РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря Корніюк Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07.05.2018 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що 25.11.2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис 13,та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЕГ № 030143.

Від спільного подружнього життя у них народилося четверо дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_5 вікторія Романівна, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сімї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сімї відсутні взаєморозуміння та довіря. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Примирення між нею та відповідачем і подальше сімейне життя є неможливим, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 тричі не зявився, про дату, час і місце судових засідань був належним чином повідомлений, направив на адресу суду заяву про те, що знаходиться за кордоном, а тому не зможе взяти участі в судовому розгляді, просив надати термін для примирення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, категорично наполягала на розірванні шлюбу і заперечила щодо необхідності надання строку для примирення, мотивуючи це тим, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем не можливе, оскільки він по відношенню до неї систематично вчиняє дії насильницького характеру, наносить побої, а тому вважає, що їх шлюб із відповідачем існує лише формально, надання строку на примирення в жодному разі не виправить стан їх шлюбних відносин, так як спроби примирення між сторонами в минулому, не принесли жодних результатів, а тому це лише призведе до погіршення їх відносин та спричинить позивачу значні моральні страждання. Рішення про розлучення вона прийняла для остаточно та просила суд розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 08.05.2018 року.

Судове засідання, яке було призначене на 30.05.2018 року, у звязку з неявкою відповідача було відкладено. У судове засідання призначене на 14.06.2018 року відповідач також не зявився, підтверджень щодо поважності причин неявки до суду не надав. У призначене судове засідання 27 червня 2018 року відповідач повторно не зявився, до суду скерував заяву, в якій не вказував про своє бажання брати участь особисто або через свого представника в судовому розгляді, зазначив, що знаходиться закордоном, а тому не зможе взяти участі у справі. Суд не вважає факт перебування відповідача закордоном поважною причиною його неявки в судові засідання.

Своє право подання відзиву щодо позовних вимог у справі відповідач також проігнорував.

За таких обставин, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»), відповідно ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Разом з тим при прийнятті рішення щодо можливості розгляду справи, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу ще 07 травня 2018 року та за час, який тривав майже два місяці, свого рішення про розлучення не змінила та категорично наполягала на розгляді справи про розірвання шлюбу без надання терміну для примирення.

Зі згоди сторони позивача, з урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд розглянув справу по суті заочно за відсутності відповідача.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 030143, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 , укладено шлюб 25.11.2007 року, який зареєстрованийвиконкомом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис 13.

Від спільного подружнього життя у них народилося четверо дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_5 вікторія Романівна, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час фактично припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, на примирення позивач не згідна, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, які є обґрунтованими, а також те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню, шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила повернути їй дошлюбне прізвище, а тому суд не позбавляє її права після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Добко».

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судові витрати позивач просила віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.7, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112-115 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8), який був зареєстрований 25.11.2007 рокувиконкомом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис 13.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Добко».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повний текст рішення складено 27.06.2018 року.

Головуючий/-/-підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер