Ухвала

Іменем України

03 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 711/238/14-ц

провадження № 61-43857ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СинельниковаЄ. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року

та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 19 липня 2018 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк»

(далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулось до суду із позовом до

ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня

2014 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість

за кредитним договором № 144П-2008 від 01 вересня 2008 року станом

на 27 листопада 2013 року в сумі 33 253, 07 доларів США, що еквівалентно

265 791, 71 грн, пеню в розмірі 71 027, 56 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У квітні 2018 року ОСОБА_5 подав до суду заяву про заміну сторони у виконавчому проваджені, а саме стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк»

на ОСОБА_5

Заяву обґрунтовував тим, що на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2014 року було видано виконавчий лист № 711/238/14-ц, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги № 227 від 07 лютого 2018 року він, як новий кредитор, набув права вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором № 144П-2008 від 01 вересня 2008 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня

2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 19 липня 2018 року, заяву ОСОБА_5 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня

2014 року у справі № 711/238/14-ц, а саме: стягувача -

ПАТ «Брокбізнесбанк» на нового стягувача ОСОБА_5

У касаційній скарзі, поданій 17 листопада 2018 року, ОСОБА_4

просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси

від 26 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 19 липня 2018 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_4 надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень. Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на його пропуск у зв'язку з поверненням первинно поданої касаційної скарги.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_4 також зазначив, що оскаржену ухвалу апеляційного суду було отримано ним 10 травня 2018 року, що підтверджується копією витягу з реєстру ПАТ «Укрпошта».

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що

судами всебічно не досліджено всіх обставин справи, неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норм процесуального при прийнятті оскаржених судових рішень.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судами встановлено, що 01 вересня 2008 року між АБ «Брокбізнесбанк»

та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 144п-2008, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 26 830 доларів США, строком до 30 серпня 2013 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16 % для придбання автомобіля Skoda Octavia A5.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня

2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором № 144П-2008 від 01 вересня 2008 року в сумі 33 253, 07 доларів США, що еквівалентно

265 791, 71 грн, а також пеню в розмірі 71 027, 56 грн.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

07 лютого 2018 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» і ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення прав вимоги № 227, відповідно до умов якого

ПАТ «Брокбізнесбанк» відступив шляхом продажу новому кредитору - ОСОБА_5 свої права вимоги до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених в додатках № 1, № 2, № 3 до цього договору, в тому числі і право вимоги до боржника - ОСОБА_4 за кредитним договором № 144п-2008 від 01 вересня 2008 року. 12 лютого 2018 року на виконання умов вказаного договору ОСОБА_5 направив на адресу ОСОБА_4 повідомлення про відступлення прав вимоги.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора

в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є матеріальним правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись на підставі статті 442 ЦПК України до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Застосування судами статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду

від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження

№ 61-12076св18).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного впровадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів; апеляційний суд переглянув судове рішення у відповідності з правовими висновками Верховного Суду.

Дослідивши доводи касаційної скарги та зміст судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 19 липня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду

м. Черкаси від 26 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 19 липня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта