Справа № 212/8394/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Козлова Ю.В.,

за участю секретаря: Мариненко І.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у звязку з продовженням навчання, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), до закінчення ним навчання, але не більше ніж до 23-х років.

На підтвердження своїх позовних вимог зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4. На даний час, син досяг повноліття, однак продовжує навчання в КЗШ №126 у 10-тому класі. Син перебуває на її утриманні, вона не працює, тому в сімї виникло скрутне матеріальне становище. Відповідач в добровільному порядку надавати допомогу сину не бажає, тому вона вимушена звернутись до суду.

Відповідно до процесуальних документів, які знаходяться в матеріалах справи:

- ухвалою суду від 23.01.2018р. по справі відкрито провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження;

- 21.02.2018р. відповідачем надано відзив на позовну заяву;

- 02.03.2018р. за клопотанням ОСОБА_2 з Криворізької міської лікарні №6 ДОР витребувана інформація про захворювання останнього.

В суді ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, та пояснила, що син продовжує навчання в КЗШ №126, в сімї виникло тяжке матеріальне становище. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Просила стягнути аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів доходу відповідача.

В суді відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що на даний час у нього виникло тяжке матеріальне становище. В звязку з професійним захворюванням, йому встановлена 3 група інвалідності. Захворювання прогресує, на даний час йому необхідна операція, яка потребує великих коштів, тому він вимушений був взяти позику у сумі 82 000 гривень. Він як батько повинен допомагати повнолітньому непрацездатному сину, однак на даний час він таку матеріальну допомогу не спроможний. За таких підстав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підверджено свідоцтвом про народження І-КИ № 068497, видане 27 січня 2000 року, відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 68.

Відповідно до довідки № 363 від 28.08.2017р. та №110 від 02.04.2018р. ОСОБА_4, навчається в 10-Б класі Криворізької загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №126. Учень зарахований до шкоди на навчальний період з 01.09.2017р. по 30.06.2019р. (за умови, якщо учень не вибуде зі школи).

Відповідно до ст.198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховному Суду України викладених в постанові від 15.05.2006р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.ст.182,200 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, матеріальне становище відповідача, а саме відповідно до наданих суду медичних документів ОСОБА_2 перебуває на «Д» обліку з діагнозом: Двобічний коксартроз, зліва ПФ ІІ-ІІІ ст., асептичний некроз голівки лівого стегна. Змішана контрактура лівого т/стегнового суглобу. Больовий синдром. Порушення функції ходи 1-2 ст.; відповідно до висновку МСЕК серія 12ААА №647595 від 23.03.2017р. встановлена третя група інвалідності по загальному захворюванню з ураженням ОРА; згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 не працює, звільнений за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України; отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 2420,62 гривень.

Крім того, суд враховує, що дитина ОСОБА_4, також має хронічні захворювання, перебуває на «Д» обліку у лікарів: ЛОР, невропатолог, травматолог. Щодо розписки на підтвердження отримання відподачем суми позики, якою він обгрунтовує додаткові витрати на підтримання свого життєвого рівня, що перешкоджає йому надавати матеріальну допомогу дитині.

Суд дослідивши матеріали справи щодо цього питання, приходить до висновку, що документи, які надані на підтвердження існування цієї позики є суперечливими та такими, що не можуть бути належними та допустимими доказами існування де-юре договору позики. У самій розписці, йдеться про отримання грошових коштів саме позичальником. Далі, у тексті розписки, мова йде про переведення грошових коштів банківським переводом на рахунок медичної установи. З тексту розписки незрозуміло, ким і коли були переведені кошти, не зазначено документа, що підтверджує цей факт. Якщо допустити, що вони переведені самим позичальником, який згідно розписки отримав грошові кошти безпосередньо, то чому платником по банківській квітанції №N17R436467 від 26.03.2018 року є ОСОБА_5? Однак, грошові кошти перераховані саме ОСОБА_5, з чого можна зробити висновок, що грошові кошти, насправді, отримані ОСОБА_6 не були, що спростовує твердження відповідача про укладення ним договору позики. Крім того, видаткова накладна №0401 від 02.04.2018р. на отримання протезів, що видала покупцю ФОП ОСОБА_7 оформлена на імя іншої особи ОСОБА_8, в той час як прізвище й по-батькові відповідача по справі ОСОБА_2 Зазначене, не дає змоги суду зробити висновок, що дані витрати (82 000 грн.) належним чином доведені відповідачем.

За таких обставин суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину у розмірі 1/8 частини зі всіх видів доходів, до закінчення навчання, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду.

На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог позивачки 352 грн. 40 коп.

Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 24, 182, 191, 198, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у звязку з продовженням навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у звязку з продовженням ним навчання, у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу), починаючи стягнення з 26.12.2017р., до закінчення навчання 30.06.2019р., але не більш ніж до 23-х років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 352 гривень 40 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу на протязі тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення виготовлено та підписано 22 червня 2018 року.

Суддя: Ю. В. Козлов