Справа № 128/1107/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15.11.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

без участі сторін по справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що вона з 04 вересня 1999 року перебуває з відповідачем по справі ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_9 року народився син ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився син ОСОБА_4. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

21 жовтня 2014 року рішенням Вінницького районного суду Вінницької області з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. (по 750 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 12.09.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначає, що в даний час витрати на дітей значно збільшились. Крім того, положенням Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років станом на 1 січня становить 1860 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 12.03.2018 року, наданого Вінницьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, за боржником рахується заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей в сумі 36 380 грн. Зазначає, що сума аліментів в розмірі 750 грн., які стягуються на одну дитину, є меншою ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також зазначає, що починаючи з 01 вересня 2016 року їх старший син ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу денної форми навчання Економіко-технічного коледжу Вінницької філії Київського інституту бізнесу та технологій, навчається на платній основі та стипендії не отримує. Термін навчання по 25.06.2020 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 34200 грн. Оплату супутніх фінансових витрат на придбання підручників, канцелярії та проїзд, вона здійснює самостійно. Відповідач у даних витратах участі не бере.

Молодший син ОСОБА_4 додатково до шкільного курсу вивчає англійську мову, а саме, з листопада 2016 року навчається на курсі англійської мови у навчальному комплексі «HUB-school» ФОП ОСОБА_5

Враховуючи, що відповідач фізично здоровий, працюючий, інших осіб на його утриманні немає, а також враховуючи взаємний обов'язок батьків по утриманню дітей, вважає справедливим та обґрунтованим збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей до 4000 грн. (по 2000 грн. на кожну дитину).

Також позивач вважає, що відповідач зобов'язаний приймати участь в додаткових витратах на дитину.

Зазначає, що на день подання позову фактично понесені витрати на дитину у вигляді оплати за навчання сина ОСОБА_6 у навчальному комплексі «HUB-school» ФОП ОСОБА_5, загалом складають 7920 грн. А також передбачувані витрати, які будуть понесені в зв'язку з оплатою навчання ОСОБА_3 в Економіко-технічному коледжі Вінницької філії Київського інституту бізнесу та технологій, які відповідно до п. 5.3 Договру від 01.09.2016 року складають 23 350 грн. за навчання на IV семестрі ІІ курсу по VIII семестр ІV курсу. За вказаних обставин, зменшивши в цій частині позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати в сумі 11 685 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали на підставах зазначених у позові. В подальшому подали заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутність. Представник позивача - ОСОБА_7 в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_8 в судовому засіданні позов визнав частково, просив врахувати добровільне внесення коштів відповідачем на навчання старшої дитини. В подальшому подав до суду письмову заяву про закінчення розгляду справи без його участі. В заяві зазначив, що розмір стягуваних аліментів просить визначити в мінімальному розмірі, оскільки відповідач в даний час є тимчасово безробітнім. В заяві також зазначив, що вимоги щодо стягнення додаткових витрат відповідач не визнає, оскільки за навчання сина ОСОБА_9 він добровільно та регулярно сплачує відповідні платежі, а тому необхідності у примусовому стягненні майбутніх платежів немає. Крім того, вважає, що за навчання сина ОСОБА_6 на курсах англійської мови має платити також його мати, а не лише батько. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, вважає, що витрати в розмірі 4000 грн. є значно завищеними.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999 року, що не заперечується відповідачем по справі.

В шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_9 року народився син ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року - син ОСОБА_4, батьком яких є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_3 від 06.01.2001 року та серії НОМЕР_4 від 30.08.2005 року (а.с. 5, 6).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2014 по справі № 128/4563/14-ц з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. (по 750 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 12.09.2014 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття, з індексацією цієї суми відповідно до закону. Вказане рішення набрало законної сили 03 листопада 2014 року.

На підставі зазначеного рішення Вінницьким районним судом Вінницької області 11 листопада 2014 року було видано виконавчий лист № 128/4563/14-ц, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 26).

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, проведеного за період з 01 липня 2016 року по 01 березня 2018 року, заборгованість відповідача ОСОБА_2 за аліментними зобов'язаннями складає 36 380,00 грн. (а.с. 19-20).

З ксерокопії довідки № 15, виданої ФОП ОСОБА_5 від 19.03.2018 року вбачається, що її син дійсно навчається на курсах англійської мови в навчальному центрі «HUB-school», який представляє ФОП ОСОБА_5 Заняття відбуваються два рази в неділю. Вартість занять становить 1440 грн. за 24 заняття. Загальна вартість за навчальний рік складає 4190 (чотири тисячі сто дев'яносто) грн. (а.с. 7).

Згідно копії квитанції № 392 від 02.11.2016 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 640 грн.; згідно копії квитанції № 472 від 30.11.2016 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 640 грн.; згідно копії квитанції № 550 від 28.12.2016 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 640 грн.; згідно копії квитанції № 1383 від 11.09.2017 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 640 грн.; згідно копії квитанції № 1735а від 04.10.2017 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 1440 грн.; згідно копії квитанції № 1769а від 26.02.2018 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 1440 грн.; згідно копії квитанції № 1543а від 04.10.2017 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 640 грн.; згідно копії квитанції № 101 від 09.02.2017 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 640 грн.: згідно копії квитанції № 254 від 20.03.2017 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 640 грн.: згідно копії квитанції № 412 від 24.04.2017 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено за навчання ОСОБА_4 за курси англійської мови грошові кошти в сумі 640 грн. (а.с. 8-11).

Згідно ксерокопії договору 35 АНГ про надання послуги з курсу англійської мови Навчального комплексу «HUB-school» від 11.09.2017 року, предметом якого є навчання ОСОБА_10 на курсі англійської мови, вартість послуги за договором становить 4190,00 грн. за навчальний рік (а.с. 12-15).

Згідно ксерокопії договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 01.09.2016 року, предметом якого є навчання ОСОБА_2 в Економіко-технологічному коледжі Приватного вищого навчального закладу «Київський інститут бізнесу та технологій», розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі становить 34200,00 грн., з яких розмір плати за навчання на IV семестрі ІІ курсу по VIII семестр IV курсу становить 23 350 грн. (а.с. 16-18).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом є встановленим, що на час ухвалення рішення син сторін по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 11 жовтня 2018 року досяг повноліття, тому позовна вимога про збільшення розміру аліментів щодо нього з урахуванням роз'яснень, зазначених в п. 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до задоволення не підлягає.

Щодо збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, то суд враховує, що дійсно розмір аліментів, визначений до стягнення з відповідача за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2014 року на утримання однієї дитини в розмірі 750 грн., є меншим від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому його збільшення є доцільним. Однак, суд враховує також, що позивачем не доведено покращення матеріального стану відповідача, поліпшення стану його здоров'я та можливість у зв'язку з цим сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, що становить 2000,00 грн. на одну дитину, тому, на думку суду, з відповідача слід стягувати аліменти в збільшеному розмірі, а саме в сумі 1000,00 грн. щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, повноліття.

Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Враховуючи принцип рівності прав й обов'язків батьків, визначенийст. 141 СК України, суд вважає позовну вимогу про стягнення додаткових витрат обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір за дві вимоги немайнового характеру, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі 1409,60 грн., а на користь позивача - частково судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-182, 184, 185, 192 СК України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначених до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2014 року по справі № 128/1107/18.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісяця, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму додаткових витрат на дітей в розмірі 11 685 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят п'ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в рахунок відшкодування судових витрат на правничу допомогу, грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А. Ганкіна