Справа № 404/8133/16-ц
Номер провадження 2/404/245/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 акціонерного товариства « Українська пожежно- страхова компанія» третя особа ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до суду до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 91138,64 грн. - завданої матеріальної шкоди та 20000 грн.

моральної шкоди та з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 19 травня 2014р. о 11.40 год. ОСОБА_2 керував автомобілем «СНЕRУ-ТІІТіggо», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 в м.Кіровограді по вул.Московській, навпроти будинку №105 розпочав виконувати розворот, не зайнявши завчасно відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, що призвело до зіткнення з автомобілем «ОРЕL Моvаnо», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку в лівій смузі для руху. Відповідач - ОСОБА_2 перед виконанням маневру не переконався в безпечності своїх дій, чим порушив п.10.1 та 10.4 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. На місце пригоди прибули працівники ВДАІ Кіровоградського МВ, які склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Згідно розділу «Особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію на автомобіль ««ОРЕL Моvапо», державний реєстраційний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4, значиться: має право керувати ОСОБА_1.

Станом на 19 травня 2014р. позивач ОСОБА_1 володів автомобілем на підставі розпорядження власника зробленому в свідоцтві про реєстрацію та документів, визначених в п.2.1 ПДР України.

Згідно постанови Кіровоградського районного суду від 06.06.2014 року по справі № 390/1471/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

16.09.2014 року Апеляційним судом Кіровоградської області була винесена постанова, якою постанова Кіровоградського районного суду від 06.06.2014 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності залишена без змін.

20 травня 2014р. звернувся з заявою до відповідача ОСОБА_5 дирекції ОСОБА_6 «Українська пожежно-страхова компанія», для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому, згідно договору страхування АС/7121776 від 28.12.2013р. ,укладеного з ОСОБА_2

20 травня 2014р. відповідачем ОСОБА_6 «Українська пожежно-страхова компанія» було складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу - «ОРЕL Моvаnо», державний реєстраційний знак НОМЕР_2.

В 2015р. ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з позовом в якому просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 в якості відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки 2 098,92 грн. та з відповідача ОСОБА_7 (транспортного) страхового бюро України у якості відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди 50 000,00 грн.

Відповідно Висновку експерта №573 судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи від 11.05.2016р., проведеної КВ Одеського НДІСЕ МЮ, в розглянутій дорожній обстановці, при здійсненні водієм автомобіля, «СНЕRУ-ТІІТіggо» ОСОБА_2 маневру розвороту з правої смуги руху, ...дії водія ОСОБА_2 не відповідали п.9.4,10.1 та 10.4 ПДР України.

Згідно рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07 червня 2016р. по справі №405/2300/15-ц в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_7 (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної

небезпеки - відмовлено.

Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, згідно полісу обов'язкового страхування складає 50 000 грн.

З урахуванням вищенаведеного, з відповідача ОСОБА_2 повинно бути стягнуто розмір шкоди заподіяної майну - 91138,64 грн., а з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхову суму - 50 000 грн.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу крім матеріальної шкоди, також заподіяно моральну шкоду. Пошкодження автомобіля стало причиною його моральних страждань, він втратив душевний спокій з цього приводу. У нього порушились нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, а тому просить стягнути з ОСОБА_2 - 20000 грн.

завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить задовольнити позов повністю.

В судовому засіданні адвокат позивача зазначив, що максимальний розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, у разі спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (так званий Європротокол) затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України».

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).. З урахуванням вищенаведеного, з відповідача ОСОБА_2 повинно бути стягнуто розмір шкоди заподіяну майну - 91138,64 грн., та 20000 грн. моральної шкоди, а з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхову суму - 50 000 грн.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та а обґрунтування заперечень зазначив, що у позивача немає жодного документа на підтвердження вини відповідача, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю.

До судового засідання представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства « Українська пожежно- страхова компанія» надав заперечення проти позову з посиланням, що згідно із ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Позивачем не надано підтвердження настання цивільно-правової відповідальності водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2. Підтвердженням настання цивільно-правової відповідальності є постанова суду, однак у додатках до позовної заяви відсутня постанова суду, якою визнано ОСОБА_2 винним у дорожньо-транспортній пригоді 19.05.2014 р. та притягнено в установленому порядку до відповідальності.

Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку. Події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором.

Статтею 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлені випадки, коли шкода не відшкодовується, зокрема за шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Цивільно-правова відповідальність настає за цивільне правопорушення, яке має певні ознаки і є обов'язковою наявність складу такого правопорушення, що включає в себе: наявність майнової і моральної шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; вина заподіювача шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і завданою шкодою.

Відповідно до постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06.06.2014 р., залишеною без змін постановою від 16.09.2014 р. апеляційного суду Кіровоградської області, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито за реабілітуючою ознакою, а саме: відсутність складу адміністративного правопорушення ( п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.06.2016 р. по справі № 405/2300/15-ц встановлено, що в діях водія автомобіля НОМЕР_4 - ОСОБА_2 відсутні будь-які порушення Правил дорожнього руху, які перебувають у причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній справі, справі про адміністративне правопорушення не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, наявні судові рішення підтверджують відсутність вини ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і відсутність обов'язку ОСОБА_6 «УПСК» сплачувати страхове відшкодування, тому просить відмовити в задоволенні даного позову .

Судом встановлено наступні факти.

19 травня 2014р. о 11.40 год. сталося ДТП за участі водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем «СНЕRУ-ТІІТіggо», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 в м.Кіровограді по вул .Московській, навпроти будинку №105 та розпочав виконувати розворот та автомобілем «ОРЕL Моvаnо», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку в лівій смузі для руху. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

Працівники ВДАІ Кіровоградського МВ,

склали протокол про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Згідно постанови Кіровоградського районного суду від 06.06.2014 року по справі № 390/1471/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

16.09.2014 року Апеляційним судом Кіровоградської області була винесена постанова, якою постанова Кіровоградського районного суду від 06.06.2014 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності залишена без змін.

Згідно ст.81 ЦПК України, це підстава яка звільняє від

доказування щодо певних обставин.

20 травня 2014р. позивач звернувся з заявою до відповідача -Кіровоградської дирекції ОСОБА_6 «Українська пожежно-страхова компанія», для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому, згідно договору страхування АС/7121776 від 28.12.2013р., укладеного з ОСОБА_2.

20 травня 2014р. відповідачем ОСОБА_6 «Українська пожежно-страхова компанія» було складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу - «ОРЕL Моvаnо», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 .

В 2015р. ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в якості відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки 2 098,92 грн. та з відповідача ОСОБА_7 (транспортного) страхового бюро України у якості відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди 50 000,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07

червня 2016р. в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_7 (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовлено .

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, оскільки відповідно до ст.3 Закону України №1961-ІУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування, а виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-ІУ обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках ОСОБА_7 транспортному) страховому бюро України, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-ІУ обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 1,2 п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки» обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи , яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, не залежно від наявності вини.

Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, згідно Полісу обов'язкового страхування відповідача ОСОБА_2 складає 50 000 грн.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки» страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-ІУ.

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею коли зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)..

Позивач стверджує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди крім матеріальної шкоди, йому також заподіяно моральну шкоду. Пошкодження автомобіля стало причиною його моральних страждань, він втратив душевний спокій з цього приводу. У нього порушились нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна.

Також дана стаття передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз»яснення пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" наводить приклади моральної шкоди - порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми і т.д. »

Відповідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Частина 2 ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частина 5 ст.1187 ЦК України передбачає, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову, оскільки згідно із ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому , судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно розділу «Особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію на автомобіль ««ОРЕL Моvаnо», державний реєстраційний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4, значиться: як особа , що має право керувати транспортним засобом.

За встановлених судом обставин, згідно наданих матеріалів вбачається, що в Акті огляду автомобіля складеного страховою компанією, зазначено потерпілий ОСОБА_4 ( а.с. 77), саме власник має право на звернення до суду з даним позовом , та на отримання страхового відшкодування від страхової компанії.

Надані позивачем акти здачі прийняття робіт ( а.с. 80, 88), рахунки фактури ( а.с. 81, 82), квитанція ( а.с. 87), видаткова накладна ( а.с. 89), виписані саме на ім»я власника транспортного засобу ОСОБА_4 , а не позивача ОСОБА_1 , який має право лише керування транспортним засобом.

Враховуючи зазначене, позиція позивача , щодо стягнення страхового відшкодування та заподіяної шкоди його автомобілю, власником якого він не являється, є безпідставною і такою , що не ґрунтується на законі.

Що стосується відшкодування моральної шкоди , яку позивачу, як ним зазначено в позові, було заподіяно відповідачем , то в суді не знайшли підтвердження обставини, вказані позивачем та не надано жодних доказів на підтвердження того , що наслідки , які настали для позивача перебувають у причинному зв»язку з діями відповідача , тому моральна шкода не підлягає стягненню з відповідача, позов в цій частині є необґрунтований та недоведений .

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ст.ст. 134 - 142 ЦПК України судові витрати залишити по фактично понесеним сторонами.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.22,23,1166,1167,1187,1194 ЦК України, ст.ст.13, 81, 134 142, 265-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( пров. Шкільний буд. 13, м. Кропивницький, 25000, ІПН- НОМЕР_5) до ОСОБА_2 ( вул. Овражна буд. 7, с. Попівка, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27652, ІПН- НОМЕР_6) та ОСОБА_3 акціонерного товариства « Українська пожежно- страхова компанія» ( вул. Кирилівська буд. 40, м. Київ, 04080, код ЄДРПОУ -20602681) третя особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1, 25000, ІПН- не встановлено) про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відмовити повністю.

Судові витрати залишити по фактично понесеним сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда