Справа № 753/5156/17 Головуючий 1 інстанція - Колесник О.М.
Провадження № 22-ц/824/3430/2018 Доповідач апеляційна інстанція - Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 грудня 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22 лютого 2018 року у справі запозовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Печерський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві про встановлення батьківства,-

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивував тим, що 22 листопада 2015 року за допомогою сайту знайомств в соціальних мережах він познайомився з відповідачкою ОСОБА_3, після чого вони почали регулярно спілкуватися за допомогою Skype та Viber. 30 грудня 2015 року він переїхав жити до м.Києва, а 08 березня 2016 року зробив ОСОБА_3 пропозицію одружитись, на що вона погодилась. У травні 2016 року він дізнався про вагітність відповідачки і був щасливий. Проте, 21 травня 2016 року відповідачка мала розмову зі своїм колишнім чоловіком, який повідомив, що не буде її матеріально підтримувати з огляду на її плани створення нової сім'ї. Після цієї розмови відносини між ними почали погіршуватись, виникали сварки і 02 червня 2016 року відносини між ними припинилися. Зазначає, що відповідачка завжди визнавала, що вагітна від нього. На початку лютого у телефонній розмові із матір'ю відповідачки він дізнався про народження останньою дитини, а пізніше за допомогою адвоката, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачка народила сина ОСОБА_5. Запис про батька дитини визначено згідно ст.135 СК України за заявою відповідачки.

Посилаючись на те, що він є рідним батькомОСОБА_5, просив визнати його батьком дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язати Печерський районний у м.Києві відділ ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 22 лютого 2018 року позов задоволено у повному обсязі. Визнано ОСОБА_4 батьком малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є ОСОБА_3. Зобов'язано Печерський районний у м.Києві відділ ДРАЦС

- 2 -

ГТУЮ у м.Києві внести зміни до актового запису № 464 про народження ОСОБА_5, виключивши в графі «Батько» запис «ОСОБА_8» і записавши в цій графі батьком «ОСОБА_4» в графі «дата і рік народження батька» внести «ІНФОРМАЦІЯ_2», прізвище та по-батькові дитини змінити з «ОСОБА_8» на «ОСОБА_8», «ОСОБА_8» на «ОСОБА_8». Зобов'язано Печерський районний у м.Києві відділ ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві видати ОСОБА_4нове свідоцтво про народження на малолітню дитину ОСОБА_6.

Не погоджуючись із рішенням, відповідачка ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповноту та неправильність встановлення судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивована тим, що суд розглянув справу у її відсутність без належного повідомлення про час розгляду справи, що порушує вимоги процесуального закону щодо рівності прав сторін у доведеності перед судом своєї позиції. У справі була призначена судово-генетична експертиза, яка не проведена з огляду на її неявку, проте вона не знала про це і не отримувала ні копії ухвали, ні викликів на експертизу. Судом безпідставно змінено прізвище її сина ОСОБА_3 на ОСОБА_6. Суд допустив порушення приписів ст.148 СК України, зобов'язавши орган ДРАЦС внести зміни в прізвище дитини, при цьому суд не не звернув уваги на відсутність вимог про це, тобто прийняв рішення про зміну прізвища дитини, хоча це не було предметом спору.

Позивач ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив його позов, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її представник подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задоволити та скасувати рішення Дарницького районного суду м.Києва як незаконне. Клопотання про пирзначення судово-генетичної експертизи не підтримали.

ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони познайомилися 22 листопада 2015 року і перебували у близьких стосунках, які припинились 02 червня 2016 року.

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачка ОСОБА_3 народила дитину - сина, якому дала прізвище, ім'я та по батькові ОСОБА_5, що

- 3 -

підтверджується актовим записом про народження № 464 від 27 січня 2017 року Печерського районного у м.Києві відділу ДРАЦС.

Також, встановлено, що з огляду на те, що ОСОБА_3 не перебувала у шлюбі запис про батька дитини вчинено на підставі її заяви згідно ст.135 СК України.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позивач надав суду докази про близькі стосунки із відповідачкою, які підтверджують його батьківство і не спростовані відповідачкою. При цьому суд виходив з того, що будь-яких заперечень по суті позовних вимог від ОСОБА_3 до суду не надійшло, в той же час останняухилилась від проведення генетичної експертизи.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки судом встановлено, що позивачем надані переконливі докази, які засвідчують походження дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від позивача, які відповідачкою не спростовані, а також враховуючи, що запис про батька хлопчика вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу, суд вірно задоволив вимоги позивача і визнав його батьківство у відношенні ОСОБА_5.

Також, суд вірно задоволив вимоги в частині внесення зміни до актового запису № 464 про народження ОСОБА_5 щодо батька дитини і її по батькові, оскільки згідно ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька.

Доводи скарги про те, що суд розглянув справу у її відсутність без належного повідомлення про час розгляду справи, безпідставні. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка була повідомлена про час розгляду справи 22 лютого 2018 року через свого представника адвоката ОСОБА_7 (а.с.104).

В тойже час колегія суддів не може погодитися із рішенням суду в частині внесення змін до актового запису № 464 про народження ОСОБА_5 щодо прізвища дитини і його зміни із «ОСОБА_8» на «ОСОБА_8».

Відповідно до приписів ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч.5 ст.148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Отже за змістом даних норм спір щодо прізвища дитини чи його зміни між батьками

- 4 -

вирішується судом.

Встановлено, що відповідачка заперечує проти зміни прізвища сина, що у свою чергу свідчить про наявність спору з цього приводу та необхідність його вирішення у встановленому законом порядку.

Суд наведеного не врахував, як і не врахував того, що предметом спору в даній справі є визнання батьківства позивача, а не зміна прізвища дитини, що є окремими предметом спору.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Печерського районного у м.Києві відділу ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві внести зміни до актового запису щодо зміни прізвища дитини «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6» ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відмовляючи у позові в цій частині колегія суддів керується тим, що згоди на зміну прізвища дитини відповідачка не надавала, така згода відсутня, а спір між батьками щодо прізвища у встановленому законом порядку судом не вирішувався.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22 лютого 2018 року в частині зобов'язання Печерського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві внести зміни до актового запису щодо зміни прізвища дитини «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6» скасувати і ухвалити нове, яким в цій частині позову ОСОБА_4відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: