АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/1182/17 Номер провадження 22-ц/786/1190/18Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом до Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна тітка ОСОБА_5, після якої залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 7,4357 га, що розташована на території Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори він не подавав, про наявність вказаної земельної ділянки дізнався випадково лише навесні 2017 року, коли наводив порядок у будинку тітки та знайшов Державний акт на зазначену земельну ділянку. Вважає, що строк на прийняття спадщини пропустив з поважних причин, тому прохає визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_2, оскарживши його в апеляційному порядку. У поданій представником позивача - адвокатом ОСОБА_3 апеляційній скарзі останній прохає скасувати вказане рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивача посилається на те, що суд не в повній мірі дослідив позов, а також докази у справі, внаслідок чого прийшов до необґрунтованих висновків про те, що позивач намагався прийняти спадщину з умовою, не на повний обсяг майна, а лише на земельну частку (пай), тоді як він просив визначити додатковий строк для прийняття всієї спадщини.

Також суд першої інстанції безпідставно послався на те, що позивачу було відомо про наявність спадкового майна у вигляді будинку та що він не бажав оформляти спадщину, тоді як позивач не знав про існування своєї тітки ОСОБА_5, факт її смерті, відкриття спадщини та обсяг майна, у тому числі будинок, про який зазначає суд у рішенні. Про ці обставини він дізнався від сторонньої особи ОСОБА_6, який в подальшому займався за дорученням позивача встановленням цих фактів та отримав відповідні довідки від державних установ. За відсутності у позивача офіційних відомостей щодо родинних відносин з померлою ОСОБА_5, наявності в неї майна, у нього виникли істотні непереборні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказує, що офіційний факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_5 було встановлено лише 15.11.2017 р. на підставі рішення Пирятинського райсуду Полтавської області, тоді як єдиною підставою для встановлення факту ймовірних родинних зв'язків зі спадкодавцем було випадкове виявлення правовстановлюючих документів лише на земельну частку (пай), а не на інше майно.

Зазначає, що про існування рішення суду у справі № 544/1355/16-ц щодо визнання спадщини відумерлою позивачу стало відомо лише під час розгляду даної справи про прийняття додаткового строку для прийняття спадщини, тоді як Березоворудська сільська рада була обізнана про ці обставини та не повідомила про них суд першої інстанції, та під час перерви у розгляді даної справи зареєструвала право власності на вказану земельну частку (пай) у відповідному реєстрі.

На думку представника позивача, суд при розгляді справи надавав перевагу здійсненню процесуальних прав стороні відповідача, зокрема проголосив довготривалу перерву, під час якої відповідач оформив право власності на спірну земельну ділянку; у порушенням норм ЦПК приєднав до справи надані відповідачем докази під час розгляду справи по суті, а не під час підготовчого провадження, чим змінив підстави позову. Не надав належної правової оцінки доказам позивача.

Постанови Пленумів ВСУ та узагальнення ВССУ, на які послався в рішенні суд першої інстанції, не є джерелами права, тому застосовані судом безпідставно та у відокремленні від дійсних обставин справи.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином під розписку (а.с.110).

Клопотання представника Березоворудської сільської ради адвоката Гордієнка Ю.П. про відкладення розгляду справи на інший день у зв'язку з зайнятістю в інших судових засіданнях у Пирятинському райсуді Полтавської області, яке подано суду апеляційної інстанції вдруге, до уваги суду не приймається, оскільки наведені причини неявки не є поважними.

Іншого уповноваженого представника Березоворудська сільська рада в судове засідання не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 16.04.2006 р. ОСОБА_5 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,4357 га на території Березоворудської сільської ради Пирятинського району (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №35 від 22.10.2008 (а.с.18).

За інформацією Березоворудської сільської ради, ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована в с. Вечірки Пирятинського району Полтавської області до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала одна та після її смерті була похована ОСОБА_8 за власний кошт (а.с. 19,20).

Рішенням Пирятинського районного суду від 18.07.2016 р., яке набрало законної сили, спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки визнана відумерлою та передана у власність Березоворудської сільської ради (а.с.48-53).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 26.02.2018 р. зазначена земельна ділянка на підставі вказаного рішення суду від 18.07.2016 р. зареєстрована за Березоворудською сільською радою (а.с.54).

Рішенням Пирятинського районного суду від 15.11.2017 р. встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та визнано, що ОСОБА_2 є двоюрідним племінником ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-14).

09.09.2017 року ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_2, звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини та державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав пропуску встановленого строку подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 не заводилась (а.с.12).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наведені позивачем причини пропуску строку на прийняття спадщини не є поважними, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Як передбачено ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, а закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 послався на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки не знав, що померлій двоюрідній тітці ОСОБА_5 належала земельна ділянка, а документи, які б це підтверджували, він знайшов випадково навесні 2017 року. Про наявність даного спадкового майна він дізнався вже після спливу строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи позов, суд першої інстанції зокрема взяв до уваги ту обставину, що позивач ОСОБА_2 був обізнаний про наявність після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки спадкового майна у вигляді будинку в с. Вечірки Пирятинського району, проте не бажав оформляти дану спадщину, що підтвердили в місцевому суді представники позивача.

Встановивши обставини справи, здійснивши системний аналіз наведених правових норм та з урахуванням роз'яснень, наданих Верховним Судом України у Постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що наведені позивачем причини пропуску строку на прийняття спадщини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

При цьому, суд вірно послався на те, що інших причин пропуску строку позивач не навів, а з дня відкриття спадщини пройшло 10 років.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі зокрема на те, що позивачу не було відомо про наявність після померлої тітки спадкового майна у вигляді будинку в с. Вечірки Пирятинського району, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки представники позивача в суді першої інстанції підтвердили те, що позивач був обізнаний про наявність у тітки вказаного будинку та його небажання оформляти спадщину.

Необізнаність позивача про судове рішення у справі № 544/1355/16-ц щодо визнання спадщини відумерлою та реєстрація за відповідачем Березоворудською сільською радою права власності на спірну земельну частку (пай) не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Реєстрація за Березоворудською сільською радою права власності на земельну ділянку під час розгляду даної справи, проведена на підставі рішення суду, яке в апеляційному та касаційному порядку ніким не оскаржувалося та є чинним.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, враховано надані сторонами докази, яким надано правильну правову оцінку. Рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального права. Порушень судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи апеляційним судом не встановлено.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: /підпис/ О.В.Чумак

Судді: /підпис/ Ю.В.Дряниця

/підпис/ Л.І.Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак