Справа № 199/9103/17
Провадження по справі № 2-з/752/178/18
У Х В А Л А

15.11.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., розглянувши заяву адвоката ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Адвокат ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову заявленого ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову, посилалася на те, що ціна позову складає 232 727 грн. 82 коп., відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання у добровільному порядку не виконує, тому існує загроза відчуження останнім свого майна з метою ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. Просила накласти арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 та квартиру, загальною площею 42,9 кв.м., житлова площа 27,3 кв. м., що розташована за адресою:Дніпропетровська область, АДРЕСА_1.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

За правилами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, за захистом яких він звернувся до суду.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно зі змісту позовної заяви між позивачем та відповідачами існує спір щодо стягнення боргу.

Звертаючись в суд з заявою про забезпечення позову, представник заявника ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 не надала суду належні докази, які б підтверджували вартість нерухомого майна на які просить накласти арешт, а саме нежитлового приміщення АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3 для визначення принципу співмірності вимог заявлених у позовній заяві та вимог щодо забезпечення позову.

Отже, вимоги представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про забезпечення заявленого ОСОБА_2 позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву адвоката ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.Г. Плахотнюк