Ухвала

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 664/1910/13-ц

провадження № 61-9475св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув заяву судді Ступак О. В. про самовідвід у справі за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Склярської І. В., Цуканової І. В., Вейтас І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про визнання недійсним кредитно-заставного договору.

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним кредитно-заставного договору, визнання автомобіля особистою власністю та зобов'язання повернути автомобіль.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 березня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним кредитно-заставний договір, укладений 10 червня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 № НЕСО АК 000010186. У задоволенні позову ОСОБА_3 в іншій частині відмовлено. Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним кредитно-заставний договір, укладений 10 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 № НЕСОАК000010186. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути автомобіль TOYOTA CAMRY, 2008 року, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 У задоволенні позову ОСОБА_4 в іншій частині відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 09 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року у складі колегії суддів: Дьоміної О. О., Парінової І. К., Коротуна В. М., Штелик С. П., Ступак О. В., касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 березня 2014 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 09 липня 2014 року щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановляючи ухвалу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ виходив з того, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав, що автомобіль придбано у період шлюбу сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте належним чином цей висновок не обґрунтував. Крім того, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що у матеріалах справи відсутній примірник укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 шлюбного договору від 15 вересня 2006 року, що позбавило суд можливість з'ясувати, чи поширюється на автомобіль положення статті 60 СК України, та відповідно, чи перебував автомобіль у спільній сумісній власності подружжя на момент укладення ОСОБА_4 кредитно-заставного договору від 10 червня 2008 року.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано частково недійсним кредитно-заставний договір від 10 червня 2008 року № НЕСОАК000010186, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 частині розділу 7 «Забезпечені вимоги» пункти 7.1-7.2.; розділ 8 «Предмет застави» пункти 8.1-8.4.; розділу 9 «Реєстрація застави» пункт 9.1, розділ 1 «Втрата предмета застави» пункти 11.1-11.1.2, пункти 12.2.1-12.2.2, 12.2.3, 12.2.4. пункт 12.2.6 у частині звернення стягнення на предмет застави, в порядку, визначеному у статті договору; розділ 13 «Звернення стягнення на предмет застави» пункти 13.1-13.10, пункти 14.7 та 14.8. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У травні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року, в якій просило скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права. Вказує на те, що виходячи зі сертифіката, обізнаності ОСОБА_3 про укладення кредитно-заставного договору та обов'язковості завірення ОСОБА_3 договору застави, суду апеляційної інстанції необхідно було б дійти висновку про те, що незавірення договору застави позивачем є його недобросовісною поведінкою. Крім того, наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2016 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи, а ухвалою від 19 грудня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У лютому 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справзазначену справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справу визначено суддю-доповідача Ступак О. В. та колегію суддів Першої судової палати, до якої входять судді: Стрільчук В. А. - головуючий, Олійник А.С., Погрібний С. О., Усик Г. І.

Суддею-доповідачем Ступак О. В. у цій справі заявлено самовідвід.

Заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У частині першій статті 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Участь судді у перегляді цієї справи в порядку касаційного провадження у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ не свідчать про існування обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об'єктивності судді.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 14 січня 2015 року не висловлював позиції по суті вирішення спору, оскільки підставами направлення справи в частині на новий розгляд було невстановлення судами фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Ступак Ольги В'ячеславівни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: А. С. Олійник

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г. І.Усик