Справа № 175/1939/18
Провадження № 2/175/627/18
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2018 року Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» ОСОБА_3, в.о. начальника Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» ОСОБА_3, в.о. начальника Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Дана позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертається з 3 (трьома) позовними вимогами матеріального характеру та 2 (двома) вимогами нематеріального характеру, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 100,00 грн., розмір якого суду не зрозумілий.

Згідно п.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, позивач у позовній заяві зазначив ціну позову 1 000 000,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні Засади оцінки майна і майнових прав» №1440 від 10 вересня 2003 року ринкова вартість - це вартість, за яку можливе відчуження обєкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника субєкта оціночної діяльності.

В позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна на момент звернення до суду. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Однак, позивачем не підтверджена ціна позову щодо дійсної вартості майна, тому, позивачу слід визначити дійсну вартість оспорюваного майна, предявити суду підтверджуючі про це документи та сплатити відповідну суму судового збору.

Згідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві мають бути чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, позивач на підтвердження своїх позовних вимог надала докази у вигляді технічної документації на майно станом на 2011 року, а не на час звернення до суду з позовною заявою.

Без усунення вказаних недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» ОСОБА_3, в.о. начальника Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків в десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Новік