Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1578/18
Провадження № 2/480/776/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 листопада 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Терентьєва Г. В.

при секретарі Куртась К. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1, що належав його померлому батьку ОСОБА_3. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що після смерті його батька відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна. При зверненні із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність правовстановлюючих документів на житловий будинок вимогам законодавства, що діяло на час їх оформлення, а також невідповідність їх вимогам діючого законодавства. В зв'язку з цим, йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача ОСОБА_4 надав до суду письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного

Як встановлено судом і вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Комсомольською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 13 січня 2009 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.

Так, як вбачається з копії договору № 5-39, укладеному на універсальній товарній біржі "Виконт-Т" 08 грудня 1999 року, ОСОБА_3 придбав житловий будинок по АДРЕСА_1.

Як вбачається з довідки ММБТІ за № 2-3129 від 30.07.2018 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано 22.12.1999 року за ОСОБА_3.

Як вказав в позовній заяві позивач при укладенні зазначеного договору купівлі-продажу сторонами було досягнуто всіх істотних умов, необхідних при укладенні такого змісту договорів, після чого він був ними підписаний.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2018 року, виданої державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Ігнатенко В.С., пoдaнi спадкоємцем документи нa житлoвий бyдинoк не вiдпoвiдають вимогам законодавства, яке діяло на час їх оформлення, а також не відповідають вимогам діючого законодавства.

Через вищезазначені причини, нотаріус рекомендував позивачу звернутися до суду для вирішення цього питання.

Таким чином, через вищевказані порушення позивач не може реалізувати своє право та прийняти спадщину, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом.

У відповідності до ч. ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

З огляду на викладене, суд приймає до уваги наявні докази і приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ст. 328, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Комсомольське, Миколаївського району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г. В. Терентьєв

28.11.2018