Дата документу 28.11.2018 Справа № 333/1460/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/1460/15 Головуючий у 1 інстанції: Круглікова А.В.
№ 22-ц/807/567/18 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 11.06.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_4 не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати звернення з цим позовом до суду, а також кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.03.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи стягнення з 23.03.2018 року

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким стягнути з нього аліменти на дитину в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до досягнення дитиною повноліття.

При цьому посилається нат те, що має ще одну дитину від першого шлюбу, на яку також сплачує аліменти.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 263 судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не повною мірою відповідає зазначеним вимогам.

Так, судове рішення оскаружється лише в частині визначення розміру аліментів на дитину.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №374 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.07.2017 року серії НОМЕР_2, актовий запис №683 (а.с.9).

Задовольняючи позов про стягнення аліментів на дитину у розмірі ? частки заробітку відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що позов визнаний відповідачем.

Натомість за ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

суд першої інстанції обмежився заявою відповідача про визнання позову, хоча на час розгляду справи мав відомості про те, що відповідач має ще одну дитину, на яку сплачує аліменти.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не надав жодної оцінки тій обставині, що відповідач має обов'язок по утриманню ще однієї дитини - неповнолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, а відтак стягнення з нього аліментів у загальному розмірі, що перевищує половину його доходів може негативно позначитися на майновому стані іншої дитини та відповідача.

За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі статтями 180, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому необхідно враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір.

За ст. 183 СК той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідач має двох дітей, розмір отриманого відповідачем доходу (а.с.16) надає підстави для висновку про те, що навіть у разі стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку на дитину, дитина буде отримувати дохід, що перевищує розмір встановленого для неї прожиткового мінімуму.

За таких обставин судова колегія вважає необхідним змінити оскаржуване рішення, зменшити розмір аліментів, стягнених за судовим рішенням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до 1/6 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 року по цій справі змінити, зменшити розмір аліментів, стягнених за судовим рішенням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до 1/6 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 28 листопада 2018 року

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков