РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Красновський В.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що між нею та ОСОБА_4 11.03.1994 року було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до умов якого вона передала у власність відповідача квартиру АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язався довічно утримувати позивача, забезпечуючи харчуванням, одягом, ліками, доглядом, необхідною допомогою, підтримувати желе приміщення у належному стані, сплачувати комунальні послуги за квартиру та зберегти за нею по життєве користування квартирою. З моменту укладення договору ОСОБА_4 ніколи не виконував належним чином свої зобовязання. Позивач за власний кошт купувала ліки, сплачувала комунальні послуги, робила поточні ремонти. Наприкінці 2017 року ОСОБА_3 тяжко захворіла, у звязку з чим потребувала сторонньої допомоги, яку відповідач відмовився надати, тому вона була змушена звернутися до своєї доньки ОСОБА_5 Дочка забрала її до себе та забезпечила всім необхідним. У звязку з відмовою відповідача добровільно виконувати умови договору довічного утримання просить суд, розірвати договір довічного утримання від 11.03.1994 року посвідчений Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, визнати недійсним.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала повноваження представнику ОСОБА_6, яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав повноваження представнику ОСОБА_2, який в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 425 ЦК УРСР від 1963 року, що діяв на час укладення оскаржуваного договору довічного утримання, за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або його частину, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувану довічне матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

Згідно пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, до договорів, що були укладені до 01 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ч. 1ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

За змістом договору довічного утримання обов'язки відчужувача, фактично вичерпуються з передачею набувачу права власності на нерухоме майно, а також рухоме майно, що має цінність.

В свою чергу набувач зобов'язується виконувати всі вимоги, що полягають у здійсненні всіх необхідних дій з матеріального забезпечення відчужувача, з його утримання та догляду.

Відповідно до укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору довічного утримання (догляду), посвідченого Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою 11.03.1994 року за реєстровим номером 2-1201, позивач передала, а відповідач прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1, взамін чого відповідач зобов'язався забезпечувати позивача утриманням та доглядом довічно на умовах цього договору.

Пунктом 5 цього договору вартість матеріального забезпечення, харчування, догляду, необхідної допомоги встановлена сторонами в розмірі 100 000 карбованців щомісячно.

З висновку старшого дільничного офіцера поліції СП Корабельного ВП ХВПГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 вбачається, що 02.04.2018 року до ЧЧ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області надійшла заява від ОСОБА_5 в якій просить прийняти міри до її брата ОСОБА_4, який забрав документи своєї матері ОСОБА_3, а саме: паспорт громадянина України на імя останньої та документи на право власності на квартиру АДРЕСА_1, та не повертає. Під час проведення перевірки, додатково було опитано заявницю, яка пояснила, що 10.04.2018 року її брат ОСОБА_4 повернув частину документів, а даний час вона претензій до останнього немає, у звязку з чим просить перевірку поданому факту припинити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3, відповідач по справі є сином останньої, інколи бачила як він приходив в стані алкогольного спяніння, влаштовував сварки. Крім того, зазначила, що ОСОБА_4 своїх обовязків за договором не виконував та вона була свідком сварки між ОСОБА_3 та її сином, вході, якої останній швирнув ключі та сказав, що більше не бажає їй допомагати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що з літа 2017 року ОСОБА_3 проживає у дочки ОСОБА_5 ОСОБА_4 декілька раз приходив до матері пяним, вчиняв сварки.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що вона працює лікарем-психіатром та нею проводився огляд ОСОБА_3 за заявою її дочки ОСОБА_5 з метою зясування психологічного стану останньої. Вході огляду було встановлено, що в січні 2017 року ОСОБА_3 перенесла мікроінсульт, проте за станом свого здоровя вона розуміє значення своїх дій та може керувати ними.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є дружиною відповідача, з ОСОБА_3 не спілкується, чи купував її чоловік - ОСОБА_4 ліки, продукти своїй матері за власні кошти останнім часом їй не відомо.

Відповідачем не надано жодних доказів виконання п.п.4.5 договору в частині матеріального забезпечення щомісячно, здійснення необхідної допомоги, надання побутових послуг та забезпечення лікувальними засобами.

Відповідно до п.6 Договору довічного утримання від 11.03.1994 року, цей договір може бути розірвано за згодою сторін, або за рішенням суду згідно ст.755 ЦК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем не були виконані в повному обсязі зобов'язання, передбачені договором довічного утримання, а тому позов знайшов своє доведення в судовому засіданні, ґрунтується на чинних нормах законодавства та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.11, 334, 653,744-745, 748, 755ЦК України, керуючись ст.ст.6-13,81,141, 258,259,263,264,265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 11 березня 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.В.Прохоренко