_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/436/18
УХВАЛА

про забезпечення доказів

30.11.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М. розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», про визнання недійсним договору найму, скасування наказу про анулювання, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати недійсним та скасувати наказ Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» №41-К від 03.11.2017р. Визнати недійсним договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду № 297/17-кв від 17 травня 2017р, укладений між Київською районною адміністрацією Одеської міської ради з гр. ОСОБА_2 Визнати право власності за позивачем ОСОБА_1 на кімнати 3, 4, що становить 292/1000 кв. 8 буд.№ 8. вул. Краснова в м. Одесі загальною площею 29.6 кв.м. Виселити ОСОБА_2 та інших осіб з кімнат 3, 4, що становить 292/1000 кв. 8 буд. № 8, вул. Краснова в м. Одесі загальною площею 29,6 кв.м.

Ухвалою судді від 30.11.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання.

Одночасно з подачею позову позивач звернувся до суду з заявою, якій просить витребувати від Департаменту міського господарства Одеської міської ради оригінал та належним чином засвідчену копію свідоцтва про право власності від 10.06.2014 року № 220753 за № у реєстровій книзі 19-26395, розпорядження Департаменту міського господарства Одеської міської ради № 220753 від 10.06.2014 року. Витребувати від Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію наказу № 41-К від 03.11.2017 року.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача про витребування доказів, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше пяти днів з дня її надходження до суду.

Згідно вимог частин 1-3 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено про те, які вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У відповідності до частини 5 ст. 84 ЦПК України суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Відповідно до частини 11 ст. 119 ЦПК України ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень

Одночасно суд зазначає, що судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду»

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 84, ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» про визнання недійсним договору найму, скасування наказу про анулювання, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності задовольнити.

Витребувати від Департаменту міського господарства Одеської міської ради оригінал та належним чином засвідчену копію свідоцтва про право власності від 10.06.2014 року № 220753 за № у реєстровій книзі 19-26395, розпорядження Департаменту міського господарства Одеської міської ради № 220753 від 10.06.2014 року.

Витребувати від Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію наказу № 41-К від 03.11.2017 року.

Предявити дану ухвалу до виконання та отримати витребувані докази доручити позивачу ОСОБА_1, або його представнику за довіреністю, поклавши на нього витрати необхідні для виконання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.