233 № 233/3931/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
21 листопада 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Малінова О.С.,
за участю секретаря Аллік Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Костянтинівці справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
01 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить квартира АДРЕСА_1. На час звернення до суду у зазначеній квартирі зареєстрована дружина позивача ОСОБА_2 та її сестра ОСОБА_3, які з жовтня 2014 року за місцем реєстрації не мешкають, їх речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні квартирі, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймають. Позивачу невідомо їх місцезнаходження, крім того він звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 Позивач через те, що відповідачі зареєстровані у квартирі, змушений нести зайві витрати на утримання квартири, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідачів, які добровільно з реєстрації не знялись, а тому позивач просить суд визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з'явились без поважних причин, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відзиву не надали, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 жовтня 2006 року (а.с.7), що також підтверджується витягом Костянтинівського міського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12168887 від 16 жовтня 2006 року (а.с.6), витягом з Державного реєстру правочинів № 3012728 від 12 жовтня 2006 року (а.с.8).
19 жовтня 2018 року заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/2943/18 шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 18 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління у Донецькій області, актовий запис № 190 від 18 липня 2014 року, розірвано (а.с.54).
Факт реєстрації відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зазначеній квартирі підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 881 від 11 травня 2018 року, виданою КП «СЄЗ № 3» (а.с.9), відомостями про реєстрацію відділу реєстрації Костянтинівської міської ради № вих. 2795/09 та № вих.2796/09 від 09 серпня 2018 року (а.с.22-27).
Згідно з актами перевірки паспортного режиму КП «СЄЗ № 3» від 11 травня 2018 року та 23 червня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не проживають у АДРЕСА_1 з жовтня 2014 року, особистих речей та предметів побуту не виявлено (а.с.10, 11).
У добровільному порядку після припинення проживання у вказаній вище квартирі відповідачі місце реєстрації не змінили, у зв'язку з чим позивач у справі несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів при оформленні субсидії та позбавлений можливості у випадку необхідності розпорядитися своєю власністю за власним розсудом.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2).
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім'ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 більше року не мешкають у квартирі АДРЕСА_1, факт їх реєстрації в квартирі позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.
Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 589, 590 1050, 1054 ЦК України, ст.7, 8, 19, 141, 206, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 4 в будинку № 8 по вул.Молодіжній в м.Костянтинівка Донецької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Костянтинівський міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1

Суддя