Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Будулуци М.С., Космачевської Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду в місті Бахмуті цивільну справу №243/11400/17

за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2018 року,

(суддя - Кузнецов Р.В. рішення ухвалено у м. Слов'янськ),

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» звернулось до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та користується наданими позивачем послугами з опалення, однак не у повному обсязі оплачує вартість цих послуг, у зв'язку із чим за період з 01 листопада 2010 року по 01 жовтня 2017 року утворилась заборгованість в сумі - 17 381,37 грн.

Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послугу з опалення, а він використовував її для задоволення власних потреб і не відмовлявся від неї. Багатоквартирний будинок, де мешкає відповідач приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Протягом періоду, за який нарахована заборгованість, скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги позивачем, від відповідача не надходило.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язання по оплаті спожитих послуг, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості, яка утворилась за період з 01 листопада 2010 року по 01 жовтня 2017 року в розмірі 17 381,37 грн.

Крім того, керуючись положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, просив суд також стягнути з відповідача на його користь витрати від інфляційних процесів за весь час прострочення в сумі - 6 042,05 грн. та 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 1 302,01 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2018 року позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» задоволені: стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по оплаті спожитих послуг з опалення за період з 01 листопада 2010 року по 01 жовтня 2017 року в сумі 17 381 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят одна) грн. 37 коп.; витрати від інфляційних процесів в сумі - 6 042 (шість тисяч сорок дві) грн. 05 коп.; 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 1 302 (одна тисяча триста дві) грн. 01 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі - 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача - ОСОБА_2 просить скасувати рішення Слов'янського міськрайонного суду від 04 липня 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2, який діє в інтересах відповідача, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, представник відповідача вказує на те, що позивач не надав до суду першої інстанції належних доказів про надання послуг з теплопостачання до будинку АДРЕСА_7. Крім того скаржник звертає увагу на те, що відповідачем до суду першої інстанції надавались докази про об'єднання квартир №183 та №184 в будинку АДРЕСА_7 в одну, яка у серпні 2015 року була відключена від центрального теплопостачання для налаштування індивідуального опалення у встановленому законом порядку. На думку ОСОБА_2 твердження суду першої інстанції щодо неповідомлення відповідачем позивача про об'єднання квартир не відповідає дійсності, адже це спростовується матеріалами справи, а саме повідомленням від 29.11.2017 року. Таким чином, відповідач правомірно від'єднав квартиру НОМЕР_2 від теплопостачання, а тому нараховані суми заборгованості за такі послуги є безпідставними.

На вказану апеляційну скаргу від представника ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, а рішення Слов'янського міськрайонного суду залишити без змін. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Також, позивач наголошує на тому, що відповідачем не надано належних документів щодо встановлення індивідуального опалення в квартирі АДРЕСА_2, а тому вважати що він не є споживачем послуги з центрального опалення не має підстав. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, якими передбачено відключення від центрального опалення не окремих квартир, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Згідно п.25 Правил відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 серпня 2018 року апеляційна скарга була залишена без руху. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року продовжено процесуальні строки.

На підставі Указу Президента України від 29.12.2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» та Указу Президента України від 28.09.2018 року №297/2018 «Про переведення суддів» апеляційний суд Донецької області ліквідовано, утворено Донецький апеляційний суд, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикція ліквідованого суду, а суддів переведено на роботу на посадах суддів Донецького апеляційного суду, до якого було передано зазначену цивільну справу.

З 03 жовтня 2018 року розпочав роботу Донецький апеляційний суд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2018 року визначено наступний склад Донецького апеляційного суду для розгляду справи № 243/11400/17: Санікова О.С. (головуючий суддя), Будулуца М.С., Космачевська Т.В.

Ухвалою Донецького Апеляційного суду від 16 листопада 2018 року по даній справі відкрито апеляційне провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа» звернулось до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, сумарна вартість яких не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 03 червня 2010 року відповідач ОСОБА_1 отримав у дар однокімнатну квартиру АДРЕСА_3.

Рішенням Слов'янської міської ради № 250/9 від 06 квітня 2011 року ОСОБА_1 було дозволено об'єднання та перепланування однокімнатної квартири НОМЕР_1 та трикімнатної квартири НОМЕР_2 в житловому будинку АДРЕСА_8, із присвоєнням об'єднаній квартирі номеру - НОМЕР_2.

Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12 грудня 2011 року, виданого Слов'янською міською радою, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить чотирикімнатна квартира АДРЕСА_4.

Згідно із витягом про державну реєстрацію прав КП «БТІ» м. Слов'янськ № 32449670 від 12 грудня 2011 року за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого Слов'янською міською радою 12 грудня 2011 року зареєстроване право власності на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_4.

Погодженням на встановлення індивідуального опалення відповідачу ОСОБА_1, за погодженням «ЖЕК № 6», ВО «Слов'янськтепломережа», Слов'янського ПУ ВКГ «Міськводоканал», Архітектури та РЕС, був дозволений демонтаж централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_5 за умови узгодження технічних умов та проектної документації, виконання технічних умов виданих ВО «Слов'янськтепломережа», сплати заборгованості за теплову енергію та встановлення водоміру.

Згідно із технічними умовами ВО «Слов'янськтепломережа» від 10 жовтня 2007 року на індивідуальне електричне опалення ОСОБА_1 повідомлено, що йому необхідно, зокрема, виконати проект демонтажу існуючих опалювальних приладів, заізолювати стояки опалення та викликати представника ВО «Слов'янськтепломережа» для перевірки монтажної схеми до іх заштукатюрювання; виконати проект незалежного джерела теплопостачання; скласти тристоронній акт про виконані роботи та сплатити заборгованість по оплаті теплової енергії на час складання акту, та після виконання всіх перелічених заходів та надання необхідної документації, написати заяву про не нарахування плати за послуги теплопостачання.

Згідно акту про прийняття виконаних робіт від 15 серпня 2011 року відповідач ОСОБА_1 прийняв від ОСОБА_6 виконані роботи з демонтажу штукатурки стін, демонтажу електричних дротів, демонтажу батарей опалення та сушителя для рушника, утеплення стелі, утеплення стояків, утеплення підлоги, розвантаження дошки підлогової, укладання підлоги, набивки дерев'яної підлоги, пробивки отворів під електричний дріт в стіні. Вказані роботи були проведені у період з 16 червня 2011 року по 15 серпня 2011 року.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення вимог закону, неналежним чином здійснював зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг з опалення, у зв'язку із чим за період з 01 листопада 2010 року по 01 жовтня 2017 року утворилась заборгованість в сумі - 17381,37 грн., на яку нараховані також витрати від інфляційних процесів за весь час прострочення в сумі - 6 042,05 грн. та 3 % річних від суми заборгованості в розмірі -1 302,01 грн. Такі дії відповідача є неправомірними, у зв'язку із чим, позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення вказаної заборгованості підлягають задоволенню

Такі висновки суду є правильними.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктом 24 цих Правил (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до п. 25 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

На виконання пункту 25 цих Правил, наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року затверджений Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за N 1478/11758. Вказаний Порядок зі змінами, внесеними згідно із Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 169 від 06 листопада 2007 року, яким виключено право споживача послуг окремого приміщення житлового будинку відмовитись від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно саме до цього Порядку.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.1, пп. 2.2.1).

Пунктами 2.5 - 2.8 вказаного Порядку передбачено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення виконуються у міжопалювальний період.

По закінченні робіт складається акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під'їзду, будинку) від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

В матеріалах справи відсутній акт, який би підтверджував відключення квартири АДРЕСА_6 від мережі центрального опалення, а надані відповідачем документи не є належними доказами цього та підтверджують факт видачі погодження на встановлення індивідуального опалення в квартирі НОМЕР_2 та проведення демонтажу батарей опалення, сушителя для рушника.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо не подання позивачем доказів про надання послуг з теплопостачання до будинку АДРЕСА_7 слід зазначити наступне.

У частині першій статті 19 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІVобов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 465/4268/15.

Враховуючи викладене суд першої інстанції правильно виходили з того, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» надавало послуги з централізованого опалення будинку, в якому знаходиться належна відповідачу квартира, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг; крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів ненадання позивачем послуг з теплопостачання..

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання, яка була нарахована підприємством, оскільки не було проведено складання тристороннього акту про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: