ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/4643/18
Провадження № 22-ц/4820/157/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання договорів поруки припиненими за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 липня 2018 року,

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») про визнання договорів поруки припиненими.

ОСОБА_5 зазначила, що 24 січня 2008 року відповідачі уклали договір кредитної лінії №754277/МБ, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» надало ОСОБА_6 кредит у розмірі 110 000 доларів США на строк до 23 січня 2015 року під 14,4% річних. За договором поруки №754277/2 від 25 січня 2008 року, до якого додатковим договором №1 від 28 лютого 2008 року внесені зміни, позивач поручилася перед банком за виконання ОСОБА_6 обов'язків з повернення кредитних коштів. Також виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором було забезпечено іпотекою нерухомого майна. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2014 року договір іпотеки від 25 січня 2008 року, укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_7, визнано недійсним. Це рішення змінило коло зобов'язань ОСОБА_6 та збільшило обсяг відповідальності позивача як поручителя, до того ж, укладаючи договір поруки, вона добросовісно помилялася у фінансовому забезпеченні виконання ОСОБА_6 обов'язків за кредитним договором.

За таких обставин ОСОБА_5 просила суд визнати договір поруки №754277/2 від 25 січня 2008 року та додатковий договір №1 від 28 лютого 2008 року до цього договору поруки припиненими.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 липня 2018 року позов задоволено.

Суд виходив з того, що порука ОСОБА_5 припинилася у зв'язку зі зміною основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, та у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору поруки. Також суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вчинила цей правочин під впливом помилки.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підстави для припинення поруки ОСОБА_5 відсутні, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не подали відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, і неправильно витлумачив норми ст.ст. 229-233, 559, 652 ЦК України.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням судом норм матеріального права оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд має змінити розподіл судових витрат.

Встановлено, що 24 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», яке у подальшому змінило свою назву на ПАТ «КБ «Надра», і ОСОБА_6 укладено договір кредитної лінії №754277/МБ, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 110 000 доларів США на строк до 23 січня 2015 року під 14,4% річних.

Виконання позичальником грошового зобов'язання за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_5 За договором поруки №754277/2 від 25 січня 2008 року, до якого додатковим договором №1 від 28 лютого 2008 року внесені зміни, позивач поручилася перед ПАТ «КБ «Надра» за виконання ОСОБА_6 обов'язку з повернення кредиту, сплати процентів, пені та інших платежів. У випадку невиконання позичальником зобов'язання за кредитним договором боржник і поручитель мали відповідати перед банком як солідарні боржники.

Крім того, зобов'язання ОСОБА_6 за кредитним договором було забезпечено іпотекою нерухомого майна ОСОБА_7

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2014 року договір іпотеки, укладений 25 січня 2008 року між банком і ОСОБА_7, визнано недійсним.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

В силу ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Підстави для припинення поруки передбачені статтею 559 ЦК України, зокрема порука припиняється: з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника (частини 1-3).

Крім того, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом (частина 4).

ОСОБА_5 обґрунтувала свій позов тим, що надана нею порука припинилася у зв'язку зі зміною зобов'язання ОСОБА_6 за кредитним договором без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності, тобто на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

За змістом ст.ст. 553, 554 ЦК України порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Аналіз норми ч. 1 ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку, що порука припиняється у разі зміни саме основного зобов'язання без згоди поручителя.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору. Зміна або припинення іншого додаткового (акцесорного) зобов'язання, яким забезпечено основне зобов'язання, не тягне за собою припинення поруки.

Матеріали справи не містять об'єктивних і достатніх доказів про те, що мала місце зміна зобов'язання ОСОБА_6 за договором кредитної лінії №754277/МБ від 24 січня 2008 року без згоди поручителя ОСОБА_5, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності.

Судове рішення про визнання недійсним договору іпотеки, яким також забезпечувалося зобов'язання ОСОБА_6 за кредитним договором, не призвело до зміни основного зобов'язання.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про припинення поруки ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не відповідає нормам матеріального права та є необґрунтованим.

Положення ст.ст. 229-233 ЦК України визначають правові наслідки правочину, який вчинено під впливом помилки, обману, насильства, у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною та під впливом тяжкої обставини. У свою чергу, приписи ст. 652 ЦК України встановлюють порядок зміни або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин.

Ці правові норми не встановлюють підстави для припинення забезпечувального зобов'язання, в тому числі поруки, а ОСОБА_5 не заявляла вимоги про визнання договорів поруки недійсними або їх розірвання. Отже названі норми матеріального права не регулюють спірні правовідносини.

Не врахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, суд першої інстанції помилково виходив з того, що порука ОСОБА_5 є припиненою.

Позов ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, внаслідок чого на ПАТ «КБ «Надра» не можуть бути покладені понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_5 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 6 грудня 2018 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ Т.В. Спірідонова

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Приступа Д.І.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 27