Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1310/18

Провадження № 2/440/1264/2018

29 листопада 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Мар»яновича про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 05.10.1996 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина. Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб. Не зійшлись з характерами, на ґрунті цього часто виникали конфлікти та непорозуміння, сварки. Протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки, такий носить формальний характер, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кучма».

Відповідач також подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розлучення згідний.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторони зареєстрували шлюб 05.10.1996 року в Буському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 007001 від 05.10.1996 року.

Як встановлено, подружнє життя сторін не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб. Не зійшлись з характерами, на ґрунті цього часто виникали конфлікти та непорозуміння, сварки. Відповідач самостійно залишив місце їх спільного проживання. Крім того, за рішенням Буського районного суду від 13.10.2017 року, відповідач сплачує аліменти на утримання сина, та у провадженні цього ж суду перебуває справа про поділ спільного майна сторін.

Згідно ч. 1ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Беручи до уваги п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим.

Позивач, у поданій заяві, наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю.

Враховуючи вищевикладене, що сторони подружніх відносин не підтримують, позивач повністю втратила почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя з відповідачем є не можливе.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому його слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «Кучма». Отже, після розірвання шлюбу, таке прізвище слід залишити позивачу.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, враховуючи що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, формально існуючий шлюб слід розірвати.

В порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 110-113 СК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 б № 15, Буського району Львівської області та ОСОБА_3 Мар»яновичем, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 05.10.1996 року в Буському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 43.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Кучма».

Стягнути з ОСОБА_3 Мар»яновича, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, жительки в м. Буськ вул. Корнєєва б № 15, Буського району Львівської області 704,80 гривень сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда