Справа №295/7011/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира, в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

при секретарі Білінській Л.С.,

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянув цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про виділ майна в натурі,-

В С Т А Н О В И В :

27.06.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом в уточнених позовних вимогах просить, виділити в натурі ? ідеальну частку будинку № 12-Б по пров. 3-му Вільському в м.Житомирі. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що є власником ? ідеальної частки вищезазначеного будинку, а власником інших ? ідельних часток даного будинку є відповідач ОСОБА_1. Тривалий час позивач з відповідачем не можуть вирішити спір щодо вільного користування, володіння та розпорядження своїми частками у спільному домоволодінні.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 05.047.2018 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. 27.11.2018 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача. В заяві представник позивача вказав, що погоджується на поділ майна в натурі по варіанту №2 висновку експерта, та просив стягнути 5000 грн. коштів витрачених в зв"язку з проведенням експертизи.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначила, що всі добудови до будинку здійснювала її родина. Відповідач зазначила, що 1/4 частина будинку № 12-Б по пров. 3-му Вільському в м.Житомирі має складатись з половини майна, а саме з половини від приміщень кімнат 1-3 та 2-5 та коридорів 1-1 та 1-2. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

В силу статті ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 30.12.2010 року, власником ? частини житлового будинку №12-Б по пров. 3-му Вільському в м.Житомирі є ОСОБА_2. (а.с. 134) На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано 11.02.1971 року №3-318 (а.с. 77), договору дарування посвідченого другою Житомирською державною нотаріальною конторою від 18.03.1996 року №41912 (а.с. 106-107), свідоцтва про право на спадщину від 16.06.1999 року №1-3125 (а.с.111), власником ? житлового будинку №12-Б по пров. 3-му Вільському в м.Житомирі є ОСОБА_1. Згідно ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 2 даної статті, майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ч. 2 даної статті, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч. 3 вказаної статті, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок № 7 від 04.10.1991р. із змінами, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у звязку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майновим правом на власний розсуд. Згідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Висновком експерта від 27.08.2018 року №810/07.18 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи визначено, що виділ в натурі 1/4 частини житлового будинку № 12-б за адресою: м. Житомир, пров. 3-й Вільський 12-Б з урахуванням фактичного користування приміщеннями, технічних, санітарних, житлових та інших норм є технічно можливим, запропоновано три варіанти розподілу, з незначним відхиленням від вимог ДБН. Враховуючи викладене вище, виходячи з того, що відповідач ОСОБА_1 вважає, що кімнати 1-3, 2-5 та коридори 1-1, 1-2 мають бути поділені в рівних частинах між сторонами, відповідач згодна на сплату комппенсації збільшення частини майна, відповідача не влаштовував жодний з варіантів визначених експертом, позивач погодилась на другий варіант розподілу, суд вважає на можливе виділити в натурі ОСОБА_2 приміщення виходячи з розміру належної ії 1/4 частки в майні за другим варіантом розподілу з незначним відхиленням від ідеальних часток, оскільки саме даний варіант розподілу не передбачає собою проведення ремонтно-будівельних робіт, кожна частина будинку забезпечена окремими інженерними комунікаціями та окремим ізольованим входом, крім того ОСОБА_1 під час судового засідання неодноразово наголошувала, що її частина має бути більшою і погоджувалась на сплату компенсації.

Суд вважає, що заперечення відповідача , щодо того, що 1/4 частина будинку № 12-Б по пров. 3-му Вільському в м.Житомирі має складатись з половини від приміщень кімнат 1-3 та 2-5 та коридорів 1-1 та 1-2 не заслуговують на увагу, оскільки при переході права власності, жодним правовстановлюючим документом не визначались конкретні приміщення які перейшли у власність, не встановлювався порядок користування ними.

Як передбачено ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно прибуткового касового ордеру № 810/08 від 30.08.2018 року ОСОБА_2 понесла витрати в сумі 5000 грн. по оплаті експертизи від 27.08.2018 року № 810/07.18 за результатами проведення, якої судом здійснено виділення в натурі ? частки будинку № 12-Б по пров. 3-му Вільському в м.Житомирі. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин суд стягує з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. вартості витрат по проведенню експертизи. Крім того, суд стягує судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 391, 321, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провести поділ житлового будинку 12-б по пров. 3-му Вільському в м.Житомирі в натурі за другим варіантом висновку експерта № 810/07.08 від 27.08.2018 року, який є невід"ємною частиною рішення.

Виділити в натурі ОСОБА_2 в будинку № 12-б по пров. 3-му Вільському в м.Житомирі коридор 1-1 площею 1,6 кв.м. вартістю 6900,00 грн., кухню 1-2 площею 9,2 кв.м вартістю 39660,00 грн., житлову кімнату 1-3 площею 10,2 кв. м. вартістю 43980,00 грн., що в загальному становить: площа 21,0 кв.м, вартість 90540,00 грн.

Виділити ОСОБА_1 в будинку № 12-б по пров. 3-му Вільському в м.Житомирі коридор 2-1 площею 3,2 кв. м вартістю 13800,00 грн., кухню 2-2 площею 5,7 кв. м вартістю 24580,00 грн., житлову кімнату 2-3 площею 9,7 кв. м. вартістю 41820,00 грн., житлову кімнату 2-4 площею 21,3 кв. м. вартістю 91820,00 грн., житлову кімнату 2-5 площею 10,3 кв. м. вартістю 44400,00 грн., коридор 3-1 площею 5,9 кв. м. вартістю 25440,00 грн., кухню 3-2 площею 7,0 кв. м. вартістю 30200,00 грн., ванну 3-3 площею 4,3 кв. м. вартістю 18500,00 грн., житлову кімнату 3-4 площею 21,5 кв. м. вартістю 92700,00 грн., що в загальному становить: площа 88,9 кв.м., вартість 383260,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 27910,00 грн. компенсації вартості майна.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1184,50 грн. судового збору та 5000,00 грн. вартості судово-будівельної експертизи.

Повернути ОСОБА_2 815,50 грн. надлишково сплаченого нею відповідно до квитанції № 102 від 19.10.2017 року, судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 07.12.2018 року.

Позивач: ОСОБА_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1 і.к.

Відповідач: ОСОБА_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, і.к. НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_3 прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, і.к. невідомий

Суддя Л.М.Чішман