П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року м. Київ

Справа № 22-5077 Головуючий у1-й інстанції - Тітов М.Ю.

Унікальний №756/265/17-ц Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

Невідомої Т.О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АХА Страхування" до ОСОБА_1, треті особи: Моторно (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна", про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ПрАТ "СК "АХА Страхування" пред'явила в суд позов до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 55 718 грн. 39 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30 жовтня 2013 року між ПрAT "СК "АХА Страхування" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3673509/05АВ, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль "Шевроле", д.н.з. НОМЕР_1. У період дії договору страхування застрахований автомобіль був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 2 квітня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Шевроле" склала 55718 грн. 39 коп., які позивач сплатив на користь потерпілої особи.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "АХА Страхування" 6718 грн. 39 коп., а також вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами.

У задоволені іншої частини позовних вимог судом відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ "СК "АХА Страхування" через свого представника, Сергутіна В.А., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.171-174).

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 6718 грн. 39 коп. на відшкодування шкоди, ОСОБА_1 не оскаржується, а тому в апеляційному порядку у цій частині не перевіряється.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач, ОСОБА_1, у визначений судом строк не подав.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII " Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

За правилами ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга ПрАТ "СК "АХА Страхування" на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

30.10.2013 між AT "СК "АХА Страхування" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3673509/05АВ, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу "Шевроле", д.н.з. НОМЕР_1.

15.02.2014 близько 01 год. 45 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки "Хонда", д.н.з. НОМЕР_2, на перехресті вул. Полярна - вул. Бережанська в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, виїхав на регульоване перехрестя на червоний (забороняючий) сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Шевроле", д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.9, 8.7.3(е) Правил дорожнього руху.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.04.2014 Шута Т.ГІ. визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті на користь власника автомобіля "Шевроле", визначений позивачем у страхових актах №1.002.14.00840AJESKC7297 від 13.03.2014, №1.002.14.00840/VESK011294 від 14.04.2014, №1.002.14.00840/VESK015935 від 30.05.2014, №1.002.14.00840/ VESK018328 від 20.06.2014 та складає 55718,39 грн., з них страховою компанією утримано 1346,00 грн. в рахунок погашення несплачених страхових платежів по договору страхування. Інша сума страхового відшкодування у розмірі 54372,39 грн. перерахована позивачем на користь ФОП ОСОБА_3., який здійснював відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля "Шевроле", що підтверджується платіжними дорученнями №95869 від 17.03.2014, №111746 від 03.06.2014, №115675 від 24.06.2014 та №102922 від 16.04.2014 (а.с. 75, 81, 87, 143).

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, який керував автомобілем "Хонда", д.н.з. НОМЕР_2, була застрахована у ПрАТ "СК "Україна" на підставі полісу №АС/3968902. Згідно з вказаним полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіну майну, становить 50000,00 грн., франшиза складає 1000,00 грн. Поліс на момент вчинення ДТП був чинний.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що оскільки цивільна відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "Україна", то питання стягнення цього страхового відшкодування повинно вирішуватися між позивачем та третьою особою ПрАТ "СК "Україна". Разом з тим, враховуючи, що фактичний розмір заподіяної шкоди (55718,39 грн.) перевищує встановлений ліміт відповідальності (50000,00 грн.), то з відповідача стягненню підлягає різниця між страховою виплатою, яка буде стягнута з ПрАТ "СК "Україна", та фактичними збитками у сумі 5718,39 грн., а також франшиза у розмірі 1000,00 грн.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ПрАТ "СК "АХА Страхування" апеляційний суд виходить з наступного.

Висновки районного суду щодо підстав для часткового задоволення позовних вимог ПрАТ "СК "АХА Страхування" на суму 6718 грн. 39 коп. відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для часткового задоволення заявленого ПрАТ "СК "АХА Страхування" позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.162-164).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника ПрАТ "СК "АХА Страхування", Сергутіна В.А., не містить.

В якості підстав для скасування оскаржуваного рішення представник позивача посилається на те, що районним судом при вирішенні спору не враховано правового висновку Верховного Суду України у справі №6-2969цс16, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи з аналізу спірних правовідносин, апеляційний суд вважає за можливе погодитись із висновками районного суду, який при вирішенні справи обґрунтовано відійшов від вищенаведеного правового висновку Верховного Суду України, з огляду на наступне.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За результатами системного аналізу статей 509, 1187, 1188, 1192 ЦК України встановлено, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказаний Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 вказаного Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Отже, оскільки обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, повинно вирішуватись залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про ДТП встановленого зразка.

У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода, на думку суду, підлягає відшкодуванню страховиком у межах страхового відшкодування, передбаченого договором страхування. А у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Крім того, виконання страховою компанією свого обов'язку з відшкодування шкоди, спричиненої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не звільняє останнього від відшкодування шкоди, розмір якої перевищує відшкодування, виплачене відповідно до указаного закону.

У такому випадку правовий інститут обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у повній мірі реалізує мету свого існування. Інакше законодавчо закріплена обов'язковість страхування цивільно-правової відповідальності втрачає сенс, оскільки настання страхового випадку не тягне реалізацію договору, обов'язковість якого встановлена законом.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про те, що питання стягнення цього страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності застрахованої особи ОСОБА_1 повинно вирішуватися між позивачем та третьою особою ПрАТ "СК "Україна".

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга представника ПрАТ "СК "АХА Страхування" не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення в цій частині немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома