ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2301/18 Справа № 204/4624/18 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2018 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 про визнання частки у спільній власності боржника,-

В С Т А Н О В И Л А:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А. Г. 26 червня 2018 року звернулася до суду із поданням про визнання частки у спільній власності боржника.

В обґрунтування подання приватний виконавець посилалася на те, що у неї на виконанні знаходиться виконавче провадження № 56299610 з примусового виконання виконавчого напису №14616, виданого 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу ОСОБА_2, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості у розмірі 1591353 грн. 59 коп. Виконавче провадження було відкрито 02 травня 2018 року й цього ж дня нею винесено постанову, якою було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності боржнику у межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1750489 грн. 14 коп. Згідно відповіді КП «ДМБТІ» за боржником ОСОБА_3 та ще за чотирма особами зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1. Станом на день звернення із поданням, виконавчий напис нотаріуса боржником не виконаний, на неодноразові виклики приватного виконавця ОСОБА_3 не реагує, не з'являється. За адресою, вказаною у виконавчому документі боржник не мешкає, двері у квартирі ніхто не відчиняє, перевірити його майновий стан неможливо, на обліку як фізична особа-підприємець він не перебуває. За ОСОБА_3 зареєстрований автомобіль, який постановою від 25 травня 2018 року оголошений у розшук. На підставі викладеного приватний виконавець просила визнати частку майна ОСОБА_3 у квартирі за адресою: 49000, АДРЕСА_1 для звернення стягнення на неї (а.с.1-3).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2018 року у задоволенні подання було відмовлено (а.с.49-51).

В апеляційній скарзі приватний виконавець ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 04 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її подання, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з'ясування, порушення норм процесуального права.

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 не надходилою

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у поданні вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Судом встановлено, 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору та розрахунку заборгованості за договором станом на 05 вересня 2017 року, грошових коштів у сумі 61442,23 долари США, що за курсом НБУ від 05 вересня 2017 року складає 1591353 грн. 76 коп. (а.с.38).

02 травня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису від 08 грудня 2017 року (а.с.33, 34).

Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику ОСОБА_3 (а.с. 31, 32).

02 травня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, втрат виконавчого провадження, штрафів 1750489 грн. 14 коп. (а.с.26-27).

Відповідно до повідомлення ТСЦ 1242 МВС України на транспортний засіб DEWOO Nexia, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 накладено обмеження - заборону на відчуження (а.с.15).

Постановою від 25 травня 2018 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1, оголошено в розшук майно боржника - автомобіль марки DEWOO Nexia, державний номер НОМЕР_1 (а.с.29, 30).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1997 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної власності належить: ОСОБА_5 та членам його сім'ї: ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.7, 8).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності у частці 1/5 належить ОСОБА_8 на підставі договору дарування, виданого 04 лютого 2015 року (а.с.4, 5).

З матеріалів справи вбачається право власності боржника ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно у встановленому законом порядку не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, співвласниками квартири АДРЕСА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на житло, визнати частку у якій за боржником ОСОБА_3 просив приватний виконавець, крім боржника ОСОБА_3, є - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Однак, вказані особи не були залучені до участі у даній справі, але питання про їх права щодо зазначеного нерухомого майна можуть вирішуватися рішенням суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмов у задоволенні подання приватного виконавця про визнання частки у спільній власності боржника ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що майно дійсно на теперішній час належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 належними доказами по справі не підтверджуються.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді