Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2103/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27 листопада 2018 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Терентьєв Г.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; номер і серія паспорта АН 752761) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі однієї третини заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,-

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. п. 4), 5) ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначеновимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник у заяві не зазначає та до заяви не додає доказів, що підтверджують факт перебування дітей на повному утриманні заявника.

Таким чином, у заяві заявник не зазначає та до заяви не додає доказів, що підтверджують його право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Додана до заяви про видачу судового наказу заява про місце проживання від 11 жовтня 2018 року, яка виготовлена заявником ОСОБА_1, за участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про фактично проживаючих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, не підтверджує факт перебування дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, на повному утриманні заявника ОСОБА_1. Крім цього, з вказаної заяви неможливо встановити, у зв'язку з чим, вказаним особам відомі обставини щодо проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Ковалівка, вул. Виноградна, 24.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки заява подана ОСОБА_1 з порушенням вимог п. п. 4), 5) ч. 2 ст. 163 ЦПК України,суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ч. 2 ст. 160, п. п. 4), 5) ч. 2 ст. 163, п. 1) ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 260Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, - відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Г. В. Терентьєв

27.11.2018