Справа № 703/459/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

за участі секретаря судового засідання Харченко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 19 серпня 2010 року, від шлюбу мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Спільне проживання з відповідачем припинили по причині того, що мають різні погляди на сімейне життя, в звязку з цим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі.

Позивач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 069492 виданого 20 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 194 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Згідно із свідоцтвом про народження серії І-СР № 124376 виданого 30 грудня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Як вбачається із довідки квартального комітету № 20 від 20 лютого 2018 року № 117798 син ОСОБА_3 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 в м. Сміла по вул. Громова, 55, Черкаської області та знаходяться на його утриманні.

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не наполягає на наданні строку для примирення, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Окрім того, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи визнання позову відповідачем та із аналізу норми ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674 - VI у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 % судового збору.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки, відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 з Державного бюджету України судом повертається 50 % судового збору, тобто 352 гривні 40 копійок, відтак з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду про стягнення аліментів відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 112, 113, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 82, 141, 247, п. 3 ч. 1 ст. 270, 280, 282 354, 430 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька м. Київ, вул. Павла Потоцького, 66, зареєстрований 19 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 194.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки м. Київ, вул. Павла Потоцького, 66, жительки м. Сміла, пров. Шевченка, 3. кв. 68 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2018 року та до повноліття дитини.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого 22 лютого 2018 року за квитанцією № 0.0.971775284.1 в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки м. Київ, вул. Павла Потоцького, 66 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки м. Київ, вул. Павла Потоцького, 66 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок сплаченого судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Сторони у справі :

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька м. Київ, вул. Павла Потоцького, 66.

Головуючий О.П.Опалинська