Справа № 576/993/18
Провадження № 4-с/576/3/18
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

27.06.18 м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Колодяжний А.О., розглянувши матеріали скарги Глухівського міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, -

встановив:

Глухівська міська рада звернулась до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із скаргою на рішення державного виконавця, у якій просить скасувати постанову державного виконавця від 25.04.2018 р. про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

У скарзі міститься посилання на п. 4 ч. 1 ст. 20 та ст. 287 КАС України.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що справа не підсудна Глухівському міськрайонному суду Сумської області.

У своєму висновку щодо застосування норм права, Велика Палата Верховного Суду вказала, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (п. 33 постанови від 06.06.2018 р. по справі № 921/16/14-г/15).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини фраза "встановленого законом", крім іншого, поширюється на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; у разі перевищення судом повноважень, які чітко викладені в процесуальному законі, такий суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у значенні п. 1 ст. 6 Конвенції (справа "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Позивач оскаржує постанову державного виконавця про стягнення штрафу у справі, що не входить до переліку визначеного пунктами 1-3 частини першої статті 20 КАС України.

Отже, Глухівський міськрайонний суд Сумської області не має компетенції на розгляд цієї справи і не є "судом, встановленим законом" в контексті вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд вважає необхідним на підставі статті 29 КАС України передати справу на розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 20,29 КАС України, суд, -

ухвалив:

Матеріали адміністративної справи № 576/993/18 за скаргою Глухівського міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу передати на розгляд до Сумського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Колодяжний