Апеляційне провадження № 22-ц/824/260/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 760/15265/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Вербової І.М., Саліхова В.В. за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Національний авіаційний університет,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_5,

на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва, постановлену 17 травня 2018 року під головуванням судді Кушнір С. І. в приміщенні суду,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з заявою про стягнення з Національного авіаційного університету середнього заробітку з 17 лютого 2017 року по день фактичного виконання рішення суду - 26 травня 2017 року з розрахунку шестиденного робочого тижня за 78 робочих днів.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року його поновлено на посаді заступника директора Навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Національного авіаційного університету з 10 серпня 2016 року та стягнуто з Національного авіаційного університету на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 64 617 грн. 96 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в розмірі 9 231 грн. 14 коп.

Рішення суду набрало чинності 15 травня 2017 року.

28.02.2017року державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження про поновлення на його роботі на роботі і відповідачу надано 3 робочих дні для виконання рішення суду.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження Національний авіаційний університет отримав 07.03.2017 року і 09.03.17 року видав наказ № 331/к про його поновлення на посаді заступника директора Навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання з 10.08.2016 року, з яким він фактично був ознайомлений лише 26 травня 2017 року,оскільки відповідач про наказ його не повідомляв та не допускав на територію університету, з зв'язку чим він вимушений був звертатися до поліції. За невиконання рішення суду відповідач двічі піддавався штрафу з боку державного виконавця.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_4 середній заробіток за затримку виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року за період з 17 лютого 2017 року по 08 березня 2017 року в розмірі 6 363 грн. 89 коп. (том ІІ а. с. 202 -205).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в інтересах останнього подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва в частині відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку з 09 березня 2017 року по 26 травня 2017 року та постановити нову, якою задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, зокрема, про недоведеність обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так, судом першої інстанції безпідставно не враховано, що відповідач перешкоджав ОСОБА_4 потрапити на територію Національного авіаційного університету, у зв'язку з чим він звертався до поліції, а державний виконавець двічі штрафував відповідача за невиконання рішення суду. Постановою державного виконавця від 20 квітня 2018 року виконавче провадження закрито у зв'язку з невиконанням рішення суду . 18 квітня 2018 року державним виконавцем направлено повідомлення до управління поліції у Солом'янському районі ГУ Національної поліції м. Києва про вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, Інститут, де працював позивач, було ліквідовано 01 березня 2017 року. Лише після того,як 26 травня 2017 року позивачу по телефону було повідомлено про ліквідацію університету і звільнення з зазначених підстав, його було допущено та ознайомлено з наказом від 9 березня 2017 року про його поновлення за рішенням суду.

Таким чином, представник позивача зазначає. що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні заяви в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10 березня 2017 року по 26 травня 2017 року, тобто по день фактичного виконання рішення суду.

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. З Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28.09.2018 №297/2018 переведено суддів Апеляційного суду міста Києва та суддів Апеляційного суду Київської області на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 №3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

У зв'язку із зазначеним вищевказана справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній. Просила ухвалу суду скасувати в частині відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09 березня 2017 року по 26 травня 2017 року та постановити нову, якою задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16.02.2017 року визнано незаконним п.1 розпорядження проректора з корпоративного управління № 79/роз від 09.08.2016 року «Про посилення контролю за трудовою дисципліною (розпорядком робочого дня), поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника директора Навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Національного авіаційного університету з 10 серпня 2016 року, стягнуто на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу 64 617 грн. 96 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_4 та стягнення середнього заробітку в розмірі 9 231 грн. 14 коп. звернуто до негайного виконання.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.05.2017 апеляційну скаргу представника Національного авіаційного університету та ОСОБА_4 відхилено, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16.02.2017 року залишено без змін.

28.02.2017 за виконавчим листом №760/15265/16-ц виданим 28.02.2017 відкрито виконавче провадження №53501748 державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві про поновлення на роботі ОСОБА_4 на посаді та надано строк 3 робочих дні для виконання рішення суду.

Національний авіаційний університет 07.03.2017 року отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2017 року.

Наказом № 331/к від 09.03.2017 року ОСОБА_4 поновлений на посаді заступника директора Навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання з 10.08.2016 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 частково, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст. 236 КЗпП України відповідачем рішення суду виконано невчасно та не виплачено середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період 17.02.2017 по 09.03.2017, тобто до дня видачі наказу про поновлення на роботі ОСОБА_4.).

Проте, з такими висновками суду не можливо погодитись з огляду на наступне.

Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Таке роз'яснення кореспондується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного суду України від 01.07.2015 у справі № 6-435цс15 про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду в частині негайного поновлення позивача на роботі вчасно виконано не було і з наказом № 331/к від 09.03.2017 року ОСОБА_4 ознайомлений лише 26.05.2017 року, про що свідчить підпис на копії наказу.

Причиною ознайомлення позивача з наказом про поновлення на роботі лише 26 травня 2017 року і фактичному невиконанню рішення суду стало те, що у встановленому порядку та в строки визначені законом, відповідач виконання рішення суду ігнорував, за що відповідно двічі був підданий державним виконавцем штрафу (постанови від 3 та 21 березня 2017 року т.2 ас.118,119).

Також державним виконавцем, відповідно до ст. 382 КК України до управління поліції у Солом'янському районі ГУ Національної поліції у м. Києві направлялось повідомлення про вчинення правопорушення, пов'язаного з невиконанням рішення суду.

У зв'язку з неможливістю виконання рішення суду, 20 квітня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання рішення суду Солом'янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року державним виконавцем згідно постанови - закрито (т.2 а.с.120).

З матеріалів справи вбачається також, що позивач не мав змоги знати про видачу наказу від 09.03.17 року про його поновлення на роботі, оскільки за вказівкою адміністрації університету йому було заборонено вхід до університету,у зв'язку чим він вимушений був звертатись з відповідною заявою до поліції, про що свідчить його скарга на бездіяльність Солом'янського управління поліції від 06.03.17 року та талон-повідомлення про подачу заяви (т.2 а.с. 121,122).

Зазначені обставини представником відповідачу під час розгляду справи не спростовані. Які і не підтверджені в належний спосіб також його доводи про своєчасне виконання рішення суду та повідомлення ОСОБА_4 про видання наказу про його поновлення на роботі та фактичний допуск його до роботи.

Апеляційним судом не приймається за належний доказ посилання відповідача на те, що листом від 09.03.2017 року № 01.01/39 НАУ повідомила ОСОБА_4 про поновлення на посаді та про необхідність терміново з'явитись до відділу управління персоналом, оскільки відомості про те, що ОСОБА_4 це повідомлення отримав в матеріалах справи відсутні і лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, судом достовірно встановлено факт невиконання з вини відповідача рішення суду з 17 лютого по 26 травня 2017 року, про що свідчить підпис ОСОБА_4 на копії наказу про поновлення його на роботі (т.2 а.с. 127).

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з вимогами ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Вказана норма не містить жодних виключень та не передбачає звільнення власника чи уповноваженого ним органа від оплати середнього заробітку за час невиконання судового рішення про поновлення на роботі за відсутності вини власника у такій затримці. Необхідне встановлення самого факту невидачі наказу про поновлення на роботі за наявності рішення суду та вимоги державного виконавця.

Розрахунок розміру середнього заробітку за затримання виконання рішення суду апеляційний суд проводить у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, при обчислені середньої заробітної плати включаються як основна заробітна плата, так і доплати і надбавки, виробничі премії.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Як вбачається з розрахунку відповідача, наданого під час розгляду справи в апеляційному суді робочий тиждень ОСОБА_4 складає 40 годин, середньоденна заробітна плата 489,53 грн., а середньогодинна - 74,61 грн.

Таким чином, час затримки виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_4 на роботі з 17.02.2017 по 25.05.2017року складає 74 дні або 490 годин та становитиме 39 394 грн.08 коп., з огляду на що заява ОСОБА_4 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є,зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи,які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити. Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту. Заяву ОСОБА_4 про оплату вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі - задовольнити у повному обсязі. Стягнути з Національного авіаційного університету (, місцезнаходження: місто Київ, пр.т Космонавта Комарова, 1) на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року про поновлення на роботі, за період з 17 лютого 2017 року по 25 травня 2017 року, з розрахунку 40-годинного робочого тижня, в розмірі 39 394 (тридцять дев'ять тисяч триста дев'яносто чотири) грн. 08 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом 30 днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.11.2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: