Справа № 222/1864/18
Провадження № 4-с/222/3/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

представники учасників справи:

представник заявника ОСОБА_1,

представник Нікольського РВ

ДВС ГТ УЮ Донецької

області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії Нікольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області про визнання постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Володарського району Донецької області від 11.10.2013 року про закінчення виконавчого провадження неправомірною та зобовязання Нікольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поновити виконавче провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_3 в інтересах, якої діє її представник ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеною скаргою в якій просить поновити строк для подачі даної скарги, визнати постанову державного виконавця ВДВС Володарського району Донецької області ОСОБА_4 від 11.10.2013 року про закінчення виконавчого провадження неправомірною та зобовязати Нікольський РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області поновити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 23.05.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 29.08.2007 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 23.05.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищевказаного рішення Володарським райсудом ОСОБА_7 було видано виконавчий лист, який остання 16.10.2007 року предявила до примусового виконання до ВДВС Володарського району Донецької області (правонаступником якого є Нікольський РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області). 16.10.2007 року ВДВС Володарського району Донецької області на підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітнього сина та звернуто стягнення на пенсію боржника. 18.09.2010 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб та отримала прізвище ОСОБА_3. В 2014 році в звязку з проведенням АТО ОСОБА_3 разом зі своїми дітьми виїхала із України до Ізраїлю. 16.10.2018 року від державного виконавця Нікольського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області стало відомо, що 11.10.2013 року державним виконавцем Піддубною Л.І. було закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_8 аліментів в звязку з тим, що виконавчий лист був повернутий без виконання за вимогою суду. Проте, згідно відповіді Володарського районного суду Донецької області від 06.11.2018 року вищевказаний виконавчий лист з ВДВС судом не відкликався. Вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 11.10.2013 року винесена державним виконавцем з порушенням норм матеріального права. Державний виконавець не мав права закінчувати виконавче провадження та повертати виконавчий лист як такий що втратив силу без виконання оскільки суд не надсилав до ВДВС жодної вимоги про повернення вищевказаного виконавчого листа. Також, зазначає, що строк звернення зі скаргою до суду пропущено з поважних причин, оскільки про порушення свого права заявниця дізналася лише 06.11.2018 року, коли отримала відповідь з Володарського районного суду Донецької області про те, що виконавчий лист не відкликався.

Заявниця ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялися належним чином. Проте, представник заявниці надала суду письмову заяву, в якій скаргу підтримала, наполягала на її задоволенні та просила скаргу розглянути у її відсутність.

Представник Нікольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином. Проте, надав суду письмову заяву, в якій просив скаргу розглянути без участі представника відділу та рішення винести на розсуд суду.

Відповідно положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув скаргу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами у їх відсутність.

Розглянувши письмові заяви представника заявниці та представника Нікольського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області, дослідивши матеріали додані до скарги, матеріали цивільної справи № 2-420/07, та матеріали цивільної справи № 0507/3205/2012 (провадження № 2/0507/289/2012), суд прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 29.08.2007 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 всіх видів заробітку, починаючи з 23.05.2007 року і до його повноліття і дане рішення набуло законної сили 09.09.2007 року.

Після набрання зазначеним рішенням суду законної сили, судом на його виконання позивачці ОСОБА_7 10.10.2007 року було видано виконавчий лист № 2-420/07 від 29.08.2007 року.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Володарського району Донецької області від 16.10.2007 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Володарського районного суду Донецької області № 2-420/07 від 29.08.2007 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 всіх видів заробітку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 371952 виданого повторно 21.01.2015 року ОСОБА_7 18.09.2010 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище «Драгунова».

Згідно витягу із спецрозділу ВП Нікольського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Володарського районного суду Донецької області № 2-420/07 від 29.08.2007 року на підставі п.9 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» було закінчено, оскільки виконавчий лист було повернуто, як такий, що втратив свою силу без виконання на вимогу суду.

Відповідно до повідомлення Володарського районного суду Донецької області від 23.10.2018 року за вих. № 3.26/233/2018 року у матеріалах цивільної справи № 2-420/07р. за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_11 про стягнення аліментів на утримання дитини відомості про відкликання судом виконавчого листа № 2-420/07 відсутні.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження», яким керується державний виконавець під час здійснення примусового виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час вчинення держвиконавцем виконавчих дій) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

Частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно п.9 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Також судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 21.05.2012 року у цивільній справі № 0507/3205/2012 (провадження № 2/0507/289/2012) збільшено розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Володарського районного суду Донецької області від 29.08.2007 року з 1/6 до 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2012 року і дане рішення набуло законної сили 01.06.2012 року.

В звязку з чим, 07.08.2012 року Володарський районний суд Донецької області в межах цивільної справи № 0507/3205/2012 (провадження № 2/0507/289/2012) з метою примусового виконання судового рішення від 21.05.2012 року надіслав до ВДВС Володарського РУЮ виконавчий лист № 2/0507/289/2012р. про збільшення розміру аліментів та просив повернути до суду раніше виданий виконавчий лист № 2-420/07 від 29.08.2007 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_7, як такий, що втратив свою законну силу.

З огляду на вищенаведене держвиконавець законно та обґрунтовано виніс оскаржувану постанову.

Таким чином, оцінивши обставини справи та надані суду докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, проаналізувавши вимоги діючого законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення скарги заявника.

Слід зазначити, що в даному випадку, суд виходить з того, що підставою для закінчення виконавчого провадження стало відкликання Володарським районним судом Донецької області виконавчого листа № 2-240/07 від 29.08.2007 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на тій підставі, що 21.05.2012 року Володарським районним судом Донецької області винесено рішення, згідно якого збільшено розмір стягнутих з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина та, як наслідок, видача та надіслання судом до відділу ДВС нового виконавчого листа № 0507/3205/2012.

Повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду, який видав виконавчий документ, є беззаперечною підставою для закінчення виконавчого провадження, чітко передбаченою ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на той час.

Таким чином суд вважає, що постанова про закриття провадження була прийнята відповідно до закону, права чи свободи заявниці порушено не було, а тому вони не підлягають судовому захисту.

Між тим, щодо поновлення заявниці строку звернення до суду зі скаргою, слід зазначити наступне.

Так, згідно положень статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свобод и. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суд вважає необхідним поновити строк для подання скарги щодо оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.10.2013 року, приймаючи до уваги, що заявницею доведено факт пропуску строку для звернення до суду з поважної причини, оскільки остання дізналася про порушення свого права тільки після отримання відповіді Володарського районного суду Донецької області, а саме 06.11.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 13, 247, 258, 261, 353, 354, 447, 449 451, пп.15.5 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3, строк для подання скарги до суду.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії Нікольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області про визнання постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Володарського району Донецької області від 11.10.2013 року про закінчення виконавчого провадження неправомірною та зобовязання Нікольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поновити виконавче провадження - відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її повного складання.

Повна ухвала складена 03.12.2018 року.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець