Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/920/18

Провадження № 2/300/228/2018

03.12.2018 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Вотьканича В.А., з участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 15 серпня 2011 року, зареєстрованого Виконавчим комітетом Стройненської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 082297. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вимоги позивач мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, втратилися взаємопорозуміння та спільні інтереси, зявилися різні погляди на сімейне життя. Відповідач зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, така її поведінка негативно впливає на виховання малолітніх дітей. На примирення позивач не погоджується, шлюбні відносини продовжувати не бажає, а тому просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, а малолітніх дітей залишити на його вихованні.

Позивач в судове засідання не з"явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує, просить малолітніх дітей залишити на вихованні позивача.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності з ч. 4 ст. 206 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Так, судом зясовано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з укладеного 15 серпня 2011 року, зареєстрованого Виконавчим комітетом Стройненської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 082297. Від спільного сімейного життя у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 227069 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 258695, які проживають з позивачем і перебувають на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї за № 2683 від 11.10.2018 року (а.с.8).

Встановлено, що проживання спільним подружнім життям та збереження сімї стало неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не бажає, сімя існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Заяви про відновлення дошлюбного прізвища від відповідачки не надійшло.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати, а малолітніх дітей залишити на вихованні позивача.

На підставі п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Стройненської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №13 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Малолітніх дітей:ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на вихованні позивача ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище "Штуглинець".

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення через Воловецький районний суд Закарпатської області або безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.А. Вотьканич