Справа № 489/2277/18
Номер провадження 2/489/1652/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Мазницька Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про зобовязання відновити порушене право власності неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2018 року Орган опіки та піклування звернувся із позовом до ОСОБА_1, яким просили зобовязати відновити порушене право власності неповнолітнього сина відповідача - ОСОБА_2, шляхом придбання або набуття на імя дитини житла або частки у житлі відповідно до відчуженої його частки квартири.

Вказували, що 27.10.2017 року Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради, позивачем було надано відповідачу дозвіл на продаж від імені її неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, та купівлю 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 з оформленням ОСОБА_2 власником даної частки. Відповідач продала частку житла дитини, а рішення в частині придбання власності на імя дитини не виконала частку квартири рівноцінну проданій не придбала.

Представник позивача підтримав вимоги в повному обсязі, просив про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином.

04.05.2018 року Ухвалою суду було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі.

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

28 липня 2010 року помер ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта рухомого майна від 18.10.2017 вбачається, що ОСОБА_1 належали ? частини квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом ММНО ОСОБА_4 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, посвідченим приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав від 05.07.2011 року, вбачається що ОСОБА_2 належала ? частина квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївським міського нотаріального округу ОСОБА_5

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 27 жовтня 2017 р., відповідачу матері неповнолітнього ОСОБА_2, було надано дозвіл на продаж від його імені належної йому 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 та придбання 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 із оформленням ОСОБА_2 власником даної частки.

В обґрунтування позовних вимог представником органу опіки та піклування зазначено, що у відповідності до рішення Органу відповідачу було надано дозвіл на продаж частки квартири її неповнолітньої дитини та одночасно надано дозвіл на придбання йому частки іншого житла. Проте відповідач частку квартири, що належала дитині продала, однак частку в іншому житлі (квартири, житлового будинку), рівноцінну проданій не придбала.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта рухомого майна від 20.12.2017 року квартира АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 10 листопада 2014 року продана ОСОБА_1, яка діяла в інтересах не повнолітнього сина ОСОБА_2 Право власності припинилось з моменту укладання договору купівлі-продажу, однак відомості щодо реєстрації права власності на частку квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що до моменту звернення позивача до суду із даним цивільним позовом відповідач частку житла неповнолітньому ОСОБА_2 у спосіб встановлений законом, так і не придбала.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Так, відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Особисті майнові відносини між батьками та дітьми регулюються положеннями СК України і таке регулювання здійснюється з метою, зокрема, утвердження почуття обов'язку перед дітьми на засадах справедливості, добросовісності та розумності з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч.2 ст.1, ч.8, 9 ст.7 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

Органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, а саме укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач зобовязання щодо придбання неповнолітньому сину частки житла рівноцінної проданої нею частки квартири дитини, до моменту звернення позивача із даним позовом до суду не виконала, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265, 280-284, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про зобовязання відновити порушене право власності неповнолітньої дитини - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, придбати (передати) у власність ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, частку або в цілому житло не менше тої частки, яка належала йому у праві власності на квартиру АДРЕСА_5, у встановлений законом спосіб.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави в особі Державної судової адміністрації судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Позивач Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Миколаївська міська рада, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20;

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 26.06.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова