кварталу 2017 року по день набрання рішенням суду законної сили, то такі суд вважає необґрунтованими, оскільки із долучених до матеріалів справи наказів про преміювання із додатками вбачається , що починаючи з 2 кварталу 2017 року премія позивачу нараховується, а її розмір визначений комісією з питань преміювання, у порядку передбаченому умовами колективного договору. Вимога провиплату позивачу за ці ж періоди всі належні виплати, які були виплачені керівному складу УМГ «Львівтрансгаз» позивачем не обгрунтована жодним чином, оскільки оплата праці здійснюється індивідуально, може мати у кожному випадку різну структуру, а відтак, не може мати узагальненого підходу. Позивачем не конкретизовано які саме виплати сплачені керівному складу підлягають нарахуванню та виплаті йому, а також не доведено наявності його права на такі виплати .

Щодо вимог позову про зобов»язати відповідача забезпечити йому умови праці на посаді згідно посадової інструкції, затвердженої 27.04.2016 Президентом ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» шляхом видачі відповідного наказу, то така не підлягає до задоволення з огляду на те, що відповідно до ч.3 ст.64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Незважаючи на відсутність посади позивача у організаційній структурі, суд вважає, що такою не порушуються трудові права позивача, оскільки судом встановлено, що штатним розписом посада позивача передбачена, заробітна плата позивачу нараховується та виплачується, а наказ №274 від 30.06.2017р. «Про розподіл службових обов»язків» скасований, відтак, не може порушувати умов праці позивача.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Однак, позивачем не надано суду достатніх доказів в підтвердження зазначених обставин, будь-які дані, які б свідчили про причинно-наслідковий зв'язок між невиплатою премій та інвалідністью позивача в матеріалах справи відсутні. У зв"язку із наведеним, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1408 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 76, 81, 89, 141, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» (місце знаходження : м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на засіданні комісії з питань преміювання вирішити питання про визначення розміру премії ОСОБА_3 (прож. АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) за виконання основних техніко - економічних показників виробничо- господарської діяльності ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в грудні 2015 року та виплатити йому нараховану суму премії.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» (місце знаходження: м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на засіданні комісії з питань преміювання вирішити питання про визначення розміру щоквартальної премії ОСОБА_3 (прож. АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) за виконання основних показників фінансово- господарської діяльності ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», починаючи з 1 - го кварталу 2016 року по І квартал 2017 року включно та виплатити йому нараховані суми премій.

Стягнути з ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» (місце знаходження : м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) в користь держави 1 408 грн. 40 коп. судового збору.

В решті вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.11.2018р.

Головуюча: