У Х В А Л А

05.12.2018 Справа №607/25230/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до володіння (нерухомого майна) боржника ОСОБА_3 (13.05.1961 р.н.), а саме, на територію будинковолодіння, в тому числі житлового будинку та прилеглої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29.

В обґрунтування вимог зазначає, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження АСВП № 55873470 з примусового виконання виконавчого листа № 607/16983/14-ц, виданого 30.01.2015 р. Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 04.11.2013 р. у розмірі 205 000,00 грн. та три проценти річних у розмірі 5 206,43 грн. за період з 02.12.2013 року по 07.10.2014 року та 2 102,06 грн. судового збору. Боржником згідно даного виконавчого провадження є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Заявником зазначено, що боржнику надсилались вимоги, на які боржник ніяким чином не відреагувала та під час здійснення неодноразових виходів державним виконавцем за адресою вказаною у виконавчому документі, до помешкання боржника потрапити не вдалося, про що державним виконавцем складено відповідні акти.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд задовольнити подання та дозволити примусово проникнути до володіння (нерухомого майна) боржника ОСОБА_3 (13.05.1961 р.н.), а саме, на територію будинковолодіння, в тому числі житлового будинку та прилеглої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29.

У судовому засіданні заявник подання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження АСВП № 55873470 з примусового виконання виконавчого листа № 607/16983/14-ц, виданого 30.01.2015 р. Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 04.11.2013 р. у розмірі 205 000,00 грн. та три проценти річних у розмірі 5 206,43 грн. за період з 02.12.2013 року по 07.10.2014 року та 2 102,06 грн. судового збору. Боржником згідно даного виконавчого провадження є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Даний виконавчий документ надійшов на адресу виконавця 23.02.2018 р.

23.02.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику 23.02.2018 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Виходом приватного виконавця 28.02.2018 року о 19.30 год. за адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29, встановлено, що вхід не територію будинковолодіння був зачинений, на дзвінки та стукіт протягом 10 хв. ніхто не відреагував, про що складено акт приватного виконавця від 28.02.2018 року.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно № 115175748 від 23.02.2018, за боржником ОСОБА_3 зареєстровано 1/2 частину домоволодіння, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 211,0 кв. м., за адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 14.09.2018 року, відсутня інформація про відкриті рахунки в банках, фінансових установах та відсутня інформація про джерела отримання доходів.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 19.09.2018 року, боржник ОСОБА_3 на обліку як отримувач пенсії не перебуває та доходів не отримує.

Згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 03.03.2018, с/г техніка та інші механізми за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області за вих. № 31/19-1100 від 05.03.2018 року, інформація про зареєстровані транспортні засоби за боржником відсутня.

Згідно відповіді Тернопільського районного ГБТІ за вих. № 126 від 14.03.2018 року, державна реєстрація права власності на нерухоме майно за боржником в Тернопільському районі в бюро не проведена.

Вимогою приватного виконавця за вих. № 297 від 28.03.2018 року, призначено примусове виконання рішення суду на 18.00 год. 06.04.2018 року за адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29. Боржника зобовязано зявитись на місце проведення виконавчих дій, а саме для перевірки майнового стану та опису нерухомого майна боржника. Дану вимогу направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією 28.03.2018.

Актом приватного виконавця від 27.03.2018 року встановлено, що на місце проведення виконавчих дій, а саме адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29, зявився тільки стягувач, боржник згідно вимоги не зявився, тому провести виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки двері на територію будинковолодіння були зачиненими, на дзвінки та стукіт протягом 10 хв. ніхто не відреагував.

Повторною вимогою приватного виконавця за Вих. № 683 від 30.07.2018 року, призначено примусове виконання рішення суду на 18.00 год. 10.08.2018 року за адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29. Боржника зобовязано зявитись на місце проведення виконавчих дій, а саме для перевірки майнового стану та опису нерухомого майна боржника. Дану вимогу направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією 30.07.2018.

Актом приватного виконавця від 10.08.2018 року встановлено, що на місце проведення виконавчих дій, а саме адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29, зявився тільки стягувач, боржник згідно вимоги не зявився, тому провести виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки вхідні двері на територію будинковолодіння були зачиненими, на дзвінки та стукіт протягом 10 хв. ніхто не відреагував.

30.07.2018 р. на адресу боржника рекомендованим листом направлено виклик приватного виконавця за Вих. № 684 із вимогою зявитись до приватного виконавця 08.08.2018 о 10.00 та надати пояснення щодо невиконання рішення суду а також надати інформацію про майно та доходи. Даний виклик направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією 30.07.2018.

Згідно акта приватного виконавця від 08.08.2018 боржник на вказаний виклик не відреагував, до виконавця не зявився та про наявність поважних причин неявки не повідомив.

Повторним виходом приватного виконавця 29.11.2018 року о 19.00 год. за адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29, встановлено, що вхід не територію будинковолодіння був зачинений, на дзвінки та стукіт протягом 10 хв. ніхто не відреагував, про що складено акт приватного виконавця від 29.11.2018 року.

Станом на 04.12.2018 року заборгованість боржника ОСОБА_3 перед стягувачем ОСОБА_4 становить 212 308,49 грн., а також 21 230,84 основної винагороди приватного виконавця та 390,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Окрім того, в ході виконання виконавчого провадження, приватним виконавцем не виявлено коштів боржника, будь-яких доходів боржника чи іншого рухомого майна, в тому числі транспортних засобів, з метою звернення стягнення для задоволення вимог стягувача.

Боржник ОСОБА_3 на вимоги приватного виконавця ОСОБА_2 ніяким чином не реагує, на офіційні виклики до виконавця не зявляється.

Вимоги державного виконавця про надання доступу до помешкання та майна боржника (в тому числі нерухомого майна - предмета іпотеки) для проведення виконавчих дій не виконуються, про що складені акти приватного виконавця.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а також згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, - виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід'ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

За змістом частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України обов'язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

Обов'язковість виконання судових рішень, як невід'ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та відповідними нормами (ст.6, 13, ст.1 Першого протоколу)Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, №60750/00, 20.07.2004) ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 18 Закону містить перелік обов'язків і прав виконавців, обов'язковість вимог виконавців, зокрема п.4 ч.3 ст.18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із Законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Крім того, Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії (бездіяльність) боржника ОСОБА_3 призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (рішення суду), що тягне за собою порушення строків виконання, а також, порушує вимоги чинного законодавства щодо обов'язковості та остаточності судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналізуючи вищезазначені норми права, суд вважає численні вимоги-повідомлення, що надсилались ОСОБА_3 приватним виконавцем на адресу, яка зазначена у виконавчому документі, належним повідомленням боржника про дату, час та місце вчинення виконавчих дій і необхідність з'явитися за місцем реєстрації щодо встановлення майнового стану.

Крім того, суд бере до уваги і той факт, що приватний виконавець вичерпав усі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Свідоме ухилення боржником від допуску виконавця до житла може виявлятись у формі дії або бездіяльності. В даному випадку суд розцінює поведінку боржника ОСОБА_3 як бездіяльність, яка виражається у невчиненні дій, які вона зобов'язана була і могла вчинити, але не вчинила.

Умисне невиконання боржником рішення суду та ігнорування викликів приватного виконавця підтверджується копіями таких викликів, вимог-повідомлень та актів, що містяться в матеріалах справи.

Отже, приватний виконавець, у порядку, визначеному законом, правомірно звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису та арешту майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості, оскільки іншого майна боржник не має.

Як встановлено у судовому засіданні, здійснені приватним виконавцем виконавчі дії щодо стягнення з боржника заборгованості виявилися безрезультатними, боржник ухиляється від виконання судового рішення, що підтверджується наявними у справі доказами.

Згідно ч.1 ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За таких обставин, приватний виконавець довів та надав належні докази того, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду і перешкоджає приватному виконавцю у доступі до нерухомого майна, яким вона володіє, а тому, виходячи із вказаної засади судочинства як обов'язковість рішень суду, суд вважає, що подання державного виконавця підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 259, 260, 261, 269, 352-354, 439 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника.

Надати приватному виконавцю виконавчого округу Тернопільської області ОСОБА_2 дозвіл на примусове проникнення до володіння (нерухомого майна) боржника ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), належного їй на праві приватної спільної часткової власності будинковолодіння, в тому числі житлового будинку та прилеглої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Канадська, 29, з метою вчинення опису та арешту майна боржника на виконання виконавчого листа № 607/16983/14-ц, виданого 30 січня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали суду складено 05 грудня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_5