Постанова

Іменем України

28листопада 2018 року

м. Київ

справа № 148/5342/13-ц

провадження № 61-26801св18

Верховний Суд у складі колегії суддівПершої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д.Д. (суддя-доповідач),

суддів: ГулькаБ.І., СинельниковаЄ.В., Хопти С. Ф., ЧернякЮ. В.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_4,

відповідач- ОСОБА_5,

третя особа - відділ Держкомзему у Тульчинському районі Вінницької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області у складі суддіКопаничук С. Г. від 17 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом доОСОБА_5, третя особа - відділ Держкомзему у Тульчинському районі Вінницької області, провизнаннядержавнихактів на право власності на земельніділянкичастковонедійсними та визнання права власності на частинуземельнихділянок.

Заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької областівід 28 січня 2014 року у складі судді Робак С. О. позов ОСОБА_4 задоволено.

Поновлено ОСОБА_4строк зверненнядо суду з позовом.

Визнаночастковонедійснимдержавний акт на право власності на земельнуділянкусерії НОМЕР_1, виданий на ім'яОСОБА_5, про право власності на земельнуділянкуплощею 0,25 га для обслуговуванняжитловогобудинку і господарськихбудівель, щорозташована по АДРЕСА_1, а саме на 1/2 частинуцієїземельноїділянки та скасованодержавнуреєстрацію права власності на цюземельнуділянку за ОСОБА_5

Визнаночастковонедійснимдержавний акт на право власності на земельнуділянкусерії НОМЕР_2, виданий на ім'яОСОБА_5, про право власності на земельнуділянкуплощею 0,0312 га для веденняособистогоселянськогогосподарства, щорозташована по АДРЕСА_1, а саме на 1/2 частинуцієїземельноїділянки та скасованодержавнуреєстрацію права власності на цюземельнуділянку за ОСОБА_5

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частинуземельноїділянкиплощею 0,25 га для обслуговуванняжитловогобудинку і господарськихбудівель, щорозташована по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частинуземельноїділянкиплощею 0,0312 га для веденняособистогоселянськогогосподарстващорозташована по АДРЕСА_1.

Вирішенопитаннярозподілусудовихвитрат.

УхвалоюТульчинського районного суду Вінницької області у складі судді Робак С. О. від 11травня 2016 рокузаяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Тульчинського районного судуВінницької областівід 28 січня 2014 року залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду заявуОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 січня 2014 року, суд першої інстанції виходив із того, щокопію заочного рішення ОСОБА_5 отримала 19 лютого 2014 року, про що свідчить повідомлення про вручення їй поштового відправлення, а заяву про перегляд заочного рішення подала 06 лютого 2016 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку. ОСОБА_5 з клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішеннядо суду не зверталась.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 рокуу відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалуТульчинського районного судуВінницької областівід 11 травня 2016 року відмовлено.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Тульчинськогорайонного судуВінницької областівід 11 травня 2016 року, виходив із того, щозаявником не виконано вимоги ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 31серпня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме не сплачено судовий збір та не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У червні2017 року ОСОБА_5подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенняапеляційним судом норм процесуального права, просила скасувати оскаржувануухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що копіюухвали Апеляційного суду Вінницької області від 31серпня 2016 року про залишення її апеляційної скарги без руху для усунення недоліків вона 10 вересня 2016 року не отримувала та нікого не уповноважувала на отримання кореспонденції, апідпису повідомленні про вручення поштового відправлення їй не належить.

У грудні 2017 року ОСОБА_4подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ запереченняна касаційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, апеляційний суд правильно застосував норми процесуального права. При цьому касаційна скарга ОСОБА_5 є безпідставною.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційногоцивільного суду та розглядаютьсяспочатку за правилами, щодіютьпіслянабраннячинностіцієюредакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційноїінстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

12травня 2018 року справа передана з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Згідно з частиноютретьоюстатті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюєтьсявідповідно до законів, чинних на час вчиненняокремихпроцесуальнихдій, розгляду і вирішеннясправи.

Касаційна скарга підлягаєзадоволенню.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положеннямчастинидругоїстатті 389 ЦПК Українипідставамикасаційногооскарження є неправильнезастосування судом норм матеріального права чипорушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зположеннямистатті 129 КонституціїУкраїниоднією з основоположних засад судочинства є забезпеченняапеляційногооскарженнярішення суду.

Судом установлено, що ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху, наданотридцятиденний строк для звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору.

Копіювказаноїухвализ повідомленням про врученняпоштовоговідправленняОСОБА_5 отримала 10 вересня 2016 року (а.с.131).

Увказаний в ухвалі суду строк, ОСОБА_5заяву про поновлення строку на апеляційнеоскарження не подала і судовийзбір не сплатила.

Відповідно до частинитретьоїстатті 297 ЦПК України 2004 року якщозаяву про поновлення строку на апеляційнеоскарження не буде подано особою в зазначений судом строк, суддя-доповідачвідмовляє у відкриттіапеляційногопровадження.

Таким чином, самезвернення особи до суду з апеляційноюскаргою не спричиняєбезумовноговідкриттяапеляційногопровадження у справі та початку стадіїапеляційногопровадження. Аджесуддя, відкриваючиапеляційнепровадження, перевіряє, зокрема, чидотрималася особа, яка подала апеляційнускаргу, порядку здійснення права на зверненнядо судуапеляційноїінстанції (умовиреалізації права на звернення до суду апеляційноїінстанції). Процесуальнимнаслідкомнедотриманнязаявником умов реалізації права на звернення до цього суду з апеляційноюскаргою є залишенняскарги без рухуабовідмова у відкриттіапеляційногопровадженняякщозаяву про поновлення строку на апеляційнеоскарження не буде подано особою в зазначений судом строк.

Як суд апеляційноїінстанції, так і особа, яка подала апеляційнускаргу, наділені низкою процесуальних прав та обов'язків. Зокрема, уразіподання особою апеляційноїскарги, оформленої з порушеннямвимогстатті295 ЦПКУкраїни 2004 року, без сплати судового зборуза поданнятакоїскарги, абопіслязакінченнястроків, установленихстаттею 294 ЦПКУкраїни 2004 року, суддязобов'язанийпостановитиухвалу про залишенняапеляційноїскарги без рухуіззазначеннямїїнедоліків.

Разом з тимматеріалисправи не містятьдоказів того, щоОСОБА_5 не отрималакопіюухвалу суду апеляційноїінстанціївід31серпня 2016 року про залишення її апеляційної скарги без руху для усунення недоліків з поважних причин.

Отже, висновкисуду апеляційноїінстанціївідповідаютьобставинамсправи, яківстановленівідповідно до вимогпроцесуального закону та узгоджуються з нормами права, які судом правильно застосовані, а посиланнякасаційноїскарги на те, щоОСОБА_5 не отримувалакопіюухвалиАпеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху спростовується матеріалами справи.

Інші доводи касаційної скаргивисновків суду не спростовують, на законність судовогорішення не впливають.

Згідно з статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - беззмін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5залишити без задоволення.

УхвалуАпеляційного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційноїінстанціїнабираєзаконноїсили з моменту їїприйняття,є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулька

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк