РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/102/18

Провадження № 2/700/151/18

06 червня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка цивільну справу №700/102/17 провадження №2/700/151/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Хижинської сільської ради Лисянського району, треті особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права віасності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хижинської сільської ради Лисянського району, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 12 грудня 2015 року в с. Моринці, Звенигородського району, Черкаської області померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯЛ №205813. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, так як вони були визнані недійсними у звязку із втратою, про що свідчить оголошення у газеті «Понад Тікичем» №77 від 29.01.2018 року. Тому, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4.

У судове засідання позивач не зявилася, просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду із телефонограмою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Треті особа які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, звернулися до суду із заявами, в яких просять розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

12.12.2015 року у с. Моринці, Звенигородського району, Черкаської області померла мати позивача ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СР №268955 від 14.12.2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯЛ №205813. Позивач, бажаючи прийняти спадщину за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна після смерті матері, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, так як вони були визнані недійсними у звязку із втратою, про що свідчить оголошення у газеті «Понад Тікичем» №77 від 29.01.2018 року.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємцям).

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді справ даної категорії слід, перевіряти наявність або відсутність спадкової справи.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010р.), відповідно до ст. 1225 ЦК України і ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4, яка померла 12.12.2015 року.

Керуючись ст.ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259-260, 264 -266, 269 ЦПК України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_5 до Хижинської сільської ради Лисянського району, треті особа які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Писарівка, Лисянського району, Черкаської області реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку, розміром 0,9113га, розташованої в адміністративних межах с.Чеснівка, Лисянського району, Черкаської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, відповідно до державного акта серії ЯЛ № 2058132, виданого на ім»я ОСОБА_4, яка померла 12.12.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Писарівка, Лисянського району, Черкаської області реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою вул. Тищика, 21, с.Чеснівка, Лисянського району, Черкаської області, що належав ОСОБА_4, яка померла 12.12.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко