Справа № 346/5109/18
Провадження № 2/346/2327/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого- судді : П"ятковського В.І

за участю секретаря Іванишини Х.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої виступає ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про втрату права на житло,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що ОСОБА_1, на підставі договору дарування, належить житловий будинок, що у АДРЕСА_1, Коломийського району Івано-Франківської області.

У вищевказаному будинку зареєстровані син позивачки ОСОБА_5 та її сестра із сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідачі по справі, які із 1999 року фактично в житловому будинку не проживають і звичайно ж не несуть жодних витрат по утриманню та оплаті комунальних послуг житла у якому рахуються зареєстрованими.

На даний час вона має на меті продати спірний будинок у зв»язку із чим знялася із реєстрації, однак відповідачів, хоча вони і не заперечують, можливості зняти з реєстрації не має, оскільки вони знаходяться за межами України, можливості приїхали для оформлення необхідної документації не мають.

У зв'язку з виниклими обставинами, просить суд визнати їх такими, що втратили право на користування житлом. Справу просить розглянути у її відсутності та відсутності представника.

Відповідачі будучи належно повідомленими судом про час і місце розгляду справи по останньому відомому місцю проживання, в судове засідання не з'явилися, із долучених до матеріалів справи копій довіреностей вбачається, що вони не заперечують щодо їх зняття із реєстраційного обліку за вказаним місцем реєстрації.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги належно обгрунтованими виходячи із наступного.

Як видно із досліджених письмових доказів, зокрема договору дарування від 07 липня 1981 року, зареєстрованого в реєстрі за № 11, позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1, Коломийського району Івано-Франківської області.

Із довідки Нижньовербізької сільської ради об»єднаної територіальної громади, Коломийського району, Івано-Франківської області за № 1982 від 05 жовтня 2018 року вбачається, що у даному будинку зареєстровані відповідачі по справі.

Із даних акту складеного комісією у складі голови Нижньовербізької сільської ради об»єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, заступника голови, депутата по виборчому округу, а також двох жителів села вбачається підтвердження посилання позивача проте, що відповідачі по місцю реєстрації не проживають.

Крім того в матеріалах справи наявні копії довіреностей від імені відповідачів складених в м. Чікаго, США із яких видно, що останні уповноважили представника позивачки, ОСОБА_2, правом на зняття їх із реєстраціїв АДРЕСА_2 Дана обставина дає суду підстави вважати, що відповідачі обізнані із заявленим до них позовними вимогами і не заперечують на їх задоволенні.

В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі наведеного та ст. ст. 15, 321, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, керуючись ч. 2 ст 247, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер не видавався та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер не видавався, такими, що втратили право на користування житловим будинком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1, Коломийського району Івано-Франківської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2018 року.

Суддя П'ятковський В. І.