Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2018 Справа №607/12329/18

19 листопада 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не зявилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Тернопільської обласної ради, Тернопільської обласної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися в суд із позовом, який згодом уточнили, до Тернопільської обласної ради, Тернопільської обласної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання права за ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на частку будинку за номером 29 по вул. Бригадна в м. Тернополі в розмірі 50,33 відсотків, та за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право спільної сумісної власності на частку будинку за номером 29 по вул. Бригадна в м. Тернополі в розмірі 49,67 відсотків.

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що у 1996 році в порядку приватизації усі вони отримали у власність дві квартири по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі, оскільки їхній батько та дід ОСОБА_8 працював на посаді ветеринарного фельдшера в Міській ветеринарно-санітарній станції. Квартира за №1 по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3 Квартира за №2 по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Вказані квартири розташовані у двоквартирному будинку по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі.

В ході приватизації земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок, для будівництва та обслуговування житлового будинку, зясувалося, що вони приватизували квартири, а не будинок, відтак не мають права на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований двоквартирний будинок.

Останнім балансоутримувачем будинку була Тернопільська обласна державна лікарня ветеринарної медицини, яка належала до відання Тернопільської обласної ради.

Протягом останніх десяти років вони добросовісно, безперервно, відкрито володіють та користуються спірним житловим будинком, здійснюють заходи щодо його утримання, збереження, а тому вважають, що набули право власності за набувальною давністю.

Посилаючись на наведене, просять задовольнити позов.

23 серпня 2018 року представник Тернопільської обласної ради подав відзив. Вказав, що стосовно будівлі по вул. Бригадна, 29 у м. Тернополі та способу її відчуження Тернопільською обласною державною лікарнею ветеринарної медицини Тернопільській обласній раді нічого не відомо. Выдтак, просив суд, ухвалюючи рішення керуватися поясненнями Тернопільської обласної державної лікарні ветеринарної медицини та обставинами викладеними у відзиві Тернопільської обласної ради.

07 серпня 2018 року представник Тернопільської обласної державної лікарні ветеринарної медицини подав заяву про те, що вони підтримують позов та не заперечують проти його задоволення. Крім цього, просив здійснювати розгляд справи без участь представника.

В судове засідання позивачі не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомленими в установленому законом порядку. Представник позивачів адвокат ОСОБА_9 попередньо подала заяву про розгляд справи без її та позивачів участі.

Представник Тернопільської обласної ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце був повідомлений в установленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Тернопільської обласної державної лікарні ветеринарної медицини в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено, що квартира за №1 по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20 листопада 1996 року, виданим Міським бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядженням від 14 листопада 1996 року за №19576.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 грудня 1996 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації, квартира за №2 по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі належить на праві приватної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_10 Свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 14 листопада 1996 року за №19577.

З довідки за №12 від 06 липня 2006 року, виданої Тернопільською обласною державною лікарнею ветеринарної медицини встановлено, що будинок по вул. Бригадна, 29, який складається з квартири за №1 та за №2, знятий з балансу Тернопільської обласної державної лікарні ветеринарної медицини та переданий у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4, згідно свідоцтв про право власності на житло від 20 листопада 1996 року за №19576 та від 06 грудня 1996 року за №19577.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №695 від 10 червня 1998 року, вирішено надати співвласникам ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_10 в постійне користування земельну ділянку по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі, площею 1668 кв.м., для обслуговування житлового будинку, надвірних будівель і господарських споруд, та ведення підсобного господарства.

04 червня 2009 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №055984 від 04 червня 2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №634. Змінила прізвище після укладення шлюбу на «Попик».

22 серпня 2013 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_12, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №123693 від 29 жовтня 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1380. Після укладення шлюбу змінила прізвище на «Вовк».

Як вбачається з повідомлення Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №1473/15 від 13 грудня 2017 року, в управління відсутні будь-які документи, що підтверджують належність житлового будинку по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі до комунальної власності територіальної громади міста.

З інформування щодо звернення Тернопільської обласної ради за №29/08/18 від 18 квітня 2018 року встановлено, що будинок по вул. Бригадній, 29 у м. Тернополі обліковувався на балансі Тернопільської обласної державної лікарні ветеринарної медицини. Проте у 1996 році знятий з балансу, відповідно до виданих бюро технічної інвентаризації у м. Тернополі свідоцтв на право власності на житло від 20 листопада 1996 року за №19576 та від 06 грудня 1996 року за №19577. Квартири за №1 та за №2 у даному будинку, передано у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно. Будинок по вул. Бригадна, 29 у м. Тернополі виключений з переліку обєктів нерухомості обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області.

Відповідно до повідомлення ДП «Фаворит-1» ПП «Дружба Сервіс-Житло 1» за №10211 від 22 червня 2018 року, будинок за №29 по вул. Бригадна в м. Тернополі на балансі та обслуговування не перебуває.

З відповіді ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» за №1349/07-2 від 23 жовтня 2018 року встановлено, що станом на 29 грудня 2012 року згідно обліку бюро право власності на будинковолодіння за №29 по вул. Бригадна в м. Тернополі не зареєстроване. Власниками квартири за №1 по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі є ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20 листопада 1996 року, згідно розпорядження органу приватизації за №19576 від 14 листопада 1996 року. Власниками квартири за №2 по вул. Бригадна, 29 в м. Тернополі є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 06 грудня 1996 року, згідно розпорядження органу приватизації за №19577 від 14 листопада 1996 року.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 23 жовтня 2018 року за №142388654, інформація про будинок за №29 по вул. Бригадна в м. Тернополі в реєстрі відсутня.

З відповіді виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №2320/08 від 15 вересня 2017 року встановлено, що 04 вересня 2017 року до виконавчого комітету Тернопільської міської ради надійшло звернення від ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею до 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою вул. Бригадна, 29. Згідно свідоцтв про право власності на житло на праві спільної сумісної власності заявникам належать квартири за №1 та за №2 в житловому будинку по вул. Бригадна, 29. Відповідно до вимог ст. 40 Земельного кодексу України, можуть передаватися безоплатно у власність або надаватись в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, а не квартири. Відтак, співвласникам запропоновано оформити прав власності на житловий будинок із визначенням часток.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. ст. 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно з вимогами ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, наступне:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Відповідно до розяснень викладених у п.13 Постанови, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як передбачено пунктом 14 Постанови, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Позивачі достовірно довели факт набуття ними права власності за набувальною давністю, оскільки вони добросовісно і відкрито користуються нерухомим майном на протязі більше 10 років. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна, не має, а отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім цього, відповідачі не заперечили проти задоволення позову, про що подали письмові заяви.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шляхом визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3 права спільної сумісної власності на частку будинку за номером 29 по вул. Бригадній в м. Тернополі в розмірі 50,33 відсотків та визнання за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 права спільної сумісної власності на частку будинку за номером 29 по вул. Бригадній в м. Тернополі в розмірі 49,67 відсотків.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 344 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ОСОБА_2 (м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), ОСОБА_3 (м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3), ОСОБА_4 (м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4), ОСОБА_5 (м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5), ОСОБА_6 (м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6), ОСОБА_7 (м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7) до Тернопільської обласної ради (м. Тернопіль вул. М. Грушевського, 8, код ЄДРПОУ 24630220), Тернопільської обласної державної лікарні ветеринарної медицини (м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 24А, код ЄДРПОУ 00704505) про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на частку будинку за номером 29 по вул. Бригадній в м. Тернополі в розмірі 50,33 відсотків.

Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право спільної сумісної власності на частку будинку за номером 29 по вул. Бригадній в м. Тернополі в розмірі 49,67 відсотків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Позивач: ОСОБА_2, м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Позивач: ОСОБА_3, м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Позивач: ОСОБА_4, м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Позивач: ОСОБА_5, м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5.

Позивач: ОСОБА_6, м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6.

Позивач: ОСОБА_7, м. Тернопіль, вул. Бригадна, 29/2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7.

Відповідач: Тернопільська обласна рада, м. Тернопіль вул. М. Грушевського, 8, .

Відповідач: Тернопільська обласна державна лікарня ветеринарної медицини, м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 24А, .

Повне рішення складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_13