Справа № 525/1334/17
Провадження №2/525/70/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2018 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., Лопатка О.В., з участю позивача ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що вона, ОСОБА_1 (до укладення шлюбу «Куян») Є.М. придбала у власність відповідно до договору купівлі-продажу від 20.06.1989 року у ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: сел. Гоголеве, пров. Нафтовиків, 27 Великобагачанського району Полтавської області. Цей договір був посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_3 селищної ради та зареєстрований в Полтавському БТІ.

Як вказує позивач, коли вона придбала половину цього домоволодіння, то частина не була виділена реально, а складала ідеальну долю. Продавцю ОСОБА_4 дане нерухоме майно, а саме частина нерухомого майна належала на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке було посвідчене Великобагачанською державною нотаріальною конторою 21.05.1988 року. Коли позивач вселилась у придбану нерухомість, житлова площа його складала 19,8 кв.м, він був пустим, у ньому ніхто не проживав.

Позивач зазначає, що вона добудувала інші господарські будівлі, на сьогодні цей житловий будинок складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ.А-1), літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.б), погреба (літ.б), сараю (літ.В), сараю (літ.Г), погреба (літ.г), навісу (літ.г-1), гаража (літ.Д), навісу (літ.Е), вбиральні (літ.Ж), навісу (літ.З). Як вказує позивач, на скільки їй відомо, інша частина цього будинку належала ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 11.03.1979 року; також їй відомо, що нею за життя був складений заповіт на онуків ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Також відомо, що на балансі у ОСОБА_3 селищній раді даний будинок не перебуває. Іншої будь-якої інформації немає, оскільки вона є конфіденційною. За домоволодінням рахується земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,13 га, у власність не передавалась, а є комунальною.

Позивач вказує, що вона відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, а саме іншою 1/2 частиною житлового будинку з господарськими будівлями, починаючи з червня 1989 року, більше, ніж 10 років. В Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно відомості на цей житловий будинок відсутні. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на одну другу частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою селище Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, провулок Нафтовиків, 27, який складається в цілому з житлового будинку (літ.А-1), літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.б), погреба (літ.б), сараю (літ.В), сараю (літ.Г), погреба (літ.г), навісу (літ.г-1), гаража (літ.Д), навісу (літ.Е), вбиральні (літ.Ж), навісу (літ.З) (а.с.а.с.2-3).

Цивільне провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 12.12.2017 року (а.с.23); цією ж ухвалою суду було витребувано з Великобагачанського відділу ДРАЦС копію актового запису про смерть ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 11.03.1979 року, останнім постійним місцем проживання якої було селище Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області; також, даною ухвалою суду було витребувано з Полтавського обласного державного нотаріального архіву відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від її прийняття) після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 11.03.1979 року, останнім постійним місцем проживання якої було селище Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області.

У звязку з набранням з 15.12.2017 року чинності нової редакції ЦПК України, ухвалою суду від 04.01.2018 року було вирішено проводити судовий розгляд вищевказаної цивільної справи за правилами загального позовного провадження (а.с.58); відповідно, підготовче засідання у справі було призначено та проведено 29.01.2018 року (а.с.68). Цією ухвалою суду було витребувано з Великобагачанської державної нотаріальної контори відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від її прийняття) після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 11.03.1979 року, останнім постійним місцем проживання якої було селище Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 підтримали доводи позовної заяви і просили позов задовольнити.

Представник відповідача у справі ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області в судове засідання не зявився, від даної селищної ради до суду надійшли листи про те, що ОСОБА_3 селищна рада визнає позов ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю і прохає провести розгляд справи у відсутність представника селищної ради.

Суд, заслухавши пояснення та доводи позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (до укладення шлюбу «Куян») ОСОБА_8 (а.с.4) придбала у власність відповідно до договору купівлі-продажу від 20.06.1989 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за №73 у ОСОБА_4 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: сел. Гоголеве, пров. Нафтовиків, 27 Великобагачанського району Полтавської області (а.с.5).

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 13.09.2017 року (на 1/2 частину будинку) вбачається, що домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) за адресою: сел. Гоголеве, пров. Нафтовиків, 27 Великобагачанського району Полтавської області, складається в цілому відповідно до технічного паспорту з житлового будинку (літ.А-1), літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.б), погреба (літ.б1), сараю (літ.В), сараю (літ.Г), погреба (літ.г), навісу (літ.г1), гаража (літ.Д), навісу (літ.Е), вбиральні (літ.Ж), навісу (літ.З) (а.с.а.с.6-11).

З листа Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 31.10.2017 року №11189 вбачається, що згідно технічного паспорту станом на 13.09.2017 року на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: сел. Гоголеве, пров. Нафтовиків, 27 Великобагачанського району Полтавської області відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ «А-1» загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м. Господарські будівлі та споруди: літня кухня (літ.Б), сарай (літ.б), погріб (літ.б1), сарай (літ.В), сарай (літ.Г), погріб (літ.г), навіс (літ.г-1), гараж (літ.Д), навіс (літ.Е), вбиральня (літ.Ж), навіс (літ.З). Загальна та житлова площі по житловому будинку А-1 змінилися в звязку з демонтажем кухонного вогнища та переобладнанням підсобних приміщень. Збудовано сарай літ.б, погріб літ.б1, сарай літ.В, сарай літ.Г, погріб літ.г, навіс літ.г1, гараж літ.Д, навіс літ.Е, вбиральня літ.Ж, навіс літ.З, що не являється самочинним переплануванням згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року зі змінами. Знесено: погрібник літ.В, вбиральня літ.Г, огорожа, колодязь (а.с.12). З листа Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 31.10.2017 року №11190 вбачається, що станом на лютий місяць 2004 року в реєстровій книзі №2 за реєстровим №87 зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом ОСОБА_3 селищної ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 20.06.1989 року за №73 (а.с.13).

З довідки №02-22/466 від 01.09.2017 року виданої виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що за домоволодінням в сел. Гоголеве, пров. Нафтовиків, 27 Великобагачанського району Полтавської області закріплена земельна ділянка площею 0,1300 га (а.с.14).

З листа №02-24/584 від 15.11.2017 року, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що житловий будинок №27 (в тому числі будь-яка частина), що розташований по провулку Нафтовиків в сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області не перебуває на балансі ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області. У звязку з відсутню погосподарських книг обліку домогосподарств сел. Гоголеве, інформацією щодо зареєстрованих в даному домоволодінні громадян та власників цього житлового будинку, виконавчий комітет ОСОБА_3 селищної ради не володіє (а.с.15).

З довідки №1519 від 31.08.2017 року виданої виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).

З акта комісії від 14.09.2017 року, затвердженого ОСОБА_3 селищною головою ОСОБА_11 в складі депутата селищної ради ОСОБА_12 та жителів сел. Гоголеве ОСОБА_13 (пров. Нафтовиків,11), ОСОБА_14 (пров. Нафтовиків, 10) вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 з 1989 року (а.с.17).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З копії Актового запису про смерть №7 від 05.03.1979 року, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що 05.03.1979 року в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області померла громадянка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.а.с.33,34). Факт смерті підтверджено лікарською довідкою №15 ОСОБА_3 дільничної медлікарні від 05.03.1979 року. Свідоцтво про смерть серія І-КЕ №412770 видане ОСОБА_15 (сел. Гоголеве, вул. Поповича, 3).

З повідомлення Великобагачанської державної нотаріальної контори №01-09/120 від 01.02.2018 рок3, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 вбачається, що після померлої 05.03.1979 року ОСОБА_5 відкрита спадкова справа за №79 від 29.05.1979 року; заяви про прийняття спадщини після її смерті подали ОСОБА_16, ОСОБА_7 та ОСОБА_17, який проживав разом з ОСОБА_5, але в шлюбі не перебував; заповіт ОСОБА_5 не посвідчувався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися; заяв від інших спадкоємців та кредиторів не надходили (а.с.а.с.76-87).

Тобто, з вищевикладеної інформації вбачається, що спадкоємцями, які прийняли спадщину одну другу частину вищевказаного житлового будинку по праву представлення (як вказується у матеріалах спадкової справи) (в порядку ЦК України в редакції 1963 року) після смерті ОСОБА_5 є її онуки - ОСОБА_16 та ОСОБА_7; при цьому, ОСОБА_7 направляла до Великобагачанської держнотконтори листа про те, що вона просила видати їй свідоцтво про право на спадщину на належну їй частку у спадщині, що відкривалася після смерті ОСОБА_5 та вжити інші передбачені законом заходи щодо укладення договору доручення відповідної спадкової частки вищевказаного житлового будинку (а.с.80).

В ході судового розгляду справи позивач не заперечувала, що їй відомо про те, що після померлої ОСОБА_5 (якій належала інша одна друга частина вищевказаного житлового будинку) про прийняття спадщини заявили її онуки ОСОБА_16 та ОСОБА_7, які проживали в Казахській Республіці, однак чи закінчили вони оформлення спадщини їй не відомо.

У Цивільному кодексі України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов.

За загальним змістом ст.344 ЦК України, підставами для набуття права власності на майно за набувальною давністю, є добросовісне заволодіння особою чужим майном і відкрите, безперервне володіння нерухомим майном протягом десяти років. При цьому, добросовісним заволодінням може вважатись таке, коли володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю.

Таким чином, інститут набувальної давності за своєю правовою природою покликаний усунути юридичну невизначеність поняття фактичного володіння майном, ввести до цивільного обороту вибулі з нього нерухомі речі, чим забезпечити стабільність цивільних правовідносин. Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності наріч виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, тобто не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК України, а саме: наявність законного об'єкту володіння, добросовісності, відкритості, безперервності, визначених законом строків володіння. Відсутність однієї із них виключає можливість для позитивного вирішення справи. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Про вищевказане вказав Вищий спеціалізований суд України в своїй ухвалі від 12.04.2017 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових справ», право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 344 ЦПК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

З огляду на вищевикладені положення ЦК України, які врегульовують питання набуття права власності за набувальною давністю та те, що під час всього періоду користування домоволодінням, яке розташоване по провулку Нафтовиків, 27 в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, ОСОБА_1 як власнику однієї другої частини цього домоволодіння (з часу набуття нею права власності на цю одну другу частину даного домоволодіння) було достовірно відомо, що інша частина цього домоволодіння (одна друга частина) належала ОСОБА_5, спадщину після якої у встановленому ЦК України (в редакції 1963 року) прийняли онуки померлої ОСОБА_16 та ОСОБА_7, жителі Казахської Республіки; при цьому, не має правового значення для вирішення спірних правовідносин та обставина, що вищевказані спадкоємці не отримали у встановленому ЦК України (в редакції 1963 року) порядку свідоцтва про право на спадщину щодо іншої однієї другої частини вищевказаного домоволодіння (при цьому, ОСОБА_7 зверталася до органу нотаріату з цією вимогою та щодо схоронності цієї частини спадкового майна), оскільки не отримання такого свідоцтва само по собі не тягне за собою втрату права на спадкування відповідного майна або його частини.

Виходячи з вищенаведених висновків, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України суд не приймає визнання відповідачем ОСОБА_3 селищною радою Великобагачанського району Полтавської області заявленого ОСОБА_1 позову, оскільки таке визнання позову суперечать вимогам закону та порушує права та законні інтереси інших осіб (спадкоємців померлої ОСОБА_5І.).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю (на відповідну одну другу частину).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.5,15,16,344 ЦК України, розясненнями, що містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових справ», ст.ст.4,11,12,13,56,76-80,81,83,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на одну другу частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: селище Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, провулок Нафтовиків, будинок №27 за набувальною давністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_8; представник позивача адвокат ОСОБА_2, місцезнаходження селище ОСОБА_18, вулиця Каштанова, 20 Полтавської області; відповідач ОСОБА_3 селищна рада Великобагачанського району Полтавської області, місцезнаходження сел. Гоголеве, вулиця С.Горєва, 27 Великобагачанського району Полтавської області.

Повний текст рішення складений 29.06.2018 року.

Суддя В.В.Хоролець