Справа №2-2089/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник 03.10.2018 року звернувся до суду з заявою про скасування арешту накладеного на квартиру АДРЕСА_1, відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2011 року.

Розгляд заяви було призначено на 18.10.2018 р., однак заявник в судове засідання не зявився, хоча про час, місце розгляд справи позивач був належним чином повідомленим, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення, що повернулося на адресу суду.

В подальшому 05.12.2018 р. заявник в судове засідання теж не зявився, хоча про час, місце розгляд справи була належним чином повідомленою, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення.

Згідно п.5, ч.1, ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч.5. ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначає ч.3, ст.131 ЦПК України учасникисудового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Аналізуючи вказані вище норми права, суд вважає, що законодавець передбачив, що за умови двох поспіль неявок до суду заявника або його представника з будь-яких підстав як перший, так і другий раз, заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За змістом ч.1, ст.210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Як наголошує ч.1, ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальнимиправами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання, випадки недобросовісної поведінки сторін ними не передбачені. Разом з тим згідно із ч.1 ст.44 ЦПК учасники судового процесута їх представники повинні добросовісно користуватися правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд обмежений у можливостях впливу на недобросовісну поведінку сторони, що дозволяє зацікавленій особі різними способами затягувати розгляд справи, перешкоджати ухваленню несприятливого для себе рішення й учиняти інші протиправні дії у сфері цивільного судочинства. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «ОСОБА_4 проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Заявник належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, недобросовісно користується своїми процесуальними правами, зловживає ними та не виконує покладені на нього процесуальні обов'язки. Розгляд даного позову розпочато 18.10.2018 року, однак заявник жодного разу не з'явився в судове засідання, що свідчить про те, що він не зацікавлений в результатах розгляду справи.

З огляду на те, що заявник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з'явився в судове засідання, заяву про розгляд справи, призначеної на 18.10.2018 р. та 05.12.2018 р. без його участі не подав, суд приходить до висновку про залишення заяви без розгляду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 169, 207 ЦПК України, суд, -

Постановив :

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без розгляду.

Розяснити заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя