Дата документу 24.09.2018 Справа № 545/730/18
Провадження № 2/554/2002/2018
24 вересня 2018 року місто Полтава
Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування арешту,
29.03.2018 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача, Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про скасування арешту.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що йому на праві власності належить автомобіль НОМЕР_1, vin НОМЕР_3, колір чорний, тип пасажирський-в легковий.
У листопаді 2017 року позивач з метою продажу вказаного автомобіля звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області для зняття даного транспортного засобу з обліку, однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що на вказане майно накладний арешт.
У відповідь на звернення позивача Полтавський районний відділ ДВС ГТУЮ у Полтавській області повідомив, що арешт накладений з метою виконання вимоги УПФУ у Полтавському районі №2374 від 11.04.2013 про стягнення заборгованості з нього в сумі 4572,42 грн., у рамках виконавчого провадження, яке виконане та знищено. Також роз'яснено, що питання зняття арешту з майна може бути вирішено виключно в судовому порядку.
У зв'язку з тим, що йому було відмовлено у скасуванні арешту, він вимушений був звернутися до суду.
Позивач просив скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 37683057 від 27.07.2013 року на автомобіль НОМЕР_1, vin НОМЕР_3, колір чорний, тип пасажирський-в легковий, що належить йому на праві власності.
Ухвалою від 07.05.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду на 06.06.2018 року та запропоновано відповідачу надати відзив.
У судове засідання не з'явився позивач, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
На підставі ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суддя вирішила розглянути справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи вказані обставини та те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Суддею встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_1, vin НОМЕР_3, колір чорний, тип пасажирський-в легковий.
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 з метою продажу вказаного автомобіля звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області для зняття даного транспортного засобу з обліку.
Однак, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що на даний транспортний засіб накладено арешт відповідно до постанови Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавські області від 26.07.2013 року.
У відповідь на звернення позивача Полтавським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області повідомлено, що виконавче провадження з примусового виконання вимоги №2374 від 11.04.2013 УПФУ у Полтавському районі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 4572,42 грн. знищено, а дана заборгованість погашена 20.05.2013 року. Також роз'яснено, що питання зняття арешту з майна може бути вирішено виключно в судовому порядку.
Відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008р. №2274/5 знищенню підлягають тільки завершені у відповідності вимог законодавства виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися.
Наслідки завершення виконавчого провадження визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Так, відповідно до ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, відомості про боржника виключаються з Єдиного державного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку з закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка вдень її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії що до реєстрації припинення обтяження такого майна.
Разом з тим, накладений арешт на автомобіль на даний час не знятий, що обмежує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його набутим правомірно з Право власності вважається дійсним.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що арешт, накладений на автомобіль, підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 16, 316, 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суддя
позов ОСОБА_1 до Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування арешту, - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 37683057 від 27.07.2013 року на автомобіль НОМЕР_1, vin НОМЕР_3, колір чорний, тип пасажирський-в легковий, що належить ОСОБА_1.
Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двом) днів з дня його складання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд міста Полтави.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін:
позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2.
відповідач: Полтавський районний відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, м. Полтава, вул. Стешенка, 6.
Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко