Справа № 367/4723/18
Провадження №2/367/4021/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2018року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І

За участі секретаря Шубчик В

Представника позивача ОСОБА_1

Представника відповідача Калугіної О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Національного Банку України,3-я особа Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області про зняття заборони відчудження нерухомого майна та виключення з єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна запису про заборону

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що він є власником житлового будинку № АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.06.2018 року державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковською Л.М., зареєстрованого у реєстрі за № 937.

Під час оформлення своїх спадкових прав на даний житловий будинок після смерті його брата, ОСОБА_6, у Бучанській міській державній нотаріальній конторі йому стало відомо про наявність заборони відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об єкта нерухомого майна наявна заборона (архівний запис) відчуження нерухомого майна за адресою: Київська область, АДРЕСА_1.

Заборону відчуження було накладено на підставі повідомлення Київоблбудбанку за № 20 від 03.10.1966 року та зареєстровано реєстратором: ^пінська міська державна нотаріальна контора 01.07.2004 року за № 47036. При цьому, власником нерухомого майна за даними Інформації з Єдиного реєстру заборон значиться ОСОБА_7.

Однак, ОСОБА_7 не є і ніколи не був власником будинку АДРЕСА_1. Нівін , ні його родичі не були знайомі з даною особою та він не має жодного відношення до даного нерухомого майна.

Враховуючи ситуацію, що склалася, державний нотаріус Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковська Л.М. звернулася до Головного управління Національного Банку України по місту Києву та Київській області з проханням повідомити місце знаходження Київоблбудбанку (його юридичну/фактичну адресу, хто є правонаступником). У випадку ліквідації даного Банку, просила повідомити дату та підстави ліквідації або спростувати наявну в реєстрі заборон інформацію щодо майна фізичної особи.

На запит нотаріуса надійшла відповідь Національного банку України за № 27/02-14 від 30.01.2018 року про те, що станом на 15.03.2018 року у Державному реєстрі банків відсутній запис щодо реєстрації, перереєстрації та ліквідації Київоблбудбанку чи/ або Київоблбанку. Водночас з відповіді вбачається, що 26.08.1992 року НБУ був зареєстрований статут ПАТ «Промінвестбанк», однак статут не містить інформацію про правонаступництво ПАТ «Промінвестбанк» щодо Київоблбудбанку чи/або Київоблбанку.

В свою чергу ПАТ «Промінвестбанк» на запит нотаріуса надав відповідь за № 22-4/1-02528-1 від 03.05.2018 року, з якої вбачається, що згідно установчих документів відсутні підстави вважати ПАТ «Промінвестбанк» правонаступником Промбудбанку України та, відповідно, установ Будбанку СРСР.

Також Банк повідомляє, що строк зберігання документів по кредитах (позиках), які видавалися Будбанком СРСР у 1966 році через його установи в Україні, сплив. Ці документи на сьогоднішній день знищені і підтвердити чи спростувати факт отримання та/або погашення відповідного кредити (позики), а також факт накладення и 1996 році заборони на відчиження об'єкту нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 немає можливості.

Згідно Переліку документів, що утворюються в діяльності НБУ України та банків України, із зазначенням строків зберігання, затвердженого Постановою Правління НБУ від 08.12.2004 року № 601 строк зберігання договорів (угод) між банками України та кредиторами становить п'ять років після виконання умов договору.

З відповіді ПАТ «Промінвестбанк» від 03.05.2018 року вбачається, що строк зберігання документів по кредитах (позиках), які видавалися Будбанком СРСР у 1966 році через його установи в Україні, сплив та ці документи на сьогоднішній день знищені.

Між тим, згідно отриманої мною інформації до цього часу є чинною заборона відчуження нерухомого майна, накладена за повідомленням Київоолбудбанку за № 20 від 03.10.1966 року на житловий будинок АДРЕСА_1.

Даним арештом порушується його право власності на житловий будинок, оскільки він не має можливості через існуюче обтяження реалізувати своє право на відчуження даного майна.

ОСОБА_7 ніколи не являвся власником даного житлового будинку. Заборону відчуження нерухомого майна було помилково накладено за повідомленням Київоблбудбанку за № 20 від 03.10.1966 року на даний житловий будинок, як на його власність.

Так, з відповіді КП «Центр технічної інвентаризації та державної реєстрації» за № 18/08/17/3 від 18.08.2017 року вбачається, що вперше право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1 було зареєстровано у травні 1980 року за гр. ОСОБА_9 (російською мовою) на підставі Свідоцтва про право власності на будинковолодіння.

З червня 1999 року по 2008 р. власником даного будинку була ОСОБА_10 на підставі Свідоцтва про право на спадщину.

Дані про реєстрацію права власності до 1980 року на даний житловий будинок в реєстраційних книгах та інвентарній справі відсутні.

Враховуючи, що станом на 1966 р. (дата підомлення Київоблбудбанку) взагалі не було зареєстровано право власності на даний житловий будинок, вказане нерухоме майно не мало відповідного статусу для накладення заборони в забезпечення позики чи кредиту.

Позивач просить зняти заборону відчуження з житлового будинку АДРЕСА_1, накладену на підставі повідомлення Київоблбудбанку за № 20 від 03.10.1966 року та зареєстровану реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора 01.07.2004 року за № 47036.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис по заборону відчуження житлового будинку АДРЕСА_1, накладену на підставі повідомлення Київоблбудбанку за № 20 від 03.10.1966 року та зареєстровану реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора 01.07.2004 року за № 47036.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Калугіна О.А у судовому засіданні заперечувала проти позову,просила у позові відмовити,поскільки вважає,що Національний банк України не є належним відповідачем по справі,він не наділений функціями офіційного визнання і підтвердження фактів набуття,зміни або припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно.Згідно позовної заяви не вбачається,які саме позовні вимоги пред»явлені позивачем до Національного банку України та з яким порушених прав та законних інтересів дані вимоги випливають .Також вважає,що позивачем неправильно обрано спосіб захисту порушеного права.

Представник 3-ї особи Бучанської міської держнотконтори у судове засідання не з»явився,до суду надійшов лист із проханням розглядати справу за їх відсутності.

Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що позивач є власником житлового будинку № АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.06.2018 року державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковською Л.М., зареєстрованого у реєстрі за № 937.

Викладені обставини підтверджуються: Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.06.2018 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.06.2018 року.(а.с.7)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об єкта нерухомого майна вбачається наявна заборона (архівний запис) відчуження нерухомого майна за адресою: Київська область, АДРЕСА_1.

Заборону відчуження було накладено на підставі повідомлення Київоблбудбанку за № 20 від 03.10.1966 року та зареєстровано реєстратором: ^пінська міська державна нотаріальна контора 01.07.2004 року за № 47036.

Власником нерухомого майна за даними Інформації з Єдиного реєстру заборон значиться ОСОБА_7.(а.с.8-10)

У судовому засіданні також встановлено,що ОСОБА_7 не є і не був власником будинку АДРЕСА_1.

З відповіді КП «Центр технічної інвентаризації та державної реєстрації» за № 18/08/17/3 від 18.08.2017 року вбачається, що вперше право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1 було зареєстровано у травні 1980 року за гр. ОСОБА_9 (російською мовою) на підставі Свідоцтва про право власності на будинковолодіння.

З червня 1999 року по 2008 р. власником даного будинку була ОСОБА_10 на підставі Свідоцтва про право на спадщину.

Дані про реєстрацію права власності до 1980 року на даний житловий будинок в реєстраційних книгах та інвентарній справі відсутні.

Викладені обставини підтверджуються листом КП «Центр технічної інвентаризації та державної реєстрації» за № 18/08/17/3 від 18.08.2017 року(а.с.16).

Також,у судовому засіданні було встановлено,що державний нотаріус Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковська Л.М. звернулася до Головного управління Національного Банку України по місту Києву та Київській області з проханням повідомити місце знаходження Київоблбудбанку (його юридичну/фактичну адресу, хто є правонаступником). У випадку ліквідації даного Банку, просила повідомити дату та підстави ліквідації або спростувати наявну в реєстрі заборон інформацію щодо майна фізичної особи.

На запит нотаріуса надійшла відповідь Національного банку України за № 27/02-14 від 30.01.2018 року про те, що станом на 15.03.2018 року у Державному реєстрі банків відсутній запис щодо реєстрації, перереєстрації та ліквідації Київоблбудбанку чи/ або Київоблбанку. 26.08.1992 року НБУ був зареєстрований статут ПАТ «Промінвестбанк», однак статут не містить інформацію про правонаступництво ПАТ «Промінвестбанк» щодо Київоблбудбанку чи/або Київоблбанку.

ПАТ «Промінвестбанк» на запит нотаріуса надав відповідь за № 22-4/1-02528-1 від 03.05.2018 року, з якої вбачається, що згідно установчих документів відсутні підстави вважати ПАТ «Промінвестбанк» правонаступником Промбудбанку України та, відповідно, установ Будбанку СРСР.

Також Банк повідомив, що строк зберігання документів по кредитах (позиках), які видавалися Будбанком СРСР у 1966 році через його установи в Україні, сплив. Ці документи на сьогоднішній день знищені і підтвердити чи спростувати факт отримання та/або погашення відповідного кредити (позики), а також факт накладення и 1996 році заборони на відчиження об'єкту нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 немає можливості.

Викладене вище підтверджується Листом Національного Банку України за №27/02-14 від 30.01.2018 року та Листом ПАТ «Промінвестбанк» за № 22-4/1-02528-1 від 03.05.2018 року(а.с.12-13,15).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положенням ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 391 ЦК України "Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном."

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15.05.2013 в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Поскільки позивач є власником житлового будинку № АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.06.2018 року державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковською Л.М., зареєстрованого у реєстрі за № 937, заборона відчудження житлового будинку АДРЕСА_1,яка була накладена на підставі повідомлення Київоблбудбанку за №20 від 03.10.1966 року та зареєстрована реєстратором:Ірпінська міська державна нотаріальна контора 01.07.2004 року за № 47036,позбавляє позивача права користування та розпорядження своїм майном ,тому суд вважає за необхідне зняти заборону відчудження житлового будинку АДРЕСА_1,накладену на підставі повідомлення Київоблбудбанку за №20 від 03.10.1966 року та зареєстровану реєстратором:Ірпінська міська державна нотаріальна контора 01.07.2004 року за № 47036 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна запис про заборону відчудження житлового АДРЕСА_1,накладену на підставі повідомлення Київоблбудбанку за №20 від 03.10.1966 року та зареєстровану реєстратором:Ірпінська міська державна нотаріальна контора 01.07.2004 року за № 47036.

При вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в тій частині,що Національний банк України є неналежним відповідачем у справі та серед його функцій відсутні функції щодо зняття заборони.Згідно позовних вимог позивачем не заявлена позовна вимога про зобов»язання саме Національний банк України зняту зазначену заборону.

Підставою для зняття такої заборони є рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна, яке є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису по заборону відчуження, яке проводиться суб'єктом державної реєстрації прав.

Крім того,ст..2 Закону України «Про Національний банк України» визначено, що Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Згідно ч. 1 Закону України «Про Національний банк України»:

- банківське регулювання - одна із функцій Національного банку України, яка полягає у створенні системи норм, що регулюють діяльність банків, визначають загальні принципи банківської діяльності, порядок здійснення банківського нагляду, відповідальність за порушення банківського законодавства;

- банківський нагляд - система контролю та активних впорядкованих дій Національного банку України, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких Національний банк України здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку.

Згідно із ст. 55 даного Закону головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.

Національний банк України здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських групп у межах та порядку передбачених законодавством України.

Національний банк України здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими группами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів.

Структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначено Законом України «Про банки і банківську діяльність»

Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідачами у даній справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

На даний час є недіючим «Київоблбудбанк», яким накладено заборону відчуження нерухомого майна на підставі повідомлення за № 20 від 03.10.1966 року, та відсутній правонаступник даного банку, тому відповідачем у даному позові є Національний банк України.

На підставі ст. 317,318,319,321,391 ЦК України,керуючись ст.ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Зняти заборону відчудження житлового будинку АДРЕСА_1,накладену на підставі повідомлення Київоблбудбанку за №20 від 03.10.1966 року та зареєстровану реєстратором:Ірпінська міська державна нотаріальна контора 01.07.2004 року за № 47036.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна запис про заборону відчудження житлового АДРЕСА_1,накладену на підставі повідомлення Київоблбудбанку за №20 від 03.10.1966 року та зареєстровану реєстратором:Ірпінська міська державна нотаріальна контора 01.07.2004 року за № 47036.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 06.12.2018р.

Суддя: С.І. Оладько