Справа № 473/2037/18
РІШЕННЯ

іменем України

"02" липня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську за правилами скороченого позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

14.06.2018 року позивач ОСОБА_1, яка вказує, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1, звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, який є її сином, про визнання його таким, що втратив право користування цим житловим будинком через не проживання у ньому більше одного року (з 2000 року) без поважних причин через обрання іншого місця проживання: АДРЕСА_2.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що вона згідно свідоцтва про право власності виданого 03.04.1992року виконавчим комітетом Дорошівської сільської ради є власником спірного житлового будинку, відповідач є зареєстрованим в ньому з 06.04.1998 року, але не проживає з 2000 року, обрав місце проживання з сім'єю, яку створив і не бажає добровільно знятися з місця реєстрації.

Посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, позивач просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3 - підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначаючи, що в будинку належному матері не проживав через її перешкоди.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності виданого 03.04.1992року виконавчим комітетом Дорошівської сільської ради позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за позивачем в КП «Вознесенське МБТІ» 03.04.1992 року за №13, що підтверджується реєстраційним написом. 24.03.2017 року було проведено державну реєстрацію права власності позивача ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно - житловий будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_2, який є сином позивача ОСОБА_1 у відповідності до даних оглянутого в судовому засіданні паспорту громадянина України з 06.04.1998 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Доказами не проживання відповідача за місцем реєстрації без поважних причин є довідка про склад сім'ї та довідка про реєстрацію проживання, акт про не проживання від 22.05.2018 року складений посадовою особою Дорошівської сільської ради з яких слідує, що період не проживання є тривалим з 2000 року.

Сам відповідач в судовому засіданні не заперечував власне непроживання за реєстраційним місцем проживання, обрання ним іншого місця проживання - АДРЕСА_2, доказів поважності причин не користування житловим будинком АДРЕСА_1 суду не надав.

Згідно статті 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 в зв'язку з не проживанням у ньому понад один рік без поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є. Старжинська