печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8625/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Каранда С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Головного територіального управління юстиції у місті Києві Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Диких О.О. про затвердження мирової угоди,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець державної виконавчої служби м. Києва Диких О.О. звернувся до суду із поданням про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення Печерського районного суду м. Києва по справі №757/8625/15-ц від 28.08.2018 року укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Головний державний виконавець державної виконавчої служби м. Києва Диких О.О. в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, просив розглядати подання у його відсутність.

Стягувач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у своїй заяві вказує, що мирову угоду підтримує у повному обсязі, просить затвердити.

Боржник в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у своїй заяві вказує, що мирову угоду підтримує у повному обсязі, просить затвердити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

На виконанні в Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 56381443 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2017 по справі № 757/8625/15-ц про в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 за договором позики у розмірі 518745,93 грн., яка складається; з 288000,00 грн.- сума позики, 100857,60 гри. - сума нарахованого у вигляді процентів за користування позикою, 102784,77 грн. - сума-гума нарахована за прострочення зобов'язання у вигляді трьох процентів річних, звернути стягнення на майнові права, згідно із договором іпотеки від 10.02.2011 року, на нерухомість, будівництво якої не завершено, якою є гаражне машино - місце № 76, що знаходиться на 9-му поверсі будинку № 2 - 20 по вул. Старонаводницькій у м.Києві у ГБК «Ямський» за ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій.

31.08.2018 до відділу сторонами виконавчого провадження подано мирову угоду в процесі виконання від 28.08.2018 укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Відповідно до ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

Також згідно ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання. Згідно приписів ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Враховуючи правову позицію Пленуму ВГСУ, висвітлену у постанові №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» та відповідно до ст. 372 ЦПК України, ст. 121 ГПК України необхідно також відзначити наступне. Судом може бути затверджено мирову угоду на підставі зазначених норм лише за умови наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення згідно з Законом України "Про виконавче провадження". Якщо таке виконавче провадження не відкрито на момент звернення до суду щодо затвердження мирової угоди, суд відмовляє в її затвердженні, що не виключає повторного звернення з відповідною заявою вже після відкриття виконавчого провадження. У випадках невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Якщо ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження"), і державним виконавцем з цих підстав буде відмовлено у відкритті виконавчого провадження, заінтересована сторона вправі звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ. Внесення в подальшому змін чи доповнень до укладеної й затвердженої судом мирової угоди чинним законодавством не передбачено. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди (Пленум ВГСУ, Постанова від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»). На підставі вище зазначеного потрібно відзначити, що укладення мирової угоди на стадії виконання рішення суду призведе до закінчення виконавчого провадження та відповідних наслідків, передбачених ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». У випадку же невиконання боржником умов мирової угоди та не відповідності ухвали суду про затвердження мирової угоди вимогам виконавчого документу, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» стягувачу доведеться ініціювати відповідний позов про зобов'язання виконати мирову угоду зі сплатою судового збору передбаченого ЗУ «Про судовий збір». Також слід звернути увагу на те, що згідно ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). На відміну від мирової угоди, укладеної до вирішення спору судом мирова угода на стадії виконання рішення суду не може укладатись з метою врегулювання спору. Передбачається, що спір вже врегульований певним судом рішенням, яке набрало законної сили, за цим рішенням видано виконавчий документ, що надійшов для примусового виконання державному виконавцю. З огляду на це, мирова угода в процесі виконання не може стосуватись питань про визначення фактичних обставин та відповідних правовідносин, основною метою такої угоди є встановлення (зміна) способу та порядку виконання ухваленого судового рішення, що може ґрунтуватись на взаємних поступках і, безумовно, стосуватись лише прав та обов'язків сторін й предмета спору. Така мирова угода не може виходити за межі спірних правовідносин, стосуватися прав та обов'язків осіб, які не є сторонами у спорі, створювати права та обов'язки для них тощо. Мирова угода, що розглядається, покликана сприяти закінченню виконавчого провадження, зокрема шляхом визначення конкретних заходів, дій, рішень тощо, що сторони беруться вчинити. В силу ст. ст. 11, 202 Цивільного кодексу України затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства має бути виконаний за правилами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 599, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Разом з тим, ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Таким чином, суд приводить до висновку про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця Диких О.О. про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення Печерського районного суду м. Києва по справі №757/8625/15-ц від 28.08.2018 року укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки визначені сторонами умови мирової угоди фактично змінюють спосіб виконання рішення суду. Керуючись положеннями ст. 434 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Головного територіального управління юстиції у місті Києві Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Диких О.О. про затвердження мирової угоди.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Остапчук Т.В.