Пров. №2-о/766/100/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2018

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя - Гаврилов Д.В.,

секретар Рєпа А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 року у період з 24.05.1983 року по 08.10.1986 року.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що в травні 1983 року вона переїхала до м. Харків де працювала та проживала три роки, а саме з 24.05.1983 року по 08.10.1986 року. 17.04.2013 року ОСОБА_1 отримала посвідку на постійне проживання в Україні. Встановлення факту проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне їй для отримання громадянства України.

Ухвалою від 03.04.2018 року замінено заінтересовану особу у справі з первісної на Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області.

В судове засідання заявник не з'явилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі ЗУ "Про громадянство України" і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Статтею 1 ЗУ "Про громадянство України" надано визначення поняття "проживання на території України на законних підставах" та "безперервне проживання на території України". Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні; безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

У п.44 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 видано посвідку на постійне проживання в Україні.

Відповідно до картки прописки та довідки виданої КП "Жилкомсервіс" ОСОБА_1 у період з 24.05.1983 року по 08.10.1986 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно листа Дніпровського районного відділу у місті Херсоні УДМС України в Херсонській області від 13.12.2017 року ОСОБА_1 роз'яснено, що однією з підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 ЗУ "Про громадянство України" є постійне проживання особи або визначених цією статтею Закону кровноспоріднених родичів на території України до 24.08.1991 року. Вказаний факт має бути доведений документально. Однак, до цього часу документом, який має доводити факт постійного проживання на території України до зазначеної дати, як правило, виступає картка прописки форми 16 (або її копія) та/або поквартальна картка форми 17 або загальні по господарські книги сільських/селищних рад. Наразі видача та зберігання таких карток чинним законодавством не регламентована. З огляду на зазначене, а також ураховуючи те, що зазначені форми карток прописки не є документами, які в установленому порядку передаються на зберігання до Державного архіву, вони не можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання тієї чи іншої особи на території України до 24.08.1991 року, натомість можуть слугувати додатковим аргументом для суду під час винесення рішення про встановлення факту постійного проживання на території України до вказаної дати. Таким чином, факт постійного проживання заявника на території України до 24.08.1991 року в період з 24.05.1983 року по 08.10.1986 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

На підставі викладеного, керуючись 259, 263, 264, 265, 273, 293, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до 24.08.1991 року в період з 24.05.1983 року по 08.10.1986 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_2