Справа № 745/133/18 Провадження № 22-ц/795/860/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Шарапова О. Л.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді: Шарапової О.Л.

суддів: Губар В.С., Євстафіїва О.К.,

секретар: Герасименко Ю.О.

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

Оскаржується рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року, суддя Стельмах А.П., повний текст виготовлено 04 травня 2018,

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 85 944 грн. 33 коп. та судові витрати

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 жовтня 2008 року між банківською установою та відповідачкою був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 7600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідачка належним чином зобовязань за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 31 січня 2018 року виникла заборгованість.

Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що строк дії картки закінчився 04 квітня 2014 року, інших карток вона не отримувала, додаткових угод не підписувала. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд не з»ясував строк дії картки, а отже строк дії кредитного договору. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що банк пропустив трирічний строк звернення до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості, між нею та банківською установою не укладалася угода про збільшення строку позовної давності. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що 18 квітня 2018 року нею був поданий відзив на позов, в якому вона просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що ніяких операцій у липні 2015 року вона не здійснювала, так як 04 квітня 2014 року закінчився термін кратки, дані операції здійснював сам банк.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що погашення кредитної заборгованості в період з грудня 2014 року по липень 2015 року проводилося шляхом договірного списання коштів з дебетного рахунку відповідачки, що вказує на переривання строку позовної давності. ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що договірне списання коштів з дебетного рахунку відповідачки проведене з урахуванням укладеного договору про надання банківських послуг від 21 жовтня 2008 року, зокрема п. 4.6 Умов і правил надання банківських послуг.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 21 жовтня 2008 року між банківською установою та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно з яким позичальник отримала кредит в сумі 1 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки.

Заява позичальника, Умови і правила надання банківських послуг та ОСОБА_3 складають між банківською установою та відповідачем договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг держатель картки надає згоду банківській установі на зміну у будь-який час кредитного ліміту ( збільшення чи зменшення).

З 18 липня 2014 року кредитний ліміт по платіжній картці відповідачки був встановлений у розмірі 6 800.46 грн. ( а.. 7).

Відповідно до п. 5.3 Умов і правил надання банківських послуг та п. 5.5 Правил користування платіжною карткою банк має право змінювати проценти за користування кредитними коштами, про що зобов»язаний не пізніше ніж за сім днів повідомити позичальника у виписці по картковому рахунку. У разі якщо позичальник протягом семи днів не висловить незгоду про зміну розміру процентів, вважається, що позичальник прийняв нові умови договору.

Відповідно до п. 6.3 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов»язаний отримувати дані про стан карткового рахунку та по операціях по цьому рахунку.

Розмір процентів за користування кредитними коштами неодноразово змінювався і остаточно встановлений у розмірі 43.2% річних.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити ОСОБА_3 штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач належним чином зобовязань не виконувала.

Згідно з розрахунком , наданим ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 31 січня 2018 року заборгованість за тілом кредиту становить 6800 грн. 46 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 71713 грн. 19 коп., заборгованість за пенею становить 3100 грн., штрафи в сумі 4330.68 грн. ( фіксована частина та процентна складова).

В ході розгляду справи судом першої інстанції відповідачкою у відзиві на позов було заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності. ( а.с. 47, 48).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що заяви про застосування позовної давності, у відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України, до суду не подано; відповідачка здійснювала операції по картковому рахунку в липні 2015 року , тобто позовна давність не сплинула.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

В ході апеляційного розгляду справи представники сторін та ОСОБА_2 не заперечували, що строк дії платіжної картки , виданої відповідачці в жовтні 2008 року, становив квітень 2014 року. Відповідачка мала в ПАТ КБ «ПриватБанк» ще й пенсійну картку.

Згідно з випискою по картковому рахунку, наданою позивачем, станом на 30 квітня 2014 року відповідачка мала заборгованість за договором про надання банківських послуг в сумі 7 697 грн. 95 коп.

Представником відповідача не надано будь-яких доказів на спростування цих обставин.

Відповідно до п.4.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надав право банківській установі здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта в межах сум, які підлягають сплаті банку по вказаному договору при настанні строку оплати.

Як вбачається з виписки по пенсійному рахунку відповідачки, банківська установа в період з грудня 2014 року по липень 2015 року проводила договірне списання грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором від 21 жовтня 2008 року.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду не пропущений, договірне списання грошових коштів з пенсійного рахунку відповідачки на погашення кредитної заборгованості проводилося з урахуванням укладеного договору про надання банківських послуг та свідчить про переривання строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що банк пропустив трирічний строк звернення до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості, банком протиправно проводилося погашення кредитної заборгованості за рахунок коштів з іншого рахунку, апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні правових норм та такими, що не узгоджуються з письмовими доказами по справі.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в ході апеляційного розгляду справи пояснив, що з 01 квітня 2015 року проценти на прострочену заборгованість нараховуються не лише на прострочене тіло кредиту, а на всю суму заборгованості за попередній період ( прострочене тіло кредиту, прострочені проценти, неустойка) у зв»язку з внесенням відповідних змін у ОСОБА_3 банку.

Згідно з розрахунком, наданим банківською установою, заборгованість по процентам становить 71 713 грн. 19 коп.

Проте, з даним розрахунком не в повній мірі погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Як вбачається з розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», з 01 квітня 2015 року розмір простроченої заборгованості по тілу кредиту становить 196 грн. 74 коп. Проте, нарахування процентів на прострочену заборгованість проводилося не лише на прострочене тіло кредиту( прострочений кредит згідно розрахунку 196 грн. 74 коп.), а фактично на всю суму заборгованості за попередній період ( прострочене тіло кредиту, прострочені проценти, неустойка). За період з 01 квітня 2015 року по 31 січня 2018 року розмір процентів на прострочену заборгованість склав 56 714 грн. 70 коп., тобто розмір нарахованих процентів за 2 роки та 10 місяців на прострочений кредит більш ніж в 280 разів перевищує саму суму простроченого кредиту ( 56 714.7 грн. / 196.74 грн.). Фактично нарахування процентів проведене не лише на прострочений кредит, а й на прострочені проценти та неустойку, що протирічить приписам ст.. 1048 ЦК України, оскільки проценти мають нараховуватися на суму наданого кредиту. Крім того, строк дії кредитного договору , укладеного між сторонами закінчився у квітні 2014 року; між сторонами не укладалися будь-які угоди про внесення змін до договору про надання банківських послуг, зокрема щодо зміни способу ( порядку) нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Оскільки позивачем не наданий належний розрахунок процентів на прострочений кредит за період з 01 квітня 2015 року по 31 січня 2018 року, апеляційний суд знаходить, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по тілу кредиту в сумі 6 800.46 грн., заборгованість по процентам на поточну заборгованість та заборгованість по процентам на прострочену заборгованість до 01 квітня 2015 року загальною сумою 14 998.49 грн., які підтверджені належними розрахунками, а також штраф 500 грн. та 1089.95 грн. ( 14998.49 грн. + 6800.46 грн. = 21 798.95 грн. 21 798.95 грн. Х 5%= 1089.95 грн.).

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені слід відмовити, оскільки за порушення строків оплати за кредитним договором нараховані як пеня, так і штраф , а стягнення з позичальника і штрафу, і пені є притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне є те саме порушення.

З урахуванням приписів ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути у відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції 479 грн. 51 коп. ( 85 944.33 грн./ 1762 грн. = 23 388.9 грн./Х. Х = 479.51 грн.).

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_2 мала сплатити судовий збір в сумі 2 643 грн., а сплатила в сумі 1057.21 грн.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідачки слід стягнути у відшкодування судових витрат, пов»язаних з апеляційним розглядом справи 337.94 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 1585.79 грн. ( 85 944.33 грн./ 2643 грн. = 23 388.9 грн./Х. Х= 719.27 грн. 1057.21 грн. 719.27 грн.= 337 грн. 94 коп. 2643 грн. 1057.21 грн. = 1585.79 грн.).

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», до 23 388 грн. 90 коп. та зменшивши суму судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», до 479 грн. 51 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевького, буд. 1Д; ) на користь ОСОБА_2 (16100 Чернігівська область, смт. Сосниця, вул. Богдана Хмельницького, буд. 34; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у відшкодування судових витрат, пов»язаних з апеляційним розглядом справи, 337 грн. 94 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевького, буд. 1Д; ) на користь держави судовий збір у сумі 1585 грн. 79 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 червня 2018 року.

Головуючий:Судді: