Провадження № 2/127/4315/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання іпотеки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання іпотеки припиненою. Свій позов мотивували тим, що 30.11.2007 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_9 укладено кредитний договір №014/035-43/50517, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 67 000,00 доларів США на строк до 29.11.2017 року зі сплатою відсотків в розмірі 13% річних. В забезпечення виконання умов цього договору між банком та позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки від 07.12.2007 року, відповідно до якого виконання зобовязання за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме квартирою №30 в будинку 146 по вул. Пирогова в м. Вінниці, яка належить позивачам по справі на праві спільної часткової власності. 18.08.2014 року ОСОБА_9 помер. Його спадкоємцями є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. У звязку з неналежними виконанням позичальником своїх зобовязань банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачі зазначають, що умови договору іпотеки не передбачають надання ними згоди на забезпечення виконання зобовязань новими кредиторами, вони такої згоди не надають, а тому іпотека є припиненою в силу положень ч.1 ст.523 ЦК України. Вказане і стало підставою для звернення до суду, а тому просили визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 07.12.2007 року, укладеним між сторонами по справі.

Відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого заперечував щодо задоволення позову. Його позиція обґрунтована тим, що іпотека припиняється у випадках, передбачених ст.6.2 договору та ст.593 ЦК України Оскільки зобовязання за кредитним договором не виконанні, іпотека не може бути припиненою.

Треті особі пояснень щодо позову та відзиву не надали.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 9.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, до участі в справі якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучені: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_10 позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_11 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Крім того, вказувала, з посиланням на постанову Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 756/15191/14-ц, на ризики іпотекодавців, які повязані з невиконанням зобовязання боржником, у тому числі і ті, що виникають у звязку з його смертю.

Треті особи в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені в порядку визначеному цивільно-процесуальним законодавством.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо припинення зобовязань.

Судом встановлено, що 30.11.2007 року між ПАТ « ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_9 укладено кредитний договір №014/035-43/50517, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 67 000,00долірів США строком до 29.11.2007 року зі сплатою 13% річних.

В забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 07.12.2007 року між банком та ОСОБА_1, ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, згідно якого виконання зобовязань за кредитним договором забезпечується квартирою №30, що знаходиться в житловому будинку 146 по вул. Пирогова в м. Вінниці та належить іпотекодавцям: ОСОБА_1 належить ? частки квартири на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 1-ю Вінницькою державною нотаріальною конторою від 01.11.2007 року, р. №1-751, та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 1-ю Вінницькою державною нотаріальною контрою від 01.11.2007 року, р.1-743, зареєстрованих КП «ВООБТІ» 30.11.2007 року та записаних в реєстровій книзі №307 за реєстровим № 1764; ОСОБА_2 належить 1/4 частки квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 1-ю Вінницькою державною нотаріальною конторою від 01.11.2007 року, р.1-755, зареєстрованих КП «ВООБТІ» 30.11.2007 року та записаних в реєстровій книзі №307 за реєстровим №1764.

18.08.2014 року помер ОСОБА_9, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-АМ №293964 від 19.08.2014 року.

За даними спадкової справи №92/2015, відкритої щодо майна померлого ОСОБА_9, спадкоємцями останнього є: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які подали відповідні заяви.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч. 5 ст. 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або від закінчення строку дії іпотечного договору.

Ст. 608 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконано іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Таким чином, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника у зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Вказану позицію висловив і Верховний Суд України в постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року по справі №6-18цс13.

Відповідно до п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553-554 ЦК України), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

Враховуючи положення ст.523 ЦК України, аналогічна позиція стосується і іпотекодавців.

Як встановлено померлий позичальник ОСОБА_9 має спадкоємців, які прийняли спадщину. Відсутність відомостей про оформлення ними спадщини не свідчить про її неприйняття.

За змістом договору іпотеки від 07.12.2007 року, іпотека припиняється в разі припинення боргового зобовязання, забезпеченого цією іпотекою; знищення (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавці не замінили або не відновили предмет іпотеки; реалізація предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством та цим договором, права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених чинним законодавством ( п.6.2. договору).

Суд звертає увагу, що положення ст.523 ЦК України передбачає припинення застави (іпотеки, як одного із видів застави) у випадках, якщо заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязань новим боржником.

Судом встановлено, що умови договору іпотеки від 07.12.2007 року не містять погодження іпотекодавців забезпечувати виконання зобовязань новими боржниками. При цьому суд звертає увагу, що сторони цього договору навіть визначили, що в разі переведення позичальником боргу за кредитним договором на іншу особу, іпотека зберігає силу лише за умови отримання згоди іпотекодавців на майнову поруку за нового позичальника ( п.8.5 договору).

Позивачі ( іпотекодавці ) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали згоду на забезпечення виконання зобовязань спадкоємцями померлого ОСОБА_9, а тому суд приходить до висновку, що іпотека є припиненою.

Щодо твердження представника позивача, що іпотекою забезпечується повернення отриманої суми кредиту та оскільки він є не повернутий, то іпотека не припиняється, то суд зазначає, що в даному випадку у звязку зі смертю позичальника відбулася заміна боржника, які і несуть відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За даних боржників іпотекодавці не погодилися забезпечувати виконання ними зобовязань, а тому іпотека в силу положень ст.523 ЦК України є припиненою.

Суд не може взяти до уваги посилання представника відповідача в судовому засіданні на постанову Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №756/15191/14-ц, оскільки в даній справі зовсім інші предмет, підстави та обставини справи, тобто це рішення в інших правовідносинах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивачів слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15,16, 523, 1219, 1282 ЦК України, ст.ст. 13, 77-79, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 07.12.2007 року, укладеним між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль», посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстрованим в реєстрі за №175-з.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 по 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачі: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» (01011, м.Київ, вул.Лєскова,9, )

Треті особи: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_3, виданий 08.08.1997 року Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10.

Повний текст рішення виготовлений 7 грудня 2018 року.

Суддя: