Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2373/18

Номер провадження: 2/511/883/18

04 грудня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання Чернецької А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на його користь у розмірі ? частини із усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення ним 23-річного віку, тобто до 03.12.2021 року, на період навчання.

Свої вимоги мотивував тим, що його батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.11.1998 року. За час їх спільного проживання 03.12.1998 року народився він ОСОБА_1. На даний час він досяг повноліття та навчається на третьому курсі денної форми навчання МУ ім. О.І.Маринеска НУ «ОМА» за контрактом.В звязку з тим, що він навчається на денному відділені він не має змоги самостійно заробляти гроші та забезпечувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги від відповідача, відповідач є працездатним та має змогу надати таку допомогу. Тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. ( а.с.15).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву. В якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. ( а.с.16)

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №149998, виданого Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 56 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2)

Згідно Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.01.2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.(а.с.3)

Відповідно паспорту громадянина України серії КМ № 936684, виданого Роздільнянським РС ГУ ДМС України в Одеській області 23.12.2014 року, ОСОБА_1 повнолітній. (а.с.6)

На теперішній час ОСОБА_1 навчається в Морехідному училищі ім. О.І. Маринеска НУ «ОМА» на 3 курсі денного відділення за контрактом, що підтверджується довідкою виданою начальником Морського училища ім. О.І. Маринеска Національного університету «Одеська Морська академія» від 26.09.2018 року № 220 (а.с.6).

Відповідно паспорту громадянина України серії КМ № 936684, виданого Роздільнянським РС ГУ ДМС України в Одеській області 23.12.2014 року, ОСОБА_1 повнолітній. (а.с.6)

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

ОСОБА_1 навчається на денній формі, за контрактом, він не має можливості працевлаштуватися, не має власного житла в м.Одеса, має необхідність в забезпеченні продуктами харчування, одязі та має відповідні витрати на навчання, що приводить суд до висновку, що він потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів:

1) досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

2) продовження ними навчання. Сімейний кодекс не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже для отримання права на батьківське утримання, дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності.

3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі.

4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

З аналізу зазначених вище юридичних фактів, матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 по справі досяг віку який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчатися на денній формі навчання, потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, оскільки навчання є його основним заняттям і він не має можливості працювати та заробляти собі на життя, а тому має потребу у матеріальній допомозі, перебуває на повному утриманні своєї матері.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України).

Вирішуючи питання, чи має змогу відповідач надавати сину матеріальну допомогу, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 працює на авіаційному заводі на посаді начальника відділу ІТЗО.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі викладеного суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь сина на період здобуття ним професійної освіти, останній потребує допомоги, а тому на користь позивача належить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 02.11.2018 року до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2020 року, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

На підставі ст.141, 182, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 18, 19, 48, 76-81, 95, 211, 258-259, 200, 263-265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2

У відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук