Номер провадження 2/754/249/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2018 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Кузнецової К.П.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

за участю представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Київської місцевої прокуратури №3 - Седлецької А.О., Фединяк А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до слідчого слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5, слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Київська місцева прокуратура №3 про визнання неправомірними дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.12.2016 під головуванням судді ОСОБА_3 у зв'язку з невідповідністю поданого позову вимогам статті 119 ЦПК України позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

29 грудня 2016 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про доповнення до позовної заяви, в якій усунуто недоліки.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.01.2017 під головуванням судді ОСОБА_3 у зв'язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2018 року, справа за єдиним унікальним номером 754/16087/16-ц, номер провадження 2/754/249/18, передана судді Бабко В.В. у зв'язку з звільненням судді ОСОБА_3

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.01.2018 прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_4 до слідчого слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5, слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Київська місцева прокуратура №3 про визнання неправомірними дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відносно його доньки ОСОБА_1 було вчинено декілька кримінальних правопорушень, а саме: завдані тяжкі тілесні ушкодження, на її та адресу її дітей лунають погрози, зокрема і у фізичному знищенні, відкрито викрадено належне їй та позивачу майно, досудове розслідування у порушеному кримінальному провадженні № 0008664 слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві слідчим ОСОБА_5 належним чином не здійснюється. З огляду на бездіяльність відповідача щодо не розслідування кримінального провадження, в якому його доньку ОСОБА_1 визнано потерпілою, позивачу завдаються душевні страждання, яких він зазнає у зв'язку з протиправною поведінкою щодо його доньки, а відтак позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача завдану матеріальну та моральну шкоду.

Позивачем неодноразово до матеріалів справи подавалися заяви про доповнення та уточнення до позовної заяви разом з копіями документів на підтвердження позовних вимог з поясненнями щодо протиправної бездіяльності відповідача, у тому числі доповнення стосувалися як збільшення, так і зменшення розміру позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, про залучення до справи співвідповідачем слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київську міську прокуратуру № 3; подавалися заяви та клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів.

Представник позивача ОСОБА_1 в судових засіданнях позовні вимоги підтримала з викладених обставин у позові та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 03.07.2018 року в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, надав суду відзив, відповідно до якого зазначив, що виконав всі дії в рамках досудового розслідування, на даний час не є слідчим в даному кримінальному провадженні.

Представник відповідача слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві в судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Київської місцевої прокуратури №3, представники Седлецька А.О., Фединяк А.М. заперечували проти задоволення позовних вимог, просили суд відмовити.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження серія І-НО №276925.

20.07.2016 року за заявою ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження №0008664 від 20.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві слідчим Томко А.М., про що свідчить копія витягу у зв'язки з тим, що 19.07.2016 о 13:20год. невстановлена особа перебуваючи по АДРЕСА_2 в місті Києві у приміщенні поліклініки із застосуванням насильства, відкрито заволоділа мобільним телефоном Самсунг, чим завдала ОСОБА_1, матеріальну шкоду на суму 20,000грн.

07.08.2016 винесено постанову про залучення потерпілого слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6, залучено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0008664 від 20.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України в якості потерпілої.

03.04.2018 Деснянським районним судом міста Києва суддею Бабко В.В. витребувано для огляду кримінальне провадження 0008664 від 20.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України за клопотання представника позивача ОСОБА_1.

Дослідивши кримінальне провадження 0008664 від 20.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, судом встановлено, що слідчим слідчого відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 в рамках досудового розслідування були виконанні наступні дії, направлено запити завідуючому відділення стоматології в якому слідчий, просить надати відеозапис із камери відео нагляду, які розташовані у приміщенні поліклініки у відділенні стоматології за адресою місто Київ, вулиця Матеюка, 3 за період 19.07.2016 з 12:30 год. по 15:00 год.; винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи від 05.10.2016 року по кримінальному провадженню № 0008664 від 20.07.2016 за ч.1 ст. 186 КК України; провів допит свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15; провів допит потерпілої ОСОБА_1 від 29.09.2016.

Крім того, судом також встановлено, що представник позивача ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Деснянського районного суду міста Києва зі скаргами на бездіяльність слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6

Ухвалою від 03 березня 2017 року слідчим суддею Деснянського районного суду м.Києва задоволено частково скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5, яка полягає у не розгляді клопотань про вчинення слідчих дій в порядку ст. 303 КПК України.

Ухвалою від 17 березня 2017 року слідчим суддею Деснянського районного суду м.Києва задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою від 15.03.2017 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0008664.

Ухвалою від 23 березня 2017 року слідчим суддею Деснянського районного суду м.Києва задоволено скаргу ОСОБА_1 на рішення слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві про відмову у задоволенні клопотання про здійснення слідчих розшукових дій у кримінальному провадженні №0008664.

Ухвалою від 12 квітня 2017 року слідчим суддею Деснянського районного суду м.Києва задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві від 7.09.2017 р. ОСОБА_5, якою відмовлено у задоволенні клопотання.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи та кримінальне провадження №0008664 судом, встановлено, що позивач ОСОБА_4 не є стороною кримінального провадження, з будь-якими заявами до слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_5 або в межах цього кримінального провадження не звертався.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, як на підставу позову вона вказує, що права позивача були порушені тим, що слідчим Амірослановим Т.Ш. не належним чином здійснюється досудове розслідування по заяві його дочки про злочин. Предмет позову - визнання бездіяльності слідчого та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої такою бездіяльністю слідчого.

Позов в цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підстави позову - це обставини, що вказуються позивачем, з якими позивач, як з юридичними фактами, пов'язує свою матеріально-правову вимогу або правовідносини в цілому, що складають предмет позову.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Крім того, п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Як передбачено пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, в разі відсутності преюдиційного доказу наявності вини відповідача, обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди підлягають встановленню та перевірці судом під час розгляду цивільної справи.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами, діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Таким чином, обов'язковою умовою застосування цієї норми закону є завдання посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування шкоди при здійсненні нею своїх повноважень.

Для настання відповідальності за вказаними нормами необхідно, щоб дії або бездіяльність були незаконними.

Незаконними ж діяннями вважають діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував бездіяльністю слідчого, вважаючи незаконними процесуальні рішення слідчого.

Однак вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Процесуальні рішення, на які посилався позивач, та розцінені ним як бездіяльність слідчого, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України, тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.

В той же час, реалізація представником позивача ОСОБА_1 (доньки позивача) свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому слідчим слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях.

Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.

Представником позивача в судовому засіданні не доведено обґрунтування підставності позовних вимог, не надано доказів на підтвердження вказаних позивачем обставин, не доведено протиправність дій чи бездіяльності заподіювача моральної шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, у зв'язку з чим в позові слід відмовити повністю.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», статтями 2, 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 191, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, статтями 23, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України,

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_4 до слідчого слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5, слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Київська місцева прокуратура №3 про визнання неправомірними дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання за адресою: 02232, АДРЕСА_1.

Відповідачі: слідчий слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5, слідчий відділ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, місце знаходження за адресою: м.Київ, вул. Драйзера, 9-Б.

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Київська місцева прокуратура №3, місце знаходження за адресою: м.Київ, вул. Каштанова, 9.

Суддя В.В. Бабко