ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року

м.Суми

Справа №592/8091/18

Номер провадження 22-ц/788/2197/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2018 року в складі судді Косолап М.М., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 11 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона досягла пенсійного віку, не працює. Єдиним джерелом її доходів є пенсія, проте цих коштів не вистачає навіть на сплату комунальних платежів. Відповідач ОСОБА_2 є її сином, він працює, має можливість надавати матеріальну допомогу матері, але в добровільному порядку допомоги не надає.

Просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 950 грн. щомісяця довічно.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісяця довічно, починаючи стягнення з 05 липня 2018 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити оскаржене судове рішення, зменшивши розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання ОСОБА_1 з 650 грн на 475 грн щомісячно.

При цьому зазначає, що позивач отримує пенсію у розмірі більшому ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений законодавством, а саме - 1646 грн 55 коп. щомісяця. Позивач не надала суду доказів на підтвердження своїх доводів про недостатність пенсійного забезпечення для оплати комунальних послуг та придбання ліків. Крім того, суд не встановив у якому розмірі та з якою періодичністю позивачу надає допомогу її менший син, а тому всупереч вимогам ст. 205 СК України безпідставно не врахував можливості одержання утримання від іншої дитини, до якої не пред'явлено позову.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, підстав та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла пенсійного віку, отримує пенсію (а. с. 7, 9).

У період з грудня 2017 року по травень 2018 року розмір пенсійних виплат становив по 1646 грн 55 коп. щомісяця (а. с. 10).

Позивач має захворювання - гіпертонічну хворобу ІІ ст. ІІ ступ., ризик ІІ.

24 вересня 2018 року у зв'язку з встановленим діагнозом, лікар-кардіолог призначив позивачу лікування на місяць. Вартість придбаних препаратів згідно з призначенням склала 388 грн 75 коп. (а.с. 41 42, 52 - 56).

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

З 01 травня 2018 року Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради їй відмовлено у наданні субсидії на оплату комунальних послуг (а.с. 51).

ОСОБА_1 є матір'ю відповідача ОСОБА_2 (а.с. 13).

Відповідач зареєстрований разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 14). Працює за трудовим договором на виконання робіт № 926 від 19 березня 2018 року в «ООО «Союзтехстрой» м. Курськ Російської Федерації, його дохід за 2017 рік становив 110567,71 рублів РФ, у 2018 році (з березня по липень) - 55120 рублів РФ (а.с. 27 - 31).

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, 03 жовтня 2012 року (а.с. 32, 33, 34, 35).

Діти відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є повнолітніми працездатними, навчання не продовжують.

Дружина відповідача ОСОБА_3 не працює, на обліку по безробіттю в Сумському міському центрі зайнятості не перебуває (а.с. 44).

ОСОБА_3 та ОСОБА_3 Нікіта перебувають на утриманні відповідача.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є непрацездатною особою та потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов'язаний та має можливість надати таке утримання. При визначенні розміру щомісячного утримання суд урахував наявність у відповідача інших утриманців та можливість одержання позивачем аліментів від іншого її сина, до якого не пред'явлено позов про стягнення аліментів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Згідно з положеннями статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Крім того, незважаючи на те, що при визначенні розміру аліментів на батьків ураховується матеріальне становище обох сторін, суд виходить у першу чергу з об'єктивних потреб одержувача аліментів, а не рівня життя платника.

Перелік обставин, що беруться судом до уваги при визначенні розміру аліментів на батьків, в СК України значно розширено. Зокрема це матеріальний і сімейний стан сторін, можливість одержання батьками утримання від інших осіб: повнолітніх дочки, сина, дружини, чоловіка, своїх батьків.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісячно суд першої інстанції обґрунтовано враховував стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших утриманців, а також можливість одержання утримання позивачем від іншого сина.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук