Справа № 521/2821/18
Провадження № 2/521/2317/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 червня 2018 року м.Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Мирончук Н.В.,
при секретарі судового засідання: Власової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРС-Капітал», третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору застави та припинення обтяження застави рухомого майна, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРС-Капітал», третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору застави та припинення обтяження застави рухомого майна, транспортного засобу марки «LAND ROVER», модель «RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, колір чорний, заводський номер кузова НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 194272.
Обґрунтовуючи предявлений позов, ОСОБА_1 посилався на таке.
Ним було придбано вищевказаний автомобіль на підставі договору купівлі - продажу № 1295/03/5141/16 від 24.05.2016 року та зареєстровано центром 5141 від 24.05.2016 року.
При цьому, позивач вказав, що йому стало відомо про те, що на його автомобіль марки «LAND ROVER», модель «RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, колір чорний, заводський номер кузова НОМЕР_2 накладено приватне обтяження - застава рухомого майна, яке зареєстроване 18.08.2017 р. о 14:50:32 за № 16427046, реєстратором: приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального кругу ОСОБА_3.
Підставою вказаного обтяження став договір застави транспортного засобу № 1984, який було посвідчено 18.08.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3.
Як вказує позивач, йому не відомі сторони Договору застави, з боржником він не знайомий, майновим поручителем ніколи не виступав.
Також, позивач вказує, що оспорюваний правочин порушує його конституційні права, як законного власника транспортного засобу, який позбавлений повного змісту права власності, зокрема, права розпоряджання майном, у зв'язку з обтяженням належного йому рухомого майна, заставою.
У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд визнати недійсним договір застави № 1984 від 18.08.2017 року, укладений між ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3 та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРС-КАПІТАЛ»; припинити приватне обтяження застави рухомого майна на легковий автомобіль, марки «LAND ROVER», модель «RANGE ROVER», номер державної реєстрації ВН 2000 НВ, 2013 року випуску, колір чорний, заводський номер кузова НОМЕР_2, який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 194272, у вигляді заборони відчуження, яке накладено, відповідно до договору застави № 1984 від 18.08.2017 року, укладеного між ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРС-КАПІТАЛ», ЄДРПОУ - 40894130, зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 18.08.2017р. о 14:50:32 за № 16427046, реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, шляхом виключення даного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позову та просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, але в суд не прибув, відзив на позов не надав до суду.
Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРС-КАПІТАЛ» в судовому засіданні послалася на прийняття судом законного рішення по справі.
Також, до суду представником ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРС-КАПІТАЛ» було надано відзив на позовну заяву, в якому було зазначено, що 09.08.2017 року між ТОВ «ФК «АРС-Капітал», в особі заступника Голови кредитного комітету Позикодавця ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від 14.03.2017р., та ОСОБА_2 було укладено Договір позики №2017/08/09.
ОСОБА_5 умов договору позики, зобовязання позичальника забезпечувалося заставою транспортного засобу LAND ROVER, 2013 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію СХО 194272.
Також, представник відповідача звернув увагу суду на те, що при посвідчені Договору позики та Договору застави нотаріусу, відповідачем ОСОБА_2 предявлявся оригінал Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХО 194272, копія якого знаходиться в матеріалах нотаріальної справи.
Враховуючи викладене, Відповідач -2 вважає, що він не мав підстав для відмови у Договорі позики та Договорі застави та ним було виконано всі умови чинного законодавства України щодо вчинення Договору позики і Договору застави, він не знав і не міг знати, що предмет застави може належати на праві власності іншій особі.(а.с.42-46).
Третя особа - приватний нотаріус в судове засідання не зявилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомила, але поштою до суду направила ксерокопію нотаріальної справи стосовно посвідчення нею договору застави транспортного засобу №1984 від 18.08.2017 року.(а.с.112).
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
ОСОБА_5 ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного.
На підставі договору купівлі - продажу № 1295/03/5141/16 від 24.05.2016 року, ОСОБА_1О придбав у ОСОБА_6 - автомобіль марки «LAND ROVER», модель «RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, колір чорний, заводський номер кузова НОМЕР_2. Вказаний договір підписаний сторонами. (а.с. 33-34).
Зазначений транспортний засіб було зареєстровано за № 5141 від 24.05.2016 р., що підтверджується долученою до матеріалів справи, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 11-12)
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Підставою вказаного обтяження став договір застави транспортного засобу № 1984, який було посвідчено 18.08.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3. (а.с. 10).
Представник відповідача зазначив, що при посвідчені Договору позики та Договору застави нотаріусу, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ОСОБА_2 нотаріусу предявлявся оригінал Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХО 194272, копія якого долучена до матеріалів нотаріальної справи.
Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, на підтвердження вказаного обтяження, надано до суду, копії документів.
Так, відповідно до наданої копії укладеного Договору позики №2017/08/18 від 18.08.2017 року: 09.08.2017 року між ТОВ «ФК «АРС-Капітал», в особі заступника Голови кредитного комітету Позикодавця ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від 14.03.2017р., та ОСОБА_2, останньому було надано позику в сумі, еквівалентній 24 тисяч доларів США. Вказаний договір підписано сторонами. (а.с.115-117).
При цьому було складено графік погашення позики, який було також підписано ОСОБА_4 та ОСОБА_2. (а.с.118).
Зобовязання позичальника забезпечувалося заставою транспортного засобу LAND ROVER, 2013 рік випуску, який було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_3
Вказаний договір застави транспортного засобу також підписано у нотаріуса ОСОБА_4 та ОСОБА_2. (а.с.113-114).
Для підтвердження права власності на транспортний засіб, нотаріусу ОСОБА_2 було надано оригінал Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - СХО 194272, (копія якого нотаріусом долучена до матеріалів нотаріальної справи). реєстраційний номер НОМЕР_1.
ОСОБА_5 до вказаного Свідоцтва: власником автомобілю марки «LAND ROVER», модель «RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, колір чорний, заводський номер кузова НОМЕР_2 - є ОСОБА_2. (а.с.119).
Також, ксерокопію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - СХО 194272. реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно до якого: власником автомобілю марки «LAND ROVER», модель «RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, колір чорний, заводський номер кузова НОМЕР_2 - є ОСОБА_2, надано було ОСОБА_7 до банку та в цій ксерокопії є власноручний рукописний запис ОСОБА_2: "Согласно оригиналу 9.08.17 " та вчинено підпис від імені ОСОБА_2О.(а.с.66).
Такі ж записи і підписи вчинено ОСОБА_2 в ксерокопії його паспорту, наданого ним до банку.(а.с.67-68).
Також, у того ж нотаріуса надала письмову згоду дружина ОСОБА_2, ОСОБА_8, яка мешкає в АДРЕСА_1. Відповідно до вказаної згоди: вона погоджується, щоб її чоловік надав у заставу належний її чоловікові ОСОБА_2 - автомобіль, марки «LAND ROVER», модель «RANGE ROVER», реєстраційний номер т- ВН 2000 НВ, 2013 року випуску, колір чорний, заводський номер кузова НОМЕР_2.
В указаній згоді ОСОБА_8 власноручно вказала своє прізвище, імя та по-батькові і підписала вказану згоду. (а.с.126).
До вказаної Згоди, ОСОБА_8 було також надано нотаріусу свій Паспорт, картку фізичної особи - платника податку, та свідоцтво про шлюб з ОСОБА_2, копії вказаниї документів долучено нотаріусом до нотаріальної справи та надано до суду. (а.с.127-129).
Також нотаріусом долучено до нотаріальної справи ксерокопію паспорту ОСОБА_2, згідно до якого: останній зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_2, (а.с.130).
Крім того, нотаріусом долучено до нотаріальної справи ксерокопію картки фізичної особи - платника податку - ОСОБА_2, яку було надано нотаріусом до суду. (а.с.131).
Статтею 11 Закону України «Про заставу» передбачено, що сторонами договору застави (заставодавцем і заставодержателем) можуть бути фізичні, юридичні особи та держава.
Вказаною нормою визначено, що заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про заставу» заставодавцем при заставі майна може бути його власник, який має право відчужувати заставлене майно на підставах, передбачених законом, а також особа, якій власник у встановленому порядку передав майно і право застави на це майно.
ОСОБА_5 з абзацом 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Залежно від змісту обтяження предмет обтяження повинен належати боржнику або обтяжувану на праві власності чи на праві господарського відання.
Отже, зі змісту вказаних норм матеріального права, які регулюють відносини застави, вбачається, що сторонами у договорі застави є заставодержатель та боржник або третя особа майновий поручитель) - заставодавець. При цьому, заставодавець повинен бути власником майна або особою, якій передано майно і право застави на це майно.
Недодержання вимог законодавства є підставою для визнання договору застави недійсним, згідно зі ст. 203, 215 ЦК України.
Проте, як вбачається з зазначеного вище, судом встановлено, що ОСОБА_1 не був стороною Договору позики №2017/08/09, з боржником він не знайомий, майновим поручителем також невиступав.
Вказане підтверджується долученими до матеріалів справи та вивченими у судовому засіданні, документами.
Отже, встановлено, що 09.08.2017 року між ТОВ «ФК «АРС-Капітал», в особі заступника Голови кредитного комітету Позикодавця ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від 14.03.2017р., та ОСОБА_2 укладено Договір позики №2017/08/09. (а.с. 55-56)
Відповідно до п. 1.1. Договору позики, в порядках та на умовах, визначених цим Договором, Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність грошові кошти у розмірі 617581 гривня 37 копійок, що еквівалентно 24 000,00 доларів США, за офіційним курсом долару США за гривню НБУ, станом на день укладення договору, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а Позичальник зобовязується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 8.1. вказаного Договору позики, зобовязання Позичальника, щодо своєчасного повернення позики та сплати процентів за користування позикою забезпечується заставою транспортного засобу LAND ROVER, 2013 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію СХО 194272.
Як вбачається з указаного, позивач, згідно зазначених договорів, стороною не значиться.
Крім того, відповідно до довідки Регіонального сервісного центру в Одеській області від 24.04.2018 року за № 31/15-143аз, у відповідності до бази даних АІС «Автомобіль» в Одеській області та ЄДР МВС України: 24.05.2016 року, в територіальному сервісному центрі №5141 РСЦ МВС України в Одеській області, зареєстрований транспортний засіб марки «LAND ROVER RANGE ROVER», 2013 року випуску, заводський номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_4, на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Також, згідно наявних бази даних АІС «Автомобіль» в Одеській області та ЄДР МВС України, інформація щодо, зареєстрованого транспортного засобу марки «LAND ROVER RANGE ROVER», 2013 року випуску, заводський номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_4, на імя ОСОБА_2 (РНОКПП -НОМЕР_3) відсутня. (а.с. 82)
Тобто, виходчи з даних бази АІС «Автомобіль» в Одеській області та ЄДР МВС України, ОСОБА_2 ніколи не був та не являється власником транспортного засобу марки «LAND ROVER RANGE ROVER», 2013 року випуску, заводський номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_4.
Встановлене у судовому засіданні є підставою для звернення відповідача - ТОВ «ФК «АРС-Капітал» з заявою до правоохоронних органів.
У ч. 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Приписи постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9 передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом; в кожній справі про визнання угод недійсною суд повинен становити наявність тих обставин, з яким закон повязує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків,, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони; спрямованість правочину на реальне настання правових наслідків, що зумовлені ним та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки на час здійснення правочину, а саме договору позики та застави транспортного засобу, автомобіль марки «LAND ROVER RANGE ROVER», 2013 року випуску, заводський номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_4 належав не ОСОБА_2, а власником його на той час був та є наразі - ОСОБА_1
Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
ОСОБА_5 до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1409,60 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача, яким було вчинено договір застави та обтяження. (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРС-Капітал», третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору застави та припинення обтяження застави рухомого майна задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт КМ № 453655, виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області -07.03.2007 року, згідно до якого: останній зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6, витрати по оплаті судового збору - у сумі 1409,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку, шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н.В. Мирончук