Справа №491/390/18
РІШЕННЯ
25 червня 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого Дорош В.В.
при секретарі Гула О. Р.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, третя особа ОСОБА_2 районна державна адміністрація Одеської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-
ОСОБА_1 10 травня 2018 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що 27 березня 2002 року помер ОСОБА_3, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок чого відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної власності КСП ім. Ілліча на території Жеребківської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0326617, виданим 06.10.1997 року ОСОБА_2 райдержадміністрацією, Одеської області на підставі рішення ОСОБА_2 райдержадміністрації Одеської області від 06.09.1996 року № 245, зареєстрованим 06.10.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 618.
Заповітом від 11.10.2000 року ОСОБА_3 заповідав право на земельну частку (пай) ОСОБА_4, а на випадок її смерті ОСОБА_5. Заповіт посвідчено Жеребківською сільською радою, Ананьївського району, Одеської області за реєстровим № 218 та зареєстровано в Спадковому реєстрі 18.11.2016 року.
Витяг зі Спадкового реєстру від 11.08.2017 року № 48732967 свідчить про відсутність спадкової справи на майно ОСОБА_3, в той же час з урахуванням змісту ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, який діяв під час відкриття спадщини, ОСОБА_4 спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, про що свідчила наявність в неї сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_3.
Спадкове майно ОСОБА_4 JI.O. не переоформила та 30.04.2013 року померла. На день її смерті вже не було в живих ОСОБА_5, який помер 04.10.2003 року, про що свідчить повідомлення ОСОБА_2 районного відділу ДРАЦС від 09.03.2018 року.
Станом на 30.04.2013 року спадкове майно належало ОСОБА_4 у відповідності до ст. 548 ЦК УРСР, тому на право на земельну частку (пай) відкрилась спадщина.
Заповітом від 12.06.2008 року, посвідченим Жеребківською сільською радою, Ананьївського району, Одеської області за реєстровим № 463, зареєстрованим в Спадковому реєстрі 25.04.2017 року, ОСОБА_4 JI.O. заповідала позивачу все своє майно. Станом на 11.08.2017 року спадкова справа на майно ОСОБА_4 JI.O. не заводилась, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру № 48732920.
Внаслідок її звернення до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину зясувалось, що вирішувати питання спадкування можливо лише в судовому порядку з урахуванням відсутності оригіналу правовстановлюючого документа.
Дійсно, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній. В газеті «Вісті Ананьївщини за 16.12.2017 року опубліковано обяву стосовно того, щоб вважати сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_3 втраченим.
В той же час лист відділу в ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.02.2018 року свідчить про те, що згідно Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_3 06.10.1997 року ОСОБА_2 райдержадміністрацією Одеської області був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0326617 площею 3,0 в умовних кадастрових гектарах на підставі рішення ОСОБА_2 райдержадміністрації Одеської області № 245 від 06.08.1996 року, який перебував у колективній власності КСП ім. Ілліча. Зазначено також, що державні акти, договори оренди земельних ділянок за ОСОБА_3 не зареєстровано та відповідно до пункту 4 розділу II Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області становить 3167 грн./га.
ОСОБА_2 райдержадміністрації Одеської області від 21.02.2018 року свідчить про те, що отримати дублікат втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_3 неможливо.
Вважає, що за нею може бути визнано право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, у звязку з чим звернулась до суду та просить задовольнити позовні вимоги.
У судове засідання позивач не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.25).
Представник відповідача у судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказує про необхідність надання позивачем пояснень щодо несплати нею податку та використання земельної ділянки іншими особами, у звязку з цим до встановлення цих обставин просить зупинити провадження у справі(а.с.38).
Представником позивача ОСОБА_6 надано відповідь на відзив від 18 червня 2018 року, в якому вона вказує, що відповідно до положень та вимог ст.ст.251,252 ЦПК України правових підстав для зупинення провадження у справі немає. Також зазначає, що вказаною земельною ділянкою не користується та не є її власником, оскільки відповідно до розпорядження ОСОБА_2 РДА №750/А-2016 від 01 листопада 2016 року земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3, як невитребувану, передано в оренду ОСОБА_7, про що свідчить договір №42 від 09 листопада 2016 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 РДА. Крім, того, підтверджується відповідними платіжними повідомленнями по прибутковому податку сплата ОСОБА_7 відповідного податку, а тому просить не зупиняти провадження по справі та задовольнити позовні вимоги(а.с.43-44).
Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмове клопотання, в якому просить справу в подальшому розглядати у її відсутність. Також вказує, що у довідці №1608 від 27 вересня 2016 року, виданої Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області зазначено, що вона видана ОСОБА_4 в тому, що померла ОСОБА_4; одночасно у заповіті від імені ОСОБА_4 зазначено «, я заповідаю ОСОБА_1»; також у заповіті від імені ОСОБА_3 значиться «а на випадок її смерті то ОСОБА_5.». При цьому позивачем було надано повідомлення №185/165-21 від 09 березня 2018 року, видано
Ананьївським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області щодо наявності актового запису про смерть ОСОБА_5, а тому вважає, що наявні складнощі щодо визначення, що це та й сама особа. У звязку з наведеним просить рішення по даній справі прийняти на розсуд суду(а.с.35).
Представником позивача ОСОБА_6 надано відповідь від 18 червня 2018 року на клопотання представника третьої особи, в якій вона вказує, що стосовно помилки у довідці Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області №1608 від 27 вересня 2016 року сільська рада повинна надати її виправлений варіант. Крім того, всі документи, які були подані позивачем до суду, вивчені нотаріусом під час її звернення до неї. У листі нотаріуса відсутні рекомендації щодо встановлення факту належності заповіту саме ОСОБА_1, тобто, цей документ не викликав сумнівів у нотаріуса. Що ж стосується наданого позивачем документа про смерть ОСОБА_5, то Жеребківська сільська рада яка знає своїх мешканців, в тому числі тих, які померли, не оспорює цього факту(а.с.52-53).
25 вересня 2018 року до початку підготовчого судового засідання представника третьої особи надала на адресу суду письмове клопотання, в якому просить справу розглянути у її відсутність, прийняття рішення по справі залишає на розсуд суду у відповідності до норм законодавства України(а.с.61).
Суд, взявши до уваги заяву позивача, відповідь на відзив на позовну заяву та відповідь на клопотання представника позивача, відзив на позовну заяву відповідача, клопотання представника третьої особи, вивчивши документи справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.
Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ксерокопії паспорта громадянина України позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області, мешканка с. Долинське Ананьївського району Одеської області(а.с.21).
У відповідності до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 27 березня 2002 року в с. Байтали Ананьївського району Одеської області(а.с.6).
Своїм заповітом від 11 жовтня 2000 року ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай) заповів ОСОБА_4, а на випадок її смерті ОСОБА_5(а.с.7). вказаний заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі за №59830483(а.с.8, 12).
У відповідності до листа Ананьївського РВ ДРАЦС №185/65-24 від 09 березня 2018 року в архіві цього відділу наявний актовий запис про смерть ОСОБА_5, який помер 04 жовтня 2003 року(а.с.9).
На імя ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай)(а.с.10).
Позивачем у газеті «Вісті Ананьївщини» розміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) вважати втраченим(а.с.11).
Відповідно до витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48732967 від 11 серпня 2017 року відомості відносно спадкодавця у спадковому реєстрі відсутні)(а.с.13).
З копії свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_4 померла 30 квітня 2013 року в с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області(а.с.14).
Довідкою Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області №1608 від 27 вересня 2018 року підтверджується факт проживання спадкодавця в с. Жеребкове, вул. Весняна, 10, Ананьївського району Одеської області(а.с.16).
Своїм заповітом від 12 червня 2008 року ОСОБА_4 все своє майно заповіла позивачу(а.с.17). Вказаний заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі за №60566544(а.с.18-19).
Відповідно до витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48732920 від 11 серпня 2017 року відомості відносно спадкодавця у спадковому реєстрі відсутні)(а.с.20).
Листом №537/01-16 від 21 квітня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом(а.с.22).
ОСОБА_2 РДА №12 від 21 лютого 2018 року на запит адвоката повідомлено, про неможливість видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою(а.с.23).
Відповідно до копії розпорядження ОСОБА_2 РДА №750/А-2016 від 01 листопада 2016 року ОСОБА_7 надано в оренду земельні ділянки із земель нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), що розташовані на території Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 6,36 га.(а.с.45), а також укладено з даною громадянкою відповідний договір №42 від 09 листопада 2016 року(а.с.46-49). ОСОБА_7 сплачувала відповідну орендну плату за користування вказаними земельними ділянками(а.с.50-51).
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права на вище вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.
Викладені у відзиві обставини суд не приймає до уваги, так як вони не обґрунтовуються та не підтверджуються безспірними доказами.
Керуючись ст.ст.15, 16, 328, 1217, 1218 ЦК України, ст.ст.9-11, 18, 76-83, 89, 95-96, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, п.15 п/п 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканкою с. Долинське Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії КК №924023, виданий 19 березня 2002 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Ілліча» с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області, посвідчене сертифікатом серії ОД №0326617 на право на земельну частку (пай), виданого 06 жовтня 1997 року на підставі рішення ОСОБА_2 Районної державної адміністрації Одеської області №245 від 06 серпня 1996 року на імя ОСОБА_3, який помер 27 березня 2002 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається через Ананьївський районний суд Одеської області до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлено 25 червня 2018 року.
Суддя В. В. Дорош
Рішення набуло законної сили ____ ______________20___року.