ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м. Київ

справа № 360/1370/16-ц

провадження №22-ц/824/2304/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

учасники:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,

на рішення Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року, ухвалене у складі судді Міланіч А.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області, Новогребельська сільська рада Бородянського району Київської області про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області, Новогребельська сільська рада Бородянського району Київської області про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її та відповідачки батько ОСОБА_5 і після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок. 11 липня 2012 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно відповідачці ОСОБА_3 Заповіт не відповідає чинному законодавству і має бути визнаний недійсним, оскільки він не був підписаний ОСОБА_5 та не відповідає волі спадкодавця, у заповіті відсутній підпис спадкодавця про те, що заповіт прочитаний уголос, та відсутній час складання заповіту.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, складений 11 липня 2012 року.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ГБК «Енергетик-2», третя особа: Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В апеляційні скарзі зазначила, що під час розгляду справи судом першої інстанції ухвалою від 29 березня 2017 року було призначено судову почеркознавчу експертизу.

За результатами проведення експертизи було складено висновок експерта. Позивач зазначає, що вказаний висновок є необґрунтований, суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності. Суд безпідставно відмовив у призначенні повторної експертизи. Ухвалюючи рішення, суд безпідставно послався на пояснення свідка Салівончук Т.С. - секретаря сільської ради, оскільки остання є заінтересованою особою, так як посвідчувала оспорюваний заповіт.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2018 року апеляційна скарга залишена без руху.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2018 року в порядку підготовки справи до судового розгляду призначено додаткову судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено

20 вересня 2018 року справа повернулась до суду апеляційної інстанції з клопотанням експерта Київського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру про надання додаткових матеріалів (вільних зразків підпису померлого ОСОБА_5 за період з 2010 року по 2014 рік) для проведення експертного дослідження /том №2, а.с. 31/.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в округах» ліквідовано Апеляційний суд Київської області і Апеляційний суд м. Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і м. Київ, з місцезнаходженням у м. Києві, який розпочав свою роботу 3 жовтня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2018 року прийнято до провадження Київського апеляційного суду справу, провадження у справі поновлено та призначено справу до судового розгляду.

До суду надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якій відповідач просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити рішення Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року без змін. Також просила відмовити у задоволенні клопотання про проведення повторної почеркознавчої експертизи.

Відповідач зазначає, що під час розгляду справи було повністю досліджено всі докази та прийнято рішення, яке відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Вказаний заповіт був оформлений у відповідності до чинного законодавства та відповідає волі покійного батька, з яким вона постійно проживала, лікувала та доглядала останнього. Вважає, що немає підстав для проведення повторної судово - почеркознавчої експертизи.

В судове засідання треті особи не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, до апеляційного суду від третіх осіб надійшли повідомлення про розгляд справи за відсутністю їх представників.

Позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки і відповідачки ОСОБА_5, який за життя, а саме 11 липня 2012 року, склав заповіт, посвідчений секретарем Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області, яким заповів все належне йому майно відповідачці ОСОБА_3. В тексті заповіту зазначено, що даний заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем ОСОБА_5 і власноручно ним підписаний у присутності секретаря Новогребельської сільської ради.

19 липня 2016 року позивачка ОСОБА_2 та 10 серпня 2016 року відповідачка ОСОБА_3 звернулися до Бородянської райдержнотконтори із заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи від 28 серпня 2017 року, підписи від імені ОСОБА_5 у графі «підпис» у першому та другому примірниках заповіту, який складено від імені ОСОБА_5, та посвідчено 11 липня 2012 року секретарем Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області за реєстровим номером 63, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів та виконані імовірно ОСОБА_5. Будь-які діагностичні ознаки, які б свідчили б про вплив на виконання підписів від імені ОСОБА_5 у графі «підпис» у вказаних примірниках заповіту якихось збиваючих факторів (зокрема, природного характеру, до яких відноситься незвичайний емоційний стан, стан алкогольного сп'яніння) - у даних почергових об'єктах відсутні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 особисто підписав оспорюваний заповіт, позивачем не надано доказів того, що волевиявлення спадкодавця при складанні заповіту не було вільним.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам та вимогам матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог, позивачка ОСОБА_2 посилалася на те, що заповіт не відповідає чинному законодавству, оскільки, в заповіті відсутній час складання заповіту, в заповіті відсутній запис вчинений власноручно покійним батьком, що заповіт він прочитав в голос і ставить підпис. Оспорюваний заповіт не був підписаний ОСОБА_5 та не відповідає волі спадкодавця.

Судом установлено, що 11 липня 2012 року ОСОБА_5 складено заповіт на користь відповідачки ОСОБА_3 На прохання ОСОБА_5, про що зазначено в заповіті, заповіт з його слів записаний секретарем сільської ради за допомогою технічного засобу, прочитаний ОСОБА_5 вголос і особисто підписаний. Заповіт посвідчено секретарем Новогребельської сільської ради Салівончук Т.С. та зареєстрований за реєстровим номером 63.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Оспорюваний позивачкою ОСОБА_2 заповіт складений у письмовій формі, у заповіті зазначено, що він складений 11 липня 2012 року (час), Село Нова Гребля Бородянського району Київської області (місце складання заповіту).

Заповіт підписаний ОСОБА_5, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи № 7788/7789/17-32, який складений 28 серпня 2017 року судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т.1 а.с.139 - 146).

Крім того, будучи допитаною в суді першої інстанції в якості свідка, Салівончук Т.С. підтвердила факт посвідчення заповіту, складеного на прохання ОСОБА_5, та останнім прочитаного і підписаного.

За наявності такого висновку експертизи, та відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що волевиявлення ОСОБА_5 на складання заповіту на користь відповідачки не було вільним, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання заповіту недійсним.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що висновок експертизи, який було покладено в основу рішення, є необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи, викликає сумніви в його правильності, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Зазначення у висновку експерта слова «імовірно» щодо виконання підпису на заповіті саме ОСОБА_5, не дає підстав для сумнівів у правильності проведеної експертизи, або визнання цього висновку необґрунтованим, оскільки предметом дослідження експерта були підписи ОСОБА_5 у двох екземплярах заповіту, а також всі наявні вільні зразки підпису спадкодавця, про що зазначено ОСОБА_2 в її заяві від 10 січня 2017 року (т.1 а.с.92), висновки, до яких дійшов експерт, відповідають мотивувальній частині експертного висновку.

Крім того, експерт дійшов до категоричних висновків про те, що підписи від імені ОСОБА_5 виконані рукописним способом, без попередньої технічної підготовки і технічних засобів, будь-які діагностичні ознаки, які б свідчили про вплив на виконання підписів від імені ОСОБА_5 якихось збиваючих факторів у даних почергових об'єктах відсутні.

Належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у ОСОБА_5 волі на складання заповіту на користь відповідачки ОСОБА_3 позивачем у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку суду не надано. Самі ж по собі пояснення ОСОБА_2 про те, що батько не міг скласти заповіт на користь відповідачки, оскільки обіцяв залишити хату її дитині, не спростовують висновку експертизи і не дають підстав уважати вимоги ОСОБА_2 доведеними.

Отже, за таких обставин відсутні підстави вважати, що висновок експерта суперечить матеріалам справи і є необґрунтованим.

Крім того, апеляційним судом Київської області було частково задоволено клопотання ОСОБА_2 та призначено додаткову судово-почеркознавчу експертизу, яка проведена не була у зв'язку з відсутністю порівняльного матеріалу в достатній кількості та якості. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 не надала суду інформації щодо наявності інших документів, які можливо було надати експертам в якості достовірного порівняльного матеріалу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно послався в своєму рішенні на покази свідка Салівончук Т.С., яка є особою заінтересованою в розгляді справи, оскільки посвідчувала заповіт, не заслуговують на увагу, так як ці покази узгоджуються з іншими наявними в матеріалах доказами, зокрема з висновком експертизи, яким суд надав належну правову оцінку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375,381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 4 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус