Справа № 449/623/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2018 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області

в складі :

судді: Гуняк О.Я.,

за участю:

секретаря судових засідань: ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на малолітню дитину, -

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на малолітню дитину:доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн., щомісячно на дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.05.2017 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №290816 від 18.05.2017 р.

Від спільного подружнього життя є: донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на даний час із відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак разом не проживають. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач майже не займається матеріальним утриманням дитини та її вихованням, рідко відвідує її. Зазначає, що відповідач офіційно працює і повинен утримувати свою дитину, що є його прямим батьківським обовязком, інших утриманців немає, а тому може сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Звертає увагу, що їй самотужки важко утримувати доньку, яка із нею проживає, а також забезпечувати її всім необхідним для належного розвитку та зростання.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задоволити з підстав викладених у ньому. Додатково позивач зазначила, що з відповідачем вони спільно не проживають з 18.05.2017 року, відповідач допомагає їм частково, оскільки покупки здійснює лише тоді коли вважає за потрібне це робити, витрати не узгоджує та купує лише не потрібіні речі.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, та пояснив, що його зарплата, яку він отримує на руки, становить 2800 грн.. Незважаючи на те, що обовязку сплачувати аліменти у нього немає, він купує своїй донці одяг, іграшки, дитяче харчування, ліки, памперси та ін. Не заперечує того, що донька проживає разом із мамою, оскільки разом із дружиною вони не проживають тиждень після реєстрації шлюбу. Звертає увагу, що покупки дитині він з дружиною не узгоджує, а купує їх на власний розсуд і на даний час для нього є можливим сплачувати аліменти до 1000 грн.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №290816 від 18.05.2017 р., шлюб між сторонами було укладено 18.05.2017 р., про що складено відповідний актовий запис за № 2.

Шлюб було зареєстровано Пігайчиківською сільською радою Золочівського району Львівської області.

Згідно свідоцтва про народження дитини від 24.10.2017 року, виданого Перемишлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис №119, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.6).

Як вбачається із будинкової книги для прописки громадян, виданої на ОСОБА_6, у будинку №222 в с. Станимр Перемишлянського району Львівської області, разом із ОСОБА_2, зареєстрована її донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8,9).

Відповідно до положень ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України); а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не надає дитині належного матеріального утримання. Тому, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує обовязки з утримання дитини:доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки малолітня дитина проживає разом з позивачем, відповідач не надає їй матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обовязку по утриманню. Враховуючи вік дитини, матеріальний стан відповідача, оскільки такий працює, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття,оскільки обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком, як матері так і батька.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: ОСОБА_2, Львівська область Перемишлянський район, с. Станимир, ІПН - НОМЕР_1, паспорт - ІD №000763610.

Відповідач: ОСОБА_4, Львівська область Перемишлянський район, с. Станимир.

Суддя Гуняк О.Я.