Справа № 473/1690/18
"26" червня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання- Багрін І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ОСОБА_1) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 99 787 грн. 39 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 16.12.2011 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_1 виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушила його, оскільки своєчасно не погашала кредит та не сплачувала проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 30.04.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вищевказаному розмірі.
Ухвалою суду від 29.05.2018 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з'явився. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомила.
Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 16.12.2011 року був укладений кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови.
Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до ОСОБА_1 та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, ОСОБА_1 і Правил надання банківських послуг, Пам'ятки клієнта, банківських тарифів.
Відповідно до договору ОСОБА_1 надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30,00 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом.
Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача вимагати від відповідача сплати неустойки в розмірі, визначеному Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами Банку, а також при порушенні грошових зобов'язань понад 30 днів - штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань, ОСОБА_1 наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Крім цього, положення ст.ст.546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі.
Як встановлено судом, позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним.
Так, ОСОБА_2 має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 463 грн. 95 коп., що не спростовано відповідачем, з дотриманням вимог ст.ст.12, 76-81 ЦПК України.
Крім того, Банком нараховано заборгованість за процентами в розмірі 84 770 грн. 48 коп., виходячи з процентної ставки 2,5 % на місяць (30 % річних), яка була змінена Банком з 01.09.2014 року 2,9 % на місяць (34,8 % річних), з 01.04.2015 року - 3,6% на місяць (43,2 % річних).
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. ОСОБА_1 договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки, дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.
Так, як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2011 року відповідач, ознайомившись та погодившись з умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, оформила заяву на надання їй кредитної карти «Універсальна» без зазначення суми кредитного ліміту.
П. 1.1.3.2.3. ОСОБА_1 та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, передбачено, що ОСОБА_1 має право проводить зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.
Відповідно до п.1.1.3.1.9 вказаних ОСОБА_1 зобовязаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку.
Заява не містить умов про спосіб надання виписки про стан картрахунку.
Разом з тим, з доданих до позову матеріалів слідує, що нові тарифи із підвищеною ставкою підлягають застосуванню лише для витрат, зроблених після введення в дію нових тарифів.
Згідно розрахунку заборгованості, виписки, наданих позивачем, вбачається, що відповідач не здійснювала жодних витрат після 01.04.2015 року.
За таких обставин заборгованість за процентами за період з 01.04.2015 року по 30.04.2018 року (в межах заявлених позовних вимог) підлягає перерахунку, виходячи з процентної ставки в розмірі 34,8 % річних. З розрахунком заборгованості за процентами, наданим позивачем станом на 31.03.2015 року суд погоджується, оскільки протилежного не встановлено.
При цьому, суд не приймає до уваги розрахунок позивача щодо нарахування процентів на прострочену заборгованість за підвищеною процентною ставкою (що фактично в кілька разів перевищує базову процентну ставку), оскільки доказів правомірності застосування такої процентної ставки, обґрунтування її розміру матеріали справи не містять.
Таким чином, заборгованість за процентами за період з 01.04.2015 року по 30.04.2018 року (в межах заявлених позовних вимог) становить 8 323 грн. 59 коп. виходячи з наступного розрахунку : (1 287 грн. 80 коп. (нараховані проценти станом на 31.03.2015 року) + 6 463 грн. 95 коп. (тіло кредиту) х 34,8% / 360 х 1126 (кількість днів прострочки)).
Крім того, за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором позивачем також нараховані:
- пеня в розмірі 3 324 грн. 99 коп. (позивачем помилково вказано як комісія);
- штраф у загальному розмірі 5 227 грн. 97 коп.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Згідно п.2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 ОСОБА_1 та правил надання банківських послуг за порушення зобовязань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених даними Умовами.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобовязань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим.
За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише пеня.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (18 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 317 грн. 16 коп.
Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 141, 259, 263 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського, 1 Д, ідентифікаційний код 14360570, заборгованість за кредитним договором б/н від 16.12.2011 року, що утворилася станом на 30.04.2018 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 6 463 (шість тисяч чотириста шістдесят три) грн. 95 коп., заборгованість за процентами в розмірі 8 323 (вісім тисяч триста двадцять три) грн. 59 коп., пеню в розмірі 3 324 (три тисячі триста двадцять чотири) грн. 99 коп., а всього 18 112 ( вісімнадцять тисяч сто дванадцять) грн. 53 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського, 1 Д, ідентифікаційний код 14360570, судові витрати в розмірі 317 (триста сімнадцять) грн. 16 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.В. Лузан