Провадження № 2/761/7192/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.,

при секретарі Фецяк Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просить суд стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» на її користь 106 962,86 грн., з яких: 30 987,71 грн. - заборгованість по заробітній платі; 67 525,00 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку; 8 450,15 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 14.07.2003 року по 15.08.2016 року позивачка працювала на Державному підприємстві «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС».

Разом з тим, у день звільнення позивачки відповідач, в порушення ст. 116 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), не розрахувався з позивачем та не виплатив останній заборгованість по заробітній платі в розмірі 30 987,71 грн.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст.ст. 115-117, 237-1, 233 КЗпП України, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 23.08.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Також, вказаною ухвалою було встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві позивачазазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 14.07.2003 року позивач - ОСОБА_1 працювала в Державному підприємстві «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» та 15.08.2016 року була звільнена з посади посаді провідного інженера відділу ПОБ і кошторисів на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копіями Наказу №125/к від 14.07.2003 року та №116/к від 15.08.2016 року.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 83 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, в день звільнення позивача відповідач не провів з нею розрахунок по заробітній платі за період роботи в сумі 30 987,71 грн., що підтверджується довідкою відповідача №337 від 06.08.2018 року.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь невиплаченої заробітної плати у сумі 30 987,71 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства, а також перевіривши у судовому засіданні розрахунки позивача, наведені у позовній заяві, суд, на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, вважає, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 16.08.2016 року по 15.08.2018 року в розмірі 67 525,00 грн. також підлягають задоволенню.

Крім того, щодо компенсації позивачу втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, суд керується наступним.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (надалі - Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом ст. 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

При цьому, у вказаній статті Закону зазначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно п 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (надалі - Порядок), компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Отже, заробітна плата, як грошові доходи, підпадає під дію Закону, а тому відповідач зобов'язаний здійснити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків здійснення вказаної виплати.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем здійснено розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, згідно якого сума компенсації за період з 16.08.2016 року по 15.08.2018 року становить 58 450,15 грн.

Згідно положень ст. 3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у сумі 8 450,15 грн., розрахунок якої перевірений судом, є обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 069,63 грн.

Враховуючи наведене та керуючись 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Симона Петлюри, 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) 106 962 (сто шість тисяч дев'ятсот шістдесят два) грн. 86 коп., з яких: 30 987 (тридцять тисяч дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 71 коп. - заборгованості по заробітній платі; 67 525 (шістдесят сім тисяч п'ятсот двадцять п'ять) грн. 00 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16.08.2016 року по 15.08.2018 року; 8 450 (вісім тисяч чотириста п'ятдесят) грн. 15 коп. - компенсації з урахуванням індексу інфляції за період з 16.08.2016 року по 15.08.2018 року від суми заборгованості по заробітній платі.

Стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» на користь держави судовий збір у сумі 1 069 (одна тисяча шістдесят дев'ять) грн. 63 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено 31.10.2018.

Суддя: