КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 359/576/ 17

провадження № 22-ц/824/2087/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

за участі секретаря судового засідання - Булах А.А.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю &q?ва;Кей - Колект&quз ;

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» - Петюшка Романа Васильовича

на рішення Бориспільського міськрайонного суду від 19 квітня 2018 року у складі судді Муранової - Лесів І.В.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив в рахунок погашення заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 30.10.2007 року, яка складає 2 002 536,28 гривень, за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, а саме: - заборгованість по основній сумі кредиту - 54365,85 доларів США 82 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2016 року складає 1 422 789,50 гривень;- заборгованість за процентами 22152,15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 13.12.2016 року складає 579746,78 гривень,- звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку площею 0,1200га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. В.Олександрівка, та належить ОСОБА_2, шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 230 220,00 гривень, а також стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 453,30 гривень( а.с.2-7, 73-76).

У мотивування позову посилається на те, що 30.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 58950,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 297 697,50 гривень за курсом НБУ на день його укладання, терміном повернення коштів не пізніше 30 жовтня 2022 року зі сплатою 12,90 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_2 30.10.2007 року укладено договір іпотеки № 4902, відповідно до якого останній передав в іпотеку банку земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована: Київська область, Бориспільський район, с. В.Олександрівка та належить іпотекодавцю ОСОБА_2

У подальшому, 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений Договір факторингу № 1 та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до яких ПАТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «Кей-Колект» права вимоги до відповідача за зобовязаннями по кредитному договору № 0 від 30.10.2007 р. та Іпотечним договором від 30.10.2007 р.

Позивач зазанчає, що позичальник порушив умови кредитного договору, свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 13.12.2016 року виникла заборгованість в розмірі 2 002 536,28 гривень, за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, а саме: - заборгованість по основній сумі кредиту - 54365,85 доларів США 82 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2016 року складає 1 422 789,50 гривень; - заборгованість за процентами 22152,15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 13.12.2016 року складає 579746,78 гривень, - заборгованість за нарахованою комісією-0,00гривень.

Враховуючи те, що позивач набув право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, які укладені з відповідачем, він просить у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на вищезазначений предмет іпотеки.

Рішенням Бориспільського районного суду Київської області у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 03.07.2018 року представник ТОВ «Кей-Колект» звернувся з апеляційною скаргою , в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на те, що судом неповно встановлені обставини справи ,неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до винесення судом незаконного рішення.

Зазначає, що суд передчасного висновку дійшов про відсутність у позивача права вимоги за іпотечним договором ,оскільки відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.05.2012 року обтяження предмета іпотеки зареєстровано за позивачем на підставі договору відступлення прав вимоги від 12.12.2011року.

Позивач не скористався своїм правом та відзив на апеляційну скаргу до суду не надіслав. У порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів апеляційного суду міста Києва переведено на роботу на посади суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року №3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

Повідомлення про початок роботи новоутвореного Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» 03 жовтня 2018 року.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області, передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

У зв'язку із зазначеним, вищевказана цивільна справа прийнята до провадження Київського апеляційного суду відповідно до ухвали від09.10.2018 року.

Представник ТОВ &quei;Кей Колект&qupa; свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд виходив з того, що оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а саме: припущенні, що право вимоги за укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 Договором іпотеки № 4902 від 30.10.2007 року перейшло до позивача, - у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» про звернення стягнення на предмет іпотеки, земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована: Київська область, Бориспільський район, с. В.Олександрівка, - слід відмовити.

Проте, з таким висновком суду погодись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов не з&qu,";ясувавши дійсні обставини спору та без належної оцінки доказів.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Однак, рішення суду не відповідає вказаним нормам, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового по суті заявлених позовних вимог.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 58950,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 297 697,50 гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, терміном погашення не пізніше 30 жовтня 2022 року зі сплатою 12,90 % річних. Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк»( а.с.8-14).

Згідно п.1.4,1.1, 1.5 договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: на придбання нерухомості. Сторони домовилися, що Банк надає позичальнику кредит у вигляді одного траншу у розмірі суми кредиту. Банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 у Банку, код Банку ( МФО)351005.

Відповідно до п.п.1.2.2 п.1.2, п.п.1.3.1 п.1.3 договору, позичальник зобовязувався в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір № 4902 від 30.10.2007 року, відповідно до якого останній передав в іпотеку банку земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.В.Олександрівка, та яка належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області 30.10.2007 р. за реєстровим № 5621 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 30.10.2007 р. за № 2455223, ринкова вартість якої складає 396 929 гривень 99 копійок(а.с.15-18).

Договір підписаний сторонами, скріплений печаткою АКІБ « УкрСиббанк», та посвідчений 30.10.2007 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В. за реєстровим № 5625, а також накладено заборону відчуження об»єкта нерухомого майна, яка зареєстрована в реєстрі за № 5626.( а.с.17).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Позивач зазначав, що умови договору кредиту відповідач не виконував, внаслідок чого станом на 13.12.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 2 002 536,28 грн., розмір якої підтверджено довідкою - розрахунком (а.с.21,22).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначив представник позивача, 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ТОВ «Кей-Колект» уклали Договір факторингу № 1 та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до яких ПАТ «УкрСиббанк» передало ТОВ «Кей-Колект» права вимоги до відповідача за зобовязаннями по кредитним договорам та договорам іпотеки, та відповідно до яких позивач набув статусу нового кредитора, отримавши право вимоги до відповідача за кредитним договором №0 від 30.10.2007 року та по іпотечному договору від 30.10.2007 року (а.с.48-57).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).

Зі змісту п. 1.1, 3.10 Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеного 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей Колект» встановлено, що Цедент(ПАТ «УкрСиббанк») передає, а Цесіонарій (ТОВ «Кей-Колект») приймає права вимоги за договорами іпотеки, зазначеними у Додатку 1 до цього Договору. Всі додатки до цього договору є невід&q?вл;ємною частиною цього Договору (а.с.48).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частині першій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з положеннями частини третьої зазначеної статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Отже, аналіз положень статей 33, 36-39 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку про те, що законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Умовами договору іпотеки сторони узгодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до банку права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами договору іпотеки; продажу банком від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами договору іпотеки (пункт 5.1 іпотечного договору).

Згідно з пунктом 4.2 іпотечного договору банк має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених пунктом 4.1 іпотечного договору.

Обрання певного способу правового захисту є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист у порядку, передбаченому законом чи договором.

Закон визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі правила для здійснення реалізації предмета іпотеки за рішенням суду, зокрема в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

За змістом частини п'ятої статті 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на те, що передано ТОВ «Кей-Колект» право вимоги лише за кредитним договором № 0, укладеним 30.10.2007 року з боржником ОСОБА_2, проте, не надано доказів, які б свідчили про укладення договору про відступлення прав вимоги, набуття статусу нового кредитора та отримання права вимоги за Договором іпотеки № 4902, укладеним 30.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Крім того, суду не надано реєстр боржників за договором про відступлення права вимоги.

Наразі, такі висновки суду спростовуються доказами по справі, які свідчать про набуття права вимоги ТОВ &q?іж;Кей Колект&q?ан; на підставі Договору відступлення права вимоги від 12 грудня 2011 року, Акту приймання - передачі права вимоги (а.с.56), виписки з додатку №1 до Договору факторингу з переліком первинних договорів та зареєстровано 15.05.2012 реєстратором Приватним нотаріусом Саєнко Е.В. за ТОВ &quпр;Кей Колект&q?В ;, що обумовлює право позивача на звернення до суду за захистом порушеного права.

Отже, вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, визначений позивачем, не суперечать ст. 38 Закону &quЕ.;Про іпотеку&qu;К;.

Разом з тим, суд не приймає доводи позивача щодо оцінки земельної ділянки, яка є предметом іпотеки, в сумі 230 220 грн., проведеної ТОВ &q?т ;Науковий центр незалежних експертиз&qu н;, оскільки відповідно до ст. 38 Закону України &qup>;Про іпотеку&quar; ціна продажу може встановлюватися за згодою між іпотекодержателем та іпотекодавцем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Отже, саме при вчиненні правочинів щодо реалізації іпотечного майна його грошова оцінка є найбільш актуальною.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа Банк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5179,95 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю &qu00;Кей - Колект&quus; - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду від 19 квітня 2018 року - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю &q?ня;Кей - Колект&q? ;до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 30.10.2007, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2, у розмірі 2 002 536,28 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. В.Олександрівка, та належить ОСОБА_2, шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, встановленою за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, встановленої під час застосування процедури продажу на користь третьої особи.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю &q? п;Кей - Колект&q?ь ; 3 453,30 грн. за подання позовної заяви та 5 179 грн. 95 коп. за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2018 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.І. Шкоріна

Л.Д. Махлай