КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Миколаєць І.Ю.
№22-ц/824/1620/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача УкраїнецьЛ.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про захист права споживача, стягнення страхового відшкодування, пені за прострочення зобов'язання , -

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, пені за прострочення зобов'язання.

В обґрунтування позову зазначав, що 05.09.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу - Skoda Octavia A7, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_5.

12.10.2015 року на підставі страхового акту №ДККА-46509 від 09.10.2015 року на його рахунок було перераховано 62393, 22 грн. страхового відшкодування.

Разом з тим, відповідачем невірно було визначено дійсну вартість транспортного засобу в розмірі 350769, 00 грн. та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 217477, 26 грн, у зв'язку з чим розмір страхового відшкодування було визначено виходячи із конструктивної загибелі транспортного засобу.

Відповідно рахунку № САСТ-488690 від 05.09.2015 року офіційного дилера Skoda в Україні - ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Skoda Octavia A7 становить 174 248, 58 грн, у зв'язку з чим конструктивна загибель застрахованого транспортного засобу не відбулась.

Ураховуючи наведене та з усіма уточненнями просив суд стягнути з відповідача 40333, 16 грн страхової виплати за проведення відновлювального ремонту в результаті страхового випадку, 95989, 89 грн. пені, 10919, 48 3% річних, 48649, 85 грн. інфляційних та судові витрати.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зазначає, що згідно висновку експерта за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 05.07.2017 року ринкова вартість транспортного засобу Skoda Octavia A7 станом на 05.09.2015 року становить 407 028,45 грн.

Вартість відновлювального ремонту складає 216 376,38 грн., що фактично не заперечується відповідачем.

Оскільки вартість відновлювального ремонту не перевищує 60 % вартості дійсної вартості транспортного засобу на дату настання страхового випадку, а становить лише 53,16 %, тому конструктивна загибель застрахованого транспортного засобу не відбулася.

Сума страхового відшкодування, у відповідності п.12.2. договору страхування мала б становити 205210,39 грн.

Разом з тим, відповідачем виплачено лише 62393,22 грн., тобто залишок невиплаченої суми страхового відшкодування становить 142817,17 грн.

Судом не звернуто уваги на те, що 26.04.2018 року відповідачем добровільно перераховано на рахунок позивача 102 484,01 грн. основного боргу та 37 611,63 грн. пені.

Судом не враховано, що у відповідності до умов договору страхування, з урахуванням сплачених сум, відповідач зобов'язаний доплатити 403 33,16 грн. страхової виплати, 97 885,54 грн. - пені, 11 125,02 грн. - 3 % річних та 50 181,58 грн. - інфляційних.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в судове засідання не з&q?а»;явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення16.10.2018.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 24.12.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0199-14-00338, відповідно до умов якого предметом страхування є транспортний засіб - Skoda Octavia A7, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, страхова сума за договором дорівнює дійсній вартості транспортного засобу на дату укладення договору та становить 389 672,00 грн. (а.с.12-22 т.1)

05.09.2015 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 05.09.2015 року за участю застрахованого транспортного засобу, при цьому ним було додано необхідний перелік документів для визнання випадку страховим. ( а.с.24т.1)

Згідно звіту про оцінку автомобіля НОМЕР_3, складеного на замовлення ПАТ СК «Українська страхова група» вартість відновлювального ремонту, завданий власникові автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП, без урахування величини втрати товарної вартості, та з урахуванням розцінок спеціалізованого СТО, складає 217 477,26 грн.

Крім того, згідно звіту ринкова вартість транспортного засобу на момент настання страхового випадку становить 350 769 грн. (а.с.25-35 т.1)

Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає більше ніж 60% дійсної його вартості, застрахований автомобіль визнано конструктивно загиблим у відповідності п.12.4 Договору страхування, яким визначено, що конструктивна загибель застрахованого транспортного засобу - це якщо згідно з актом авто товарознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту перевищує 60% дійсної вартості застрахованого транспортного засобу на дату настання страхового випадку.

12.10.2015 року на підставі страхового акту №ДККА-46509 від 09.10.2015 року на рахунок позивача перераховано 62 393,22 грн. страхового відшкодування. (а.с.96-97 т.1)

Також відповідачем запропоновано позивачу особу, яка виявила намір придбати залишки транспортного засобу за 298 000 грн. (а.с.94 т.1)

Не погоджуючись з рішенням відповідача про визнання транспортного засобу конструктивно загиблим, та вважаючи, що відповідачем не вірно визначено дійсну вартість транспортного засобу в розмірі 350 769, 00 грн. та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 217 477, 26 грн., ОСОБА_3 звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що страхова сума дорівнює дійсній вартості транспортного засобу на відповідний період страхування і становить 389 672,00 грн. Будь-яких додаткових угод щодо визначення іншої дійсної вартості транспортного засобу на відповідний період страхування між сторонами не укладалось, тому суд вважав, щомає місце конструктивна загибель застрахованого автомобіля позивача, оскільки питання щодо дійсного розміру відновлювального ремонту після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 05.09.2015 року позивачем не ставилось.

Проте з таким висновком суду погодитися неможливо з огляду на наступне.

Згідно із ст. 6 Закону України &quec;Про страхування&qu З; добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону, Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно ст. ст. 979, 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Задля встановлення дійсної вартості автомобіля Skoda Octavia A7 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, позивачем було заявлено клопотання про признання судової авто товарознавчої експертизи.

Висновком експерта за результатами проведення повторної комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 05.07.2017 року №14660/16-54 встановлено, що дійсна ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia A7, 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, станом на 05.09.2015 року складала 407 028,45 грн. (а.с.181-187 т.1)

Розмір дійсної ринкової вартості автомобіля станом на 05.09.2015 року в сумі 407 028,45 грн. сторонами не оспорюється.

Ураховуючи те, що розмір дійсної ринкової вартості автомобіля становить 407 028,45 грн., суд першої інстанції не встановивши розмір вартості відновлювального ремонту, дійшов передчасного висновку про те, що мала місце конструктивна загибель застрахованого автомобіля позивача.

У п.12.2. договору страхування визначено, що вартість відновлювального ремонту включає в себе вартість деталей, вузлів, агрегатів, що замінюються, вартість робіт та витратних матеріалів.

Згідно звіту про оцінку автомобіля НОМЕР_3, складеного на замовлення ПАТ СК «Українська страхова група» вартість відновлювального ремонту, завданий власникові автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП, без урахування величини втрати товарної вартості, та з урахуванням розцінок спеціалізованого СТО, складає 217477,26 грн. (а.с.25-35 т.1)

Також у матеріалах справи міститься рахунок №САСТ-488690 ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» згідно якого позивачем сплачено 174 248,58 грн. на відновлення пошкодженого авто. (а.с.58-62 т.1)

У своїх запереченнях представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» зазначив, що вважає даний розрахунок неналежним доказом, оскільки він не відповідає реальній вартості відновлювального ремонту транспортного засобу позивача, та у ньому не зазначені всі пошкоджені деталі, а саме: корпус підшипника колеса правого, амортизатор передній правий, маточник колеса переднього правого/підшипник, маточник колеса переднього лівого/підшипник, два ущільнюючих кільця.

Відповідачем було здійснено запит до ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» з проханням повідомити чи були пошкоджені вказані деталі та чому їх не було включено до вказаного вище рахунку. У відповідь було надіслано рахунок №САСТ-488690 від 05 вересня 20015 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 216376,38 грн. (а.с.79-82 т.1)

Таким чином відповідач у запереченнях вважав належним доказом вартості відновлювального ремонту рахунок №САСТ-488690 від 05 вересня 20015 року на суму 216376,38 грн. (а.с.86-93 т.1)

У матеріалах справи відсутні обґрунтовані заперечення відповідача щодо визначеної вартості відновлювального ремонту в сумі 216 376,38 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначене та не надав оцінки цим обставинам.

Колегією суддів береться до уваги й та обставина, що післяпроведення повторної комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 05.07.2017 року якою визначено, що дійсна ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia A7, станом на 05.09.2015 року складала 407 028,45 грн., 26.04.2018 року відповідачем було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 102 484,01 грн. ( всього на загальну суму 164 877,23 грн.) та 37 611,63 грн. пені в межах однорічного строку за період з 13.10.2015 року по 13.10.2016 року. (а.с.247-246 т.1)

Здійснюючи доплату страхового відшкодування, відповідач виходив з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 174 248,58 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції, враховуючи попереднє визнання відповідачем вартості відновлювального ремонту в сумі 216 376,38 грн. та не визнання вартості відновлювального ремонту в сумі 174248,58 грн., вважає, що після надходження висновку експерта про вартість автомобіля, що спростовує рішення відповідача про конструктивну загибель транспортного засобу, та з метою зменшення страхової виплати, відповідачем було розраховано суму страхового відшкодування з урахуванням меншої суми вартості відновлювального ремонту, а саме 174 248,58 грн.

Зазначені дії розцінюються судом апеляційної інстанції як дії спрямовані на свідоме заниження вартості страхового відшкодування.

Також апеляційним судом враховується, що відповідачем не заявлялося клопотання про призначення експертизи задля встановлення вартості відновлюваного ремонту.

За таких обставин, колегією суддів береться за основу вартість відновлюваного ремонту в сумі 216 376,38 грн., визначеного ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» згідно рахунку №САСТ-488690 від 05.09.2015 року.

Отже, враховуючи вартість відновлювального ремонту - 216376,38 грн. та дійсну вартість застрахованого ТЗ - 407 028,45 грн., конструктивна загибель застрахованого транспортного засобу не відбулася, оскільки вартість відновлювального ремонту не перевищує 60% дійсної вартості застрахованого транспортного засобу на дату настання страхового випадку(216376,38/407028,45)*100%=53,16.

За умовами п.12.2. договору страхування у разі настання страхових випадків по КАСКО, страхове відшкодування розраховується за наступною формулою: СВ=(ВВР-ВД*ЗЕп)*ПЗС+ДДВ-Фрп-ВЗПО-НЧСП.

Таким чином, сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті становить 205210,39 грн. (СВ=(216376,38-0*0)*0,9574+0-1948,36-0))

За таких обставин обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 40 333,16 грн. (205210,39 грн.-62393,22 грн.(сплачене відшкодування 12.10.2015 року)-102484,01 грн. (сплачене відшкодування.

Щодо вимоги про стягнення пені колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно п.19.1 договору страхування, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі 0,1 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен день прострочення.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Позивач заявив позов у жовтня 2015 року та просив стягнути пеню з 12.10.2015 року по 23.10.2015 року.

05.07.2016 року уточнив вимоги про стягненні пені та просив стягнути її за період з 12.10.2015 року по 05.07.2016 року. (а.с.131 т.1)

27.02.2018 року ОСОБА_3 уточнивши вимоги просив стягнути пеню з 12.10.2015 року по 27.02.2018 року. (а.с.203 т.1)

24.04.2018 року позивач просив стягнути пеню з 12.10.2015 року по 24.04.2018 року. (а.с.231 т.1)

14.05.2018 року уточнивши останній раз просив стягнути пеню з 12.10.2015 року по 10.05.2018 року. (а.с.3 т.2)

Ураховуючи правову природу пені та те, що право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, колегія суддів вража, що позивачем пропущено позовну давність щодо вимог про стягнення пені за період з 12.10.2015 року по 26.02.2017 року, оскільки мав уточнювати вимоги про стягнення пені мінімум раз в рік, проте за період з 05.07.2016 року по 27.02.2018 року вимоги про стягнення пені ОСОБА_3 не збільшував.

Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за період з 27.02.2017 року по 10.05.2018 року.

Пеня за період з 27.02.2017 року по 25.04.2018 року, розрахована за п. 19.1 договору становить 60268,85 грн.

Пеня за період з 26.04.2018 року по 10.05.2018 року дорівнює 605 грн.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 60873,85 грн.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 979 ЦК України договір страхування є правовідношенням, в якому страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відтак, таке правовідношення є грошовим зобов'язанням.

Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, при безпідставній недоплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

З розрахунку позивача вбачається, що за період з 12.10.2015 року по 25.04.2018 року сума 3% річних становить 10919,48 грн. та інфляційне збільшення становить 48649,85 грн.

Відповідачем не надано власного розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, тому колегія суддів бере за основу розрахунок наданий позивачем, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 10919,48 грн. та інфляційне збільшення в розмірі 48649,85 грн.

Ураховуючи наведене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 40333,16 грн., пені в розмірі 60873,85 грн., 3% річних в сумі 10919,48 грн. та інфляційного збільшення в розмірі 48649,85 грн.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Також не підлягає задоволенню вимога апеляційної скарги про постановлення окремої ухвали щодо судді Миколаєць І.Ю., оскільки у відповідності до ч.10 ст.262 ЦПК України це є правом суду щодо постановлення окремої ухвали, а не обов'язок, та підстав для її постановлення не встановлено. Крім того, незгода з процесуальними рішеннями судді та мотивовані висновки судді по суті розгляду справи не можуть бути підставою для постановлення окремої ухвали.

Частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовна заява та апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, та враховуючи, що позивач звільнявся від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1607,76 грн. судового збору за подачу позовної заяви та 2411,64 грн. за подачу апеляційної скарги, а всього 4019,40 грн.

Керуючись статтями 258,625,979,988 ЦК України, статтями 141,367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про захист права споживача, стягнення страхового відшкодування, пені за прострочення зобов'язання задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 40333,16 грн., пеню в сумі 60873,85 грн., 3% річних в розмірі 10919,48 грн. та інфляційне збільшення в сумі 48649,85 грн., а всього 160776,34 грн.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь держави 4019,40 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва