Провадження № 2/127/3551/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Антонюка В.В.,

за участі: секретаря - Помазанова М.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Ткача Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А. А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивований тим, що 27 листопада 2007 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладений кредитний договір № VIW3AN08270057. На виконання умов договору відповідач надав позивачу кредитні кошти на строк з 27.11.2007 року по 26.11.2014 року у розмірі 15 900,69 дол. США на наступні цілі : 11 047,71 дол. США на купівлю автомобіля; 6,76 дол. США для сплати за реєстрацію предмету застави; 564,55 дол. США на сплату страхових платежів за договором особистого страхування; 331,43 дол. США винагороди за надання фінансового інструменту; 3 950,44 дол. США на сплату страхових платежів.

Згідно п. 7.3 Договору забезпеченням виконання позивачем зобов'язань за даним Договором виступає автомобіль DAEWOO NEXIA 1,5 GL, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки надані відповідачу з метою забезпечення зобов'язання за Договором.

Того ж дня, 27.11.2007 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір застави рухомого майна № VIW3AN08270057. Предметом договору виступає автомобіль DAEWOO NEXIA 1,5 GL, 2007 року випуску, легковий седан, д.н. НОМЕР_1. Вказаний автомобіль належав заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 21.11.2007 року.

Пунктом 15.7.1. Договору передбачено право звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Позивач протягом з листопада 2007 р. по лютий 2009 р. належно виконував свої кредитні зобов'язання перед відповідачем.

Через виниклі сімейні проблеми 10.02.2009 року позивач передав заставний автомобіль представнику банку, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору. З цього часу позивач не здійснював жодної сплати по кредитному договору.

Як згодом було повідомлено позивачу, заставний автомобіль банк реалізував, за отримані кошти погасив заборгованість позивача по кредитному договору. З того часу жодного спілкування між сторонами не було.

В жовтні 2017 р. на адресу позивача з Центрального відділу ДВС міста Вінниці надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2017 р., номер ВП № 54800364. Як вбачається із змісту постанови, головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС міста Вінниці Бондар Н.С. на підставі виконавчого напису № 4514 від 15.06.2017 р., виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А. А. , відкрито виконавче провадження про стягнення 575 772,17 грн. із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження надійшла постанова про арешт майна боржника, яка датована цим же днем. Згідно даної постанови державним виконавцем Бондар Н.С. накладено арешт на все майно боржника. Факт накладення арешту на майно ОСОБА_3 підтверджено витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, номер НОМЕР_4 від 05.10.2017 р.

Оскільки, на думку позивача, на час вчинення виконавчого напису в розпорядженні нотаріуса не було усіх необхідних документів та відомостей, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, то останній не мав передбачених законом підстав для його вчинення, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові та просив заявлені позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Ткач Ю.А. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 27.11.2007 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладений кредитний договір № VIW3AN08270057. На виконання умов договору відповідач надав позивачу кредитні кошти на строк з 27.11.2007 року по 26.11.2014 року у розмірі 11950,25 дол. США ( а.с. 5-10).

Відповідно до договору застави рухомого майна від 27.11.2007 року між позивачем та відповідачем укладений договір застави рухомого майна № VIW3AN08270057. Предметом договору виступає автомобіль DAEWOO NEXIA 1,5 GL, 2007 року випуску, легковий седан, д.н. НОМЕР_1 (а.с.11-15).

Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис про стягнення із ОСОБА_3 на користь відповідача невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 27.11.2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 14.02.2017 року грошових коштів у сумі 21 199,27 дол. США., яка складається з:

заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6 671,29 дол. США;

заборгованості з пені у розмірі 13 509,73 дол. США;

заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 9,20 дол. США;

заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1 009,05 дол. США.

Стягнення здійснюється за період з 27.11.2007 року по 14.02.2017 року. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 4514 ( а.с.16).

02.10.2017 року старшим державним виконавцем Цетральноого ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Бондар Н.С. відкрито виконавче провадження та накладено арешт на усе майно боржника серії ВП № 54800364 щодо виконання виконавчого напису № 4514 від 15.06.2017 року. (а.с.17-18).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2012 року у цивільній справі № 127/12829/12 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № VIW3AN08270057 від 27.11.2007, в сумі 17 655 доларів США 83 центи та 1 400 грн. 23 коп. судового збору. (а.с.46-48).

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Частиною другою статті 87 зазначеного Закону передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172.

Згідно із пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Пунктом 4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 року передбачено зміст виконавчого напису, згідно якого виконавчий напис повинен містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 р., передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 р. за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З виконавчого напису від 15.06.2018 року вбачається, що стягнення здійснюється за період з 27.11.2007 року по 14.02.2017 року, що виходить за межі трирічного строку, встановленого ст. 88 Закону України " Про нотаріат".

Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні напису № 4514 від 15.06.2018 року не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотриманні стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежі, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 704,80 грн.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст. 77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 253, 256, 257, 261, 266 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, від 15.06.2017 року реєстровий номер № 4514 про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів у сумі 21 199 (двадцять одна тисяча сто дев'яносто дев'ять) доларів США 27 центів, що за курсом 27.16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.02.2017 року становить 575 772 (п'ятсот сімдесят п'ять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 17 копійок, відповідно до умов кредитного договору № VIW3AN08270057 від 27 листопада 2007 року таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Приватбанк», на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати в розмірі 407 (чотириста сім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк Приватбанк», 49094, м. Дніпро, вул.. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПО 14360570.

Повний текст рішення виготовлено 28.11.2018 року.

Суддя: