Провадження № 2-о/638/297/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретаря Подосокорської А.О.,

за участю заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлені особи: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Десята Харківська державна нотаріальна контора Шевченківського району м. Харкова, про оголошення особи померлою, -

установив:

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що є співвласником квартири АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4, який є сином заявниці, ОСОБА_5, ОСОБА_6. 1998 року син ОСОБА_4 пішов з дому та не повернувся, місцезнаходження останнього встановити не вдалось. 24.06.2015 року рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 визнано безвісно відсутнім з 01 січня 2000 року. Оголошення сина померлим необхідно для оформлення спадщини за законом на ? квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_7 є чоловіком заявниці, проте не являється біологічним батьком ОСОБА_4, місце перебування біологічного батька заявниці не відомо.

В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги, просила їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, надавши письмові пояснення, згідно яких просили розглядати справу за відсутності їх представника, заперечень проти заяви не має.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3. Згідно висновку затвердженого начальником Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 23.12.2014 року за зверненням ОСОБА_3 встановити місце знаходження ОСОБА_4 встановити не вдалося.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 червня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_3 та визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 безвісно відсутнім з 01.01.2000 року.

Згідно ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Окрім того, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (ч. 1 ст. 48 ЦК України).

Таким чином, з урахуванням того, що відомості про місце перебування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1998 року відсутні, проведені заходи щодо його розшуку правоохоронними органами, як безвісно відсутньою особою не дали позитивних результатів, рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова останнього оголошено безвісно відсутнім, за таких обставин, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 78, 80, 305-309, 352, 354-356 ЦПК України, на підставі ст.ст. 46-48 ЦК України, Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, зацікавлені особи: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Десята Харківська державна нотаріальна контора Шевченківського району м. Харкова, про оголошення особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, починаючи з 06.12.2018 року.

Головуючий К.В.Аркатова

ОСОБА_8ОСОБА_1

ОСОБА_2