Провадження №2/428/2224/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності чоловіку позивача ОСОБА_3. З 1999р. у вищевказаній квартирі мешкали ОСОБА_3 та його дружина - позивач ОСОБА_1. У квітні 2005р. через сімейні обставини ОСОБА_3 поїхав до м. Волжський Волгоградської області, де ІНФОРМАЦІЯ_1 Організацією похорон займалась його дружина - позивач ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді вищевказаної квартири, інших спадкоємців окрім позивача ОСОБА_1 не має. Позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з метою отримання спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії з причини пропущеного, встановленого законодавством строку. Оскільки позивач ОСОБА_1 мешкала зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 то відповідно до положень ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, а отже встановлений законодавством шестимісячний строк не був нею пропущений. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідне позивачу ОСОБА_1 для належного оформлення правовстановлюючих документів по спадщині. Тому, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом і просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Волжський Волгоградської області, в період з 1999р. по час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Волжський Волгоградської області.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засіданні не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував.

У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 виданого 01.12.1978р. Сєвєродонецьким відділом ЗАГС Ворошиловградської області, актовий запис №1099, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_3. Відповідно до копії договору №2/99-1 про дольову участь у будівництві житла в 40-квартирному жилому будинку по вул. Ломоносова КП «Сєвєродонецька будівельна фірма «ДСК», укладеного 08.02.1999р. між КП «Сєвєродонецька будівельна фірма «ДСК» та ОСОБА_3, за умовами якого ОСОБА_3 фінансує витрати по будівництву житла в об'ємі його долі - 102,87кв.м. загальної площі 4-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 Відповідно до копії акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 26.08.1999р., КП «Сєвєродонецька будівельна фірма «ДСК» пред'явлений до прийняття в експлуатацію 40-квартирний житловий будинок-новобудова за адресою: АДРЕСА_1 Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №1635 від 31.08.1999р. «Про затвердження рішення Державної приймальної комісії», затверджено акт Державної комісії від 26.08.1999р. про прийняття в експлуатацію 40-квартирного жилого будинку кварталу АДРЕСА_1 Відповідно до копії Акту прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 з вересня 1999р. квартира АДРЕСА_1 передана КП «Сєвєродонецька будівельна фірма «ДСК» ОСОБА_3 у користування з правом власності. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3, виданого 27.04.2005р. Волжським м/в ЗАГС №1 Волгоградської області, Росія, актовий запис №778, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волжський Волгоградської області, Росія. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2018р., реєстровий №2720, приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до копії Акту №1020 про встановлення факту проживання/не проживання, виданого 15.08.2018р. Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: АДРЕСА_1 при опитування сусідів встановлено та підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мешкали без реєстрації та вели спільне господарство з 1999р. по день смерті ОСОБА_3. ОСОБА_3 не був ні де зареєстрований, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 у житловому будинку АДРЕСА_1 виготовленого 21.11.2018р. Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», квартира складається з 4 кімнат житловою площею 63,1кв.м., загальною площею 99кв.м..

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщина, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, з матеріалів справи, судом встановлено, що в період з 1999р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1, являючись дружиною, проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належала ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у м. Волжський Волгоградської області, Росія.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 200, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2., і.н. НОМЕР_1) зі спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волжський Волгоградської області, Росія, на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2., і.н. НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, паспорт громадянина України серія НОМЕР_4) право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волжський Волгоградської області, Росія, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на чотирьох кімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею - 99кв.м., житловою площею - 63,1кв.м..

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович