ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1563/18 Справа № 204/539/17 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 липня 2008 року відповідачі звернулися до нього з проханням надати їм в борг 7 000 доларів США, для внесення першого внеску за автомобіль, який вони мали намір придбати. Отримавши від нього гроші відповідач - ОСОБА_2 написав розписку, у якій вказав, що зобов'язується повернути борг не пізніше 3-х років з дня написання розписки - до 16 липня 2011 року. Однак до вказаної дати борг повернутий не був. Відповідачі звернулися до нього з проханням відстрочити строк повернення боргу на 4 роки, до 16 липня 2015 року, на що він погодився. Строк повернення боргу був продовжений до 16 липня 2015 року, про що відповідач ОСОБА_2 вказав в розписці. 13 січня 2009 року відповідачі знову звернулися до нього з проханням надати їм у борг гроші в сумі 11 000 доларів США, але не маючи можливості надати в борг вказану суму, він надав у борг - 6 000 доларів США, про що ОСОБА_2 від свого імені написав розписку із зобов'язанням повернути борг до 14 січня 2016 року. 11 лютого 2009 року на прохання відповідачів він надав їм у борг 5 000 доларів США на строк до 12 лютого 2016 року, що підтверджується розпискою, написаною ОСОБА_2. У зазначені в розписках строки, на його прохання, відповідачі борг не повернули, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути зі ОСОБА_2, ОСОБА_4 суму боргу еквівалентну 18 000 доларів США- 489 460 гривень.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що розмір боргу має бути стягнутий з обох відповідачів солідарно, оскільки позичені кошти були використанні в інтересах сім'ї на внесення першочергового платежу за автомобіль та погашення кредитного договору на придбання цього автомобіля. При цьому ОСОБА_3 надавала письмову згоду на укладання вказаного кредитного договору.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву відповідачі не скористались.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль Skoda, модель Oсtavia, 2008 року випуску, тип ТЗ - легковий хетчбек-В, колір бежевий, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1 є особистою приватною власністю ОСОБА_2, ОСОБА_3 нічого не було відомо про боргові зобов'язання ОСОБА_2, а позивачем не доведено, що позичені кошти були витрачені в інтересах сім'ї.

Однак колегія суддів не може погодитись з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідачі перебували в шлюбі з 07 липня 2007 року по 27 лютого 2017 року (а.с.49-50).

16 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 7 000 доларів США до 16.07.2011 року. Факт одержання грошей підтверджується розпискою від 16.07.2008 року, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав позику від позивача в сумі 7 000 доларів США; зі строком повернення до 16.07.2011 року; строк погашення боргу продовжений до 16.07.2015 року (а.с.4).

Згідно договору поставки №16/01 від 16 липня 2008 року, продавець ТОВ "Віамон" зобов'язався продати, а ОСОБА_2 прийняти та оплатити автомобіль SKODA OCTAVIA A-5 Elegance 2.0/110kW 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_2. За умовами договору загальна сума товара складає 135 000грн., передплата в розмірі 13 500 грн. вноситься покупцем в момент укладання договору (а.с.27).

Відповідно до договору 01/07 від 01 жовтня 2008 року, ТОВ "Віамон" зобов'язався передати у власність ОСОБА_2, а ОСОБА_2 прийняти та оплатити вищезазначений автомобіль, та на протязі 7 днів з моменту укладення цього договору сплатити суму в розмірі 47 500 грн. За умовами договору право власності на автомобіль переходить з моменту сплати продавцю суми в розмірі 47 500 грн. (а.с.29).

02.10.2008 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу SKODA OCTAVIA, 2008 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2 (а.с.63).

03 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та АКІБ "Укрсиббанк" було укладено договір про надання споживчого кредиту в сумі 18 000, 00 доларів США та заставу транспортного засобу марки SKODA модель OCTAVIA A5, рік випуску 2008, колір бежевий, тип Т3 Легковий-комбі-В, номер кузова НОМЕР_2, ДНЗ НОМЕР_3 (а.с.51-52).

У забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань позичальника, ОСОБА_4 було надано поруку, згідно договору поруки № 232605.

13 січня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики за яким, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 6 000 доларів США до 14.01.2016 року. Факт одержання грошей підтверджується розпискою від 13.01.2009 року, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав позику від позивача в сумі 6 000 доларів США зі строком повернення до 14.01.2016 року (а.с.5).

Згідно наявної в матеріалах справи квитанції від 13.01.2009 року, ОСОБА_2 було здійснено погашення кредитної заборгованості в сумі 6 000,00 доларів США. (а.с.36)

11 лютого 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики за яким, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 5 000 доларів США до 12.02.2016 року. Факт одержання грошей підтверджується розпискою від 11.02.2009 року, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав позику від позивача в сумі 5 000 доларів США зі строком повернення до 12.02.2016 року (а.с.6).

Згідно квитанції № 226 від 11.02.2009 року, ОСОБА_2 здійснив погашення кредитної заборгованості в сумі 5 000,00 доларів США (а.с.35).

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що позичені кошти було витрачені ОСОБА_2 на погашення кредитної заборгованості за договором споживчого кредиту та застави автомобіля SKODA OCTAVIA A-5 Elegance 2.0/110kW 2008 року випуску, що був придбаний в період шлюбу відповідачів.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за відповідачем ОСОБА_3 право власності на 1/2 автомобіля SKODA OCTAVIA, 2008 року випуску VIN НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 (а.с.179-180).

За ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Тобто, у подружжя, крім права спільної сумісної власності на придбане за рахунок позичених грошових коштів авто, виникає також і зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення позиченої грошової суми.

Приймаючи до уваги, що за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/2 автомобіля, придбаного на позичені кошти, розмір позики, що була отримана в інтересах сім'ї в сумі 18 000 доларів США, підлягає стягненню по 1/2 з кожного з подружжя.

Однак суд першої інстанції не прийняв до уваги вищенаведених обставин, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення на користь позивача суми боргу за договором позики по 9 000 доларів США з кожного з відповідачів.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у справі по 6 118,25 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) доларів США та судовий збір в сумі 6 118,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) доларів США та судовий збір в сумі 6 118,25 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова