Провадження №2/359/1990/2018
Справа №359/4494/18
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей та сім»ї Бориспільської райдержадміністрації про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення безпідставно нарахованих аліментів -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 06 червня 2009 року по 27 листопада 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2014 року з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому ОСОБА_3 змінила своє прізвище на «Артюшенко». Незважаючи на це, з дня народження сина та по сьогоднішній день ОСОБА_4 проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. У звязку з тим, що під час розгляду справи про стягнення аліментів ОСОБА_3 надала неправдиву інформацію стосовно того, що син проживає саме разом з нею, тому з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини. За вказаних обставин ОСОБА_1 просить припинити стягнення з нього аліментів на підставі виконавчого листа №2/359/1071, виданого 19 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

В ході підготовчого судового засідання ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог, якою просив стягнути з ОСОБА_2 на його корись аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму неправомірно отриманих аліментів у розмірі 27000 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив задовольнити позов.

Відповідач та її представник ОСОБА_5 надали відзив на позовну заяву, яким просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів викладених у відзиві вказали на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що неповнолітній син ОСОБА_4 дійсно проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Оскільки, відповідач та позивач проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та кв.15 відповідно, тобто на одному поверсі. Тому дитина часто залишається ночувати у бабусі відповідача. Тому твердження, що дитина проживає постійно з одним з батьків, є досить суперечливим. До того ж в період з 2015 по 2017 роки ОСОБА_1 працював в ТОВ «Дельта Донбас», яке розташовується в м. Донецьк, а у 2018 році в ТОВ «Глорія Джинс», що розташовується в м. Одеса. Вказана обставина свідчить, що позивач фізично не міг проживати разом з сином. На переконання відповідача стягнення з неї аліментів у розмірі 500 гривень щомісячно суперечить її інтересам та не відповідає її доходам.

Представник третьої особи ОСОБА_6 при вирішення спору поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в період часу з 06 червня 2009 року по 27 листопада 2013 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу 27 серпня 2009 року у них народився син ОСОБА_4 Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження та копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року (а.с.5,6).

В подальшому ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 змінила своє прізвище на «Артюшенко», згідно відмітки про сімейний стан в паспорті громадянина України, виданого на імя відповідача (а.с.26,27).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2014 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме: з 24 березня 2014 року, до дня досягнення дитиною повноліття (а.с.28).

На час ухвалення заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2014 року було встановлено, що дитини ОСОБА_4 проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні.

Суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що довідка Мирненського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Казка» від 16 травня 2018 року (а.с.10) та довідка Мирненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бориспільської районної ради Київської області від 15 травня 2018 року (а.с.11) не є належними доказами на підтвердження тієї обставини, що неповнолітній ОСОБА_4 дійсно проживає разом з батьком.

Одночасно зазначені письмові докази не спростовують обставин по справі, які встановлені за допомогою інших письмових, зокрема на даний час неповнолітній ОСОБА_4 дійсно проживає разом з батьком та перебуває на його повному матеріальному утриманні. Вказана обставина у повній мірі підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_4 від 11 травня 2018 року, складеного комісією у складі секретаря та депутата Мирненської сільської ради, довідкою ЖКК «Мирненський» №8 від 16 травня 2018 року про склад зареєстрованих та проживаючих осіб за адресою: АДРЕСА_1, довідкою про склад сімї від 15 травня 2018 року (а.с.7-9).

Крім цього, з пояснень відповідача, наданих у судовому засіданні, встановлено, що з 02 липня 2016 року, тобто після укладення шлюбу з ОСОБА_7 відповідач постійно проживає в м. Бориспіль, разом з чоловіком та малолітньою дитиною від другого шлюбу. Незважаючи на це, ОСОБА_2 приїздить до с. Мирне для того, щоб зустрітись з сином ОСОБА_4

Крім того, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що, дійсно, він постійно проживає разом з батьком.

Відповідно до ст.180 та ч.3 ст.188 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

За правилами ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналізуючи зібрані по справі докази, в тому числі пояснення сторін, надані у судовому засіданні, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4, який проживав разом з матірю та перебував на її утриманні, перейшов проживати до батька, ОСОБА_1 З огляду на це, відсутні підстави для продовження стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що на даний час ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення нею трирічного віку, у звязку з цим є отримувачем допомоги при народженні дитини з 01 жовтня 2016 року по 01 січня 2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на імя ОСОБА_8 (а.с.30) та копією довідки УСЗН Бориспільської РДА (а.с.31).

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас, матеріали цивільної справи не містять відомості про те, що ОСОБА_2 має незадовільний стан здоровя, скрутне матеріальне становище або ж на її утриманні перебувають інші особи, зокрема непрацездатний чоловік та батьки, окрім малолітньої дочки.

З огляду на те, що відповідач по справі є здоровою особою працездатного віку, оскільки протилежного матеріали справи не містять. Тому, при відповідальному ставленні до своїх батьківських обов'язків ОСОБА_2 має можливість забезпечити належний рівень матеріального забезпечення своїй дитині.

У відповідності до положення ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що розмір аліментів 1000 гривень щомісячно, які ОСОБА_1 просить стягувати з ОСОБА_2 становить величину меншу, ніж законодавчо визначений мінімальний рекомендований розмір аліментів та складає 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини віком девяти років.

Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в цій частині, тому з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Тому суд не може застосувати до розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі обмеження щодо 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З розяснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У звязку з цим, розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який визначений даним судовим рішенням, підлягає стягненню з ОСОБА_9 починаючи з дня набранням рішенням законної сили.

Крім цього, в заяві про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 27000 гривень як суму незаконно стягнутих з нього аліментів.

З довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 24 червня 2015 року по 30 червня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина у розмірі 14886 гривень 01 копійка (а.с.35).

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зважаючи на це, при зверненні до суду з вказаною вимогою позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав. Оскільки, положення чинного СК України передбачають підстави для стягнення з отримувача аліментів заборгованості зі сплати аліментів на користь платника аліментів, зокрема у випадку, якщо після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів дитина змінила своє місце проживання та проживає разом з тим з батьків, з кого стягнуто аліменти.

У звязку з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що вищевказана обставина є підставою для предявлення позову про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів.

З огляду на вимоги ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Тому, зважаючи на невідповідність обраного позивачем способу захисту характеру порушеного права, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 27000 гривень як суму незаконно отриманих аліментів, належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.180, ч.3 ст.181, ч.3 ст.188, ч.1 та ч.2 ст.182, ч.2 ст.197 СК України, ч.1 ст.15, ч.1 та ч.2 ст.16 ЦК України, ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», ч.1 ст.13, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.268, ч.4 ст.273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, І.н. на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, І.н. за рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 19.05.2014 року у справі №359/2317/14-ц на утримання сина ОСОБА_4 з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, І.н., зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, І.н., аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено 30 листопада 2018 року.

Суддя: В.В. Журавський