Дата документу 22.06.2018
Справа № 334/4268/17
Провадження № 2/334/843/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Лапі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 18.03.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 був укладений договір б/н, за яким відповідач отримала кредит в сумі 7400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 18.06.2017 року має заборгованість у розмірі 35051,14 грн., яка складається з наступного: 7367,84 грн. заборгованість за кредитом; 1948,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 23589,13 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина); 1645,29 гривень штраф (процентна складова).

ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 35051,14 грн. за кредитним договором № б/н від 18.03.2013 року, а також судові витрати, які були ними понесені у звязку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1600,00 гривень.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання 22.06.2018 не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПАТ КБ «Приватбанк», позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі, вказала, що в Анкеті-заяві не вказано яку саме кредитну карту їй було видано, надані позивачем документи не можуть підтверджувати факт існування боргу перед Банком, оскільки розрахунок заборгованості датований серпнем 2014 року, а не з момент укладання договору, Умови та правила надання банківських послуг не можуть підтверджувати факт існування боргу оскільки в цих документах немає жодного посилання на Відповідача, а також вони не підписані відповідачем та взагалі не відповідають укладеному договору.

Крім того, просить застосувати строки позовної давності, оскільки вона є пенсіонеркою, поховала чоловіка та сина, знаходиться у складному матеріальному становищі, та зменшити розмір пені.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 18.03.2013 року ОСОБА_1 підписала анкетузаяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. (а.с. 7).

Згідно змісту вказаної заяви, підписаної ОСОБА_1, остання погодилась, що вказана заява разом із памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банка. Хоча, суд зауважує, що в анкеті-заяві, яка фактично є Договором про надання банківських послуг, відсутня відмітка про те, яка платіжна карта була видана відповідачці (а.с.7 оберт), що суперечить пункту 2.1.1. та 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, Банк випускає клієнту картку на основі заяви, яка належним образом заповнена і підписана клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку карти здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску картки /а.с.17/.

Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил визначено, що для надання услуг банк видає клієнту картку, її вид визначений в памятці клієнта/довідці про умови кредитування і Заяві підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки указана в заяві /а.с.17/.

Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором від 18.03.2013 р., датою початку розрахунку за даним договором вказано 13.08.2014 року /а.с.4/.

До того ж, невідповідність наданих Банком Умов та правил надання банківським послуг укладеному Договору підтверджується наявністю п. 1.1.7.6.1, в якому є посилання на 2015рік, а саме зазначено період дії описаною спеціального сервісу починаючи з 00 годин 00 хвилин до 01.07.2015 р. по 23 години 59 хвилин 31.12.2015 р. /а.с.16/

Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п. 2.1.1.2.5. Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право відмовити клієнту без пояснення причин у видачі та перевипуску Карти у випадку надання ним в заяві невірної інформації, нестійкого фінансового положення і наявність даних, які посвідчують про неможливість видати (перевипустити) Карту даній особі.

Відповідно до п.2.1.1.2.14 замовлені клієнтом картки, в тому числі продовжені на новий термін, однак не отримані, зберігаються у банку для видачі клієнту не більше 6 місяців, після цього можуть бути знищені в установленому порядку.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафа), оплати винагороди банку.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний спалити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку , в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, банк має право на зміну Тарифів , які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобовязаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо банк не отримає протягом 7 днів повідомлення клієнта його не згоди зі змінами, то рахується, що клієнт прийняв зміни.

Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. №СП-2010-256, за користування Кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Пунктом 2.1.1.12.12 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Як визначено ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підставі ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості - 30.06.2017 року, а відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить відмовити у стягненні за договором у звязку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Відповідно д ост.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ст.257 ЦК України до вимоги про стягнення суми заборгованості за кредитом застосовується загальний строк позовної давності - три роки.

Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо).

Згідно до ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1, 5 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

У звязку з наведеним, суд приходить до висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору.

Правова позиція та аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі №6-14 цс 14, яка є обовязковою для судів.

Відповідно до ст. ст. 12-13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних доказів по суті позову, а саме, Анкета-заява заповнена з порушенням вимог пунктів Умов і правил надання банківських послуг, тому що Банк посилається що саме ці два документи у сукупності складають Договір приєднання. По-друге, розрахунок заборгованості, наданий Банком на підтвердження своїх вимог, суперечить пунктам Умов та Правил надання банківських послуг, якими передбачено що договір вважається укладеним з моменту його підписання, натомість розрахунок до Договору, укладеного від 18.03.2013р. починається з 13.08.2014 року, тобто через півтора роки після підписання. До того ж, суд вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг і в інших пунктах не відповідають укладеному між Банком та ОСОБА_1 кредитного договору, а точніше, взагалі інші, ні ж ті, про які вказано в Анкеті-заяві, що підтверджує наявність в них посилань на 2015 рік.

Враховуючи вищевикладене, а також, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню у звязку з недоведеністю.

Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, ст. ст. 256-259, 261, 509, 526, 527, 530, 549-551, 610-612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення 27.06.2018.

Суддя: Баруліна Т. Є.