Провадження № 2/317/1370/2018
Справа № 317/3572/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Московкіної І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Запорізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Органи опіки та піклування Запорізької райдержадміністрації, про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Третіми особами в позові зазначено: Запорізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Органи опіки та піклування Запорізької райдержадміністрації, про визнання батьківства

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що він мешкав з ОСОБА_3 та перебував з нею у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року по день її смерті 19.01.2018. Разом вони мешкали за адресою: АДРЕСА_1 однією сімєю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, виховували дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Після народження дітей ОСОБА_3 реєструвала їх народження без участі позивача, відомості про батька були записані зі слів матері на підставі її заяви у відповідності до ст. 135 СК України.

19.01.2018 ОСОБА_3 померла.

На теперішній час для отримання допомоги на утримання дітей у випадку втрати годувальника, позивач був вимушений звернутися до суду з цією заявою до відповідача ОСОБА_2, яка призначена опікуном дітей.

У підготовче судове засідання позивач та представник позивача не зявились, але представник позивача через канцелярію суду надав заяву, згідно якої позов підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу за відсутність позивача без фіксування технічними засобами.

Відповідач у підготовче судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності. Крім того, в заяві ОСОБА_2 визнала, що ОСОБА_1 є біологічним батьком дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Представник третьої особи Запорізького районного ДРАТСу ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Запорізької райдержадміністрації у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами згодні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 І-ЖС № 141089, виданого 24.03.2010 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_3, а батьком ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 І-ЖС № 216423, виданого 28.03.2013 виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_3, а батьком ОСОБА_6.

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І-ЖС № 411680, виданого 22.01.2018 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 померла 19.01.2018.

Відповідно до Акту про перевірку фактичного сумісного проживання, складеного 27.09.2018 комісійно, вбачається, що ОСОБА_1 проживав на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації разом з ОСОБА_3, померлою 19.01.2018, з 2006 року по день її смерті та вів з нею спільне господарство. ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до довідки, виданої 27.09.2018 виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проте проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 з 2006 року по день смерті -19.01.2018. Спільно з нею проживали без реєстрації донька ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5, співмешканець ОСОБА_1.

Відповідно до довідки, виданої 27.09.2018 виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, але проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 один.

Відповідно до Розпорядження голови районного державної адміністрації № 32 від 23.01.2018, малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, надано статус дитини-сироти.

Відповідно до Розпорядження голови районного державної адміністрації № 33 від 23.01.2018, малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини-сироти.

Крім того, до матеріалів справи долучено Розпорядження голови районної державної адміністрації № 322 від 18.05.2018, відповідно до якого над малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено опіку та призначено ОСОБА_2 їх опікуном.

За приписами ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ст. 129 Сімейного Кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У зв'язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується, він не зобов'язаний доводити своє батьківство. Тому тягар доказування свого батьківства, лежить на позивачеві. Доказом батьківства позивача можуть бути різні обставини, встановлені відповідно до ЦПК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

А тому, враховуючи, що дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується батьківство ОСОБА_1 відносно малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про внесення змін до актового запису № 345 від 24.03.2010 про народження ОСОБА_4 та до актового запису № 03 від 28.03.2013 про народження ОСОБА_5, суд встановив, що у задоволенні цих вимог слід відмовити у повному обсязі посилаючись на наступне.

До повноважень суду не входить внесення 3мін до актових записів. Підставами для внесення змін до актових записів є рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з. п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (70434, Запорізька область, Запорізький район, с. Юльївка, вул. Шевченко, буд. 38, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (70434, АДРЕСА_5) про задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7, є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 вікторівни на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві грн. 40 коп.).

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізькій області повернути 50 % сплаченого ОСОБА_1 судового збору на розрахунковий рахунок 8122, МФО 899998, банк отримувача Казначейчтво України (ЕАП), згідно квитанції № 152 від 19.10.2018, а саме суму у розмірі 352 грн. 40 коп. (триста пятдесят дві грн. 40 коп.) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін