Справа № 161/4220/18
Провадження № 2/161/1862/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.05.2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої здійснили зіткнення транспортний засіб марки «SKODA FELICIA», н.з. LRA9E63, під керуванням ОСОБА_2, застрахованого за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АК/1434012 від 08.10.2016 року та автомобіля НОМЕР_1, що належить позивачу. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 15.06.2017 року винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У звязку з пошкодженням автомобіля позивача внаслідок ДТП та відсутністю його вини, позивач 25.05.2017 року звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою повідомленням про страхову подію для виплати страхового відшкодування.

Згідно висновку № 2017/3195 експертного автотоварознавчого дослідження від 30.05.2017 року вартість заподіяного матеріального збитку Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок ДТП складає 56 578, 41 грн.

13.07.2017 року позивачем на адресу відповідача направлено заяву з пакетом необхідних документів про виплату страхового відшкодування.

02.10.2017 року ним отримано відмову у виплаті страхового відшкодування (лист № 3879/18 від 02.10.2017 року), мотивовану відсутністю підстав для визнання події страховим випадком у звязку з тим, що водій ОСОБА_2 на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «SKODA FELICIA», н.з. LRA9E63, у звязку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована.

Позивач, вважаючи ОСОБА_2 правомірним користувачем транспортного засобу, оскільки він керував автомобілем на підставі довіреності, наданої його власником, а тому є всі законні підстави для виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 56 578, 41 грн. Крім того, просить стягнути 5 600 грн. моральної шкоди, завданої в результаті невиплати страхового відшкодування та сплачений судовий збір.

Представник позивача у письмовій заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. В письмових поясненнях позов не визнає, повідомляє, що водій ОСОБА_2 на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «SKODA FELICIA», н.з. LRA9E63, у звязку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована, а тому у ПрАТ «УПСК» не настав обовязок щодо виплати страхового відшкодування.

Третя особа ОСОБА_2 в письмовій заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.05.2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої здійснили зіткнення транспортний засіб марки «SKODA FELICIA», н.з. LRA9E63, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1

Луцьким міськрайонним судом Волинської області 15.06.2017 року за результатами розгляду справи по даному факту винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.11).

Встановлений постановою суду від 15.06.2017 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль під керуванням позивача зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Згідно висновку № 2017/3195 експертного автотоварознавчого дослідження від 30.05.2017 року вартість заподіяного матеріального збитку Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок ДТП складає 56 578, 41 грн. (а.с.12-18).

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АК/1434012 від 08.10.2016 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» забезпечений транспортний засіб «SKODA FELICIA», н.з. LRA9E63.

Приписами ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п.п. 33.1.4. ч. 33.1. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

У звязку з пошкодженням автомобіля позивача внаслідок ДТП, а також відсутністю його вини, 25.05.2017 року звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою повідомленням про страхову подію для виплати страхового відшкодування (а.с.8).

Статтею 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок дій страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, а саме: страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

У відповідності до вимог Закону позивач ОСОБА_1 13.07.2017 р. звернувся до відповідача з заявою встановленого зразка про виплату страхового відшкодування та пакетом документів (а.с.7).

З огляду на те, що відповідачем не виконано свого обовязку з виплати страхового відшкодування, суд знаходить вказані вимоги про стягнення страхового відшкодування обґрунтованими, розмір такого відшкодування доведеним належними та допустимими доказами, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

При цьому, мотиви заперечення відповідача про те, що водій ОСОБА_2 на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «SKODA FELICIA», н.з. LRA9E63, судом не взято до уваги, оскільки належних та допустимих доказів щодо незаконного користування ОСОБА_2 вказаним транспортним засобом, суду не надано. Водночас, вина ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2017 року.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з абз. 2 п. 5 Постанови Верховного Суду України N 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того, хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не доведено факт заподіяння моральних та фізичних страждань спричинених відповідачем, наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та наслідками, зазначеними позивачем.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 704, 80 грн. судового збору.

Керуючись ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 77, 78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково в сумі 56 578, 41 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () в користь ОСОБА_1 56 578 (пятдесят шість тисяч пятсот сімдесят вісім) грн. 41 коп. страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () в користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.06.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.

Волинської області