Справа № 525/4/18
Провадження №2/525/93/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2018 Великобагачанський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Хоролець В.В.

при секретарях - Пилипенко П.І., Лопатка О.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом першого заступника керівника ОСОБА_4 місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції у Полтавській області до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу унаслідок незаконного порубу дерев, -

в с т а н о в и в:

З позову першого заступника керівника ОСОБА_4 місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції у Полтавській області вбачається, що 13.03.2017 року до Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення (заява) про здійснення крадіжки деревини на території сіл Білоцерківка та Коноплянка Білоцерківської територіальної громади Великобагачанського району Полтавської області. 14.03.2017 року за вказаним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0000090 та цього ж числа СВ Великобагачанського ВП розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України. 05.04.2017 року було проведено огляд місця події, де розташована ділянка місцевості (станція мобільного звязку с. Білоцерківка) засаджена деревами, на якій знаходиться вісім пнів, що розмішені один від одного на відстані близько 10 метрів; в ході огляду було проведено вимірювання діаметру пнів. В ході досудового розслідування, як вказується в позовній заяві, встановлено, що під час огляду помешкання ОСОБА_2 в останнього було виявлено сім стовбурів деревини та бензопилу «Husgvarna», яку під час огляду вилучено; деревина та бензопила за постановою слідчого СВ Великобагачанського ВП від 16.03.2017 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Також, в ході досудового розслідування отримано пояснення від громадянина ОСОБА_2 про те, що ним неподалік (вишки МТС) були спиляні ростучі дерева та в подальшому бензопилою розпиляні, після чого за допомогою автомобіля, який був взятий на прохання у знайомого, деревина (спиляні дерева) були перевезені додому.

Як вбачається з позовної заяви, 19.05.2017 року заступником начальника СВ Великобагачанського ВП було прийнято рішення про закриття кримінального провадження за №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Підставою для прийняття даного рішення стало те, що в даному випадку спиляні ОСОБА_2 дерева не є власністю Білоцерківської територіальної громади, а лише територія, на якій було здійснено крадіжку (спилювання) дерев в кількості вісім штук є територією села Білоцерківка, вищевказана земельна ділянка знаходиться у постійному користуванні Служби автомобільних доріг у Полтавській області на підставі відповідного державного акту. Після прийняття уповноваженим слідчим вищевказаного рішення, матеріали з даного кримінального провадження 24.05.2017 року були скеровані до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, спеціалістами якою в присутності ОСОБА_2 та заступника Білоцерківського сільського голови ОСОБА_5 в с. Білоцерківка Великобагачанського району було обстежено територію, де виявлено знесення (крадіжку) дерев, яку здійснив ОСОБА_2, при цьому, під час натурного обстеження цієї території було проведено заміри діаметрів пнів. За результатами проведеного обстеження державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_6 19.06.2017 року було складено ОСОБА_7 за №07-22-43, який підписаний особами, в присутності яких проведено обстеження, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Також, під час обстеження вищевказаним інспектором було складено польову перелікову відомість (№1 від 19.06.2017 року) щодо кількості деревини, її виду та діаметру пня у корі; вищевказана відомість також підписана як ОСОБА_2, так і ОСОБА_5

Як зазначає позивач у справі, 19.06.2017 року за №003832 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Полтавській області ОСОБА_6 за наслідками перевірки щодо ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ст.153 КУпАП та за наслідками розгляду матеріалів на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (за вирубку восьми дерев різної породи без дозвільних документів, а саме акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню), про що винесено постанову, яка ОСОБА_2 не оскаржувалася і набрала законної сили, а в подальшому була направлена на примусове виконання до органу державної виконавчої служби.

На адресу ОСОБА_2 було направлено первину претензію від 23.06.2017 року з вимогою відшкодування шкоди, заподіяної порубом на території с. Білоцерківка Великобагачанського району, однак останній кошти не сплатив. В подальшому, 20.11.2017 року на адресу ОСОБА_2 було направлено уточнюючу претензію №4265/01-14/07-15 з вимогою про сплату коштів у виді шкоди, заподіяної порубом дерев з відповідним розрахунком, при цьому, у останній претензії вказано про скасування попередньої претензії від 23.06.2017 року, однак ОСОБА_2 не сплатив відповідних коштів на користь держави.

Посилаючись на вищевикладені обставини, положення ст.23 Закону України «Про прокуратуру», норми Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», норми Бюджетного кодексу України та на те, що ОСОБА_2 не вжив заходів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порубом дерев на території с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області, позивач у справі звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Державної екологічної інспекції у Полтавській області до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача кошти в сумі 16900 грн. за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (незаконною порубкою дерев), а також судові витрати у справі, повязані зі сплатою судового збору в сумі 1600 грн. (а.с.а.с.2-5).

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 24.01.2018 року за вищевказаний цивільним позовом було відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу у справі надано встановлений законом строк для подання відзиву на позов (а.с.40); відзив на позов у розумінні статті 178 ЦПК України відповідач у справі суду не подавав.

В судовому засіданні представник позивача прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, в своїх поясненнях посилалася на обставини, які викладені в обґрунтуванні позовних вимог і просила заявлений позов задовольнити.

Представник Державної екологічної інспекції у Полтавській області в судовому засіданні 29.03.2018 року в режимі відеоконференції підтримала заявлені позовні вимоги прокурора до ОСОБА_2, посилаючись у своїх поясненнях на доводи, які викладені в позовній заяві. В подальшому, направила клопотання про проведення розгляду справи у відсутність представника Державної екологічної інспекції у Полтавській області (а.с.143).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі і в їх задоволенні просили відмовити за безпідставністю; в судовому засіданні 15.02.2018 року ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно він сплатив штраф в сумі 510 грн. згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 19.06.2017 року за ст.153 КУпАП, про що надав копію відповідної квитанції, однак зазначив, що він неправильно зрозумів зміст постанови, вважав, що коли вже винесено рішення про накладення штрафу, то його необхідно сплатити; зазначив також про те, що він не здійснював порубки дерев у березні 2017 року в с. Білоцерківка, вершки дерев (а не самі дерева) лежали біля його двору і в той день, як приїхали працівники поліції, він був в стані алкогольного спяніння і через цей стан згоджувався з усім, що говорили працівники поліції; що стосується участі в огляді лісового масиву у червні 2017 року з участю екологічного інспектора та представника Білоцерківської сільської ради ОСОБА_5, то ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно підписав всі документи, які були складні екологічним інспектором, однак вказує, що він неправильно розумів дії даного інспектора і на місці в їх присутності говорив, що він дерев не пиляв. Проте, в судовому засіданні 20.06.2018 року ОСОБА_2 вказав, що порубку вищевказаних дерев здійснив громадянин ОСОБА_7, а він, ОСОБА_2, так як працював у нього неофіційно, погрузив вищевказані спиляні дерева (вершки дерев, як неодноразово вказував в судовому засіданні ОСОБА_2В.) і привіз до себе додому, оскільки це його зробити вмовив ОСОБА_7, який залишив у нього вдома і бензопилу та обіцяв, що допоможе йому «вирішити всі проблеми»; вказував також про те, що штраф в сумі 510 грн. сплачував також ОСОБА_7 замість нього і квитанцію передав йому. В даний час, як вказав ОСОБА_2, ОСОБА_7 з ним спілкуватися не хоче.

Представник третьої особи у справі Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району в судове засідання не зявився, від даної сільської ради до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутність її представника (а.с.а.с.97,114,127).

Суд, заслухавши пояснення та доводи представника позивача ОСОБА_1, пояснення представника Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), відповідача ОСОБА_2, його представника адвоката ОСОБА_3, допитавши в якості свідка ОСОБА_5, детально дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, та всі докази в їх сукупності, оглянувши та дослідивши матеріали кримінального провадження №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і давши всім дослідженим доказам у справі їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов першого заступника керівника ОСОБА_4 місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції у Полтавській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу унаслідок незаконного порубу дерев підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, встановлених законом.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (ч.2 ст.4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках, встановлених законом.

Також, Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року визначено, що прокуратура уповноважена подавати позовні заяви в інтересах держави в особі органів місцевого самоврядування, якщо спірні відносини повязані з виконанням органами місцевого самоврядування делегованих їм законом повноважень органів виконавчої влади.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що 13.03.2017 року до Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за вихідним номером 134/02-21 від 09.03.2017 року про те, що даний орган місцевого самоврядування просить провести перевірку та встановити невідомих осіб, які провели крадіжку деревини (сосни) на території сіл Білоцерківка та Коноплянка Білоцерківської сільської ради (а.с.7 досліджених матеріалів кримінального провадження №0000090). Дана інформація була внесена до ЄРДР 14.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (а.6 цивільної справи).

05.04.2018 року органом досудового розслідування було проведено огляд місцевості в с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області в районі узбіччя автодороги Київ-Харків на відстані близько 400 м від станції (вишки) МТС та виявлено вісім пеньків відповідними діаметрами 70 см, 47 см, 49 см, 45 см, 36 см, 50 см, 40 см та 41 см; в ході проведення даного огляду місця пригоди було застосовано фотозйомку, зі змісту наявних фотознімків (які додані до даного протоколу огляду) вбачається наявність пеньків та зафіксована територія місцевості, де було здійснено спилювання восьми дерев сосни (а.а.9-18 досліджених матеріалів кримінального провадження №0000090).

16.03.2017 року уповноваженим слідчим було проведено огляд вулиці Лесі України в с. Білоцерківка Великобагачанського району біля домоволодіння, де проживає громадянин ОСОБА_2, де в присутності понятих останній добровільно виніс з території свого домоволодіння бензопилу червоного кольору «Husgvarna» та пояснив, що даною бензопилою він в середині лютого 2017 року спиляв деревину неподалік базової станції МТС Україна в с. Білоцерківка для опалення власного будинку; також ОСОБА_2 вказав місце, де він склав випиляну деревину (стовбури дерева сосни) біля свого домоволодіння; працівниками поліції було оглянуто сім стовбурів деревини сосна, заміряно довжину та діаметр (арк.21-22 матеріалів кримінального провадження №0000090). Вбачається, що даний протокол огляду підписаний слідчим, понятими та самим ОСОБА_2 без будь-яких зауважень чи застережень. 16.03.2017 року згідно постанови уповноваженого слідчого, вищевказані сім стовбурів деревини сосни та бензопилу «Husgvarna» визнано речовими доказами (арк.23 матеріалів кримінального провадження №0000090).

Як слідує з розписки ОСОБА_2, він зобовязався за місцем свого проживання зберігати сім штук дерев сосни різного розміру та діаметру, які він спиляв на початку березня 2017 року поблизу вишки МТС в с. Білоцерківка (а.25 матеріалів кримінального провадження №0000090).

З письмового пояснення ОСОБА_2 від 16.03.2017 року, написаного ним власноручно вбачається, що в середині лютого 2017 року він здійснив випилювання бензопилою поблизу вишки МТС в с. Білоцерківка дерев сосни в кількості восьми штук, стовбура дерева сосни в кількості сім штук різного діаметру та розміру, які в подальшому перевіз до свого домогосподарства (допомагав здійснювати перевезення ОСОБА_7А.), при цьому, він не говорив ОСОБА_7 про те, що дозволу на випилювання дерев у нього не має (а.26 матеріалів кримінального провадження №0000090).

З ОСОБА_7 огляду самовільної порубки сосни звичайної, що був вчинений в лісовому масиві на землях Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району, що складений членами комісії по контролю за зеленими насадженнями на території Білоцерківської сільської ради вбачається, що даною комісією проведено огляд даного масиву та встановлено, що 09.03.2017 року було вчинено самовільну вирубку сосни звичайної та виявлено вісім пеньків з діаметрами: один пеньок 36 см в корі, два пеньки по 42 см кожен в корі, два пеньки по 54 см кожен в корі, один пеньок 42 см в корі, один пеньок 40 см в корі, один пеньок 32 см в корі (а.38 матеріалів кримінального провадження №0000090).

З ОСОБА_7 №07-22-43 обстеження (в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства) від 19.06.2017 року, складеного в с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_6 в присутності заступника Білоцерківського сільського голови ОСОБА_5 та громадянина ОСОБА_2 вбачається, що цього числа відповідно до листа Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області від 24.05.2017 року №2905/6/115/112/03-2017 щодо знесення громадянином ОСОБА_2 дерев в с. Білоцерківка Великобагачанського району було обстежено територію села Білоцерківка. Під час натурного обстеження вищевказаної території виявлено знесення восьми дерев породи сосна звичайна до ступеня припинення росту, діаметри пнів занесено до польової переліскової відомості знесених зелених насаджень №1 від 19.06.2017 року, яку складено на місці обстеження і яка є невідємною частиною даного акту обстеження. Вказано, що діаметри пнів заміряно двадцятиметровою рулеткою, повіреною в четвертому кварталі 2016 року, яка належить Державній екологічній інспекції у Полтавській області (а.с.а.с.18-20). Вбачається, що вищевказаний ОСОБА_7 обстеження підписаний учасниками обстеження державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_6, громадянином ОСОБА_2 та заступником сільського голови Білоцерківської сільської ради ОСОБА_5 без будь-яких зауважень, доповнень чи застережень. В ході судового розгляду справи відповідач ОСОБА_2 не заперечував, що підпис на вищевказаному акті належить йому і що він дійсно був присутнім при проведення вищевказаного обстеження.

Як вбачається з Польової перелікової відомості знесених зелених насаджень №1 від 19.06.2017 року на території с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області (яка є невідємною частиною ОСОБА_7 №07-22-43 обстеження (в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства) від 19.06.2017 року), в ній вказані знесені зелені насадження сироростучі з відповідними діаметрами пня у корі в см всього вісім (а.с.21). Вбачається, що вищевказана Польова перелікова відомість знесених зелених насаджень №1 від 19.06.2017 року підписана учасниками обстеження державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_6, громадянином ОСОБА_2 та заступником сільського голови Білоцерківської сільської ради ОСОБА_5 без будь-яких застережень, зауважень чи доповнень; при цьому, під час судового розгляду справи відповідач ОСОБА_2 вказав, що підпис на вказаній Польовій переліковій відомості від 19.06.2017 року належить йому і що він дійсно був присутнім при проведення вищевказаного обстеження.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 заступник сільського голови Білоцерківської сільської ради вказав, що ним на початку березня 2017 року в с. Білоцерківка неподалік сільської ради було виявлено незаконну порубку дерев сосни; було видно, що дерева сосни неподалік станції МТС спиляні нещодавно, оскільки тирса на місці спилів дерев була ще свіжа; після виявлення даного факту Білоцерківська сільська рада з даного приводу звернулася до органу поліції; вказав, що він був присутнім біля домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_2, де було виявлено спиляні дерева сосни, при цьому, це не були вершки дерев, як вказує ОСОБА_2, а це була свіже спиляна робоча деревина різного діаметру та обєму, при цьому, ОСОБА_2 також видав зі свого домоволодіння бензопилу «Husgvarna» та не відмовлявся від того, що вищевказане було виявлено в нього вдома. Також даний свідок підтвердив, що він був присутнім на місці виявлення спиляння деревини 19.06.2017 року разом з ОСОБА_2 та екологічним інспектором Колодяжним С.А., коли було проведено натурне обстеження вищевказаної ділянки місцевості, були здійснені відповідні заміри, при цьому, в їх присутності було складено ОСОБА_7 обстеження та Польову перелікову відомість знесених зелених насаджень, які були підписані всіма присутніми без будь-яких зауважень чи заперечень. ОСОБА_2 цього числа був адекватний і розумів, які дії проводяться з його участю, будь-якого примусу щодо підписання даних документів та вказування місця попиляних дерев на нього не здійснювалося.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

19.06.2017 року в с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_6 відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення №003832, згідно якого вказується, що о 20 годині 09.03.2017 року ОСОБА_2 на території с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області здійснив вирубку дерев різної породи без дозвільних документів, а саме акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, чим порушив норми постанови Кабінету Міністрів України №1045 від 01.08.2006 року; дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст.153 КУпАП (а.с.25). Вбачається, що ОСОБА_2 були розяснені ст.63 Конституції України та ст.263 КУпАП, це він посвідчив своїм підписом, а також власноручно вказав, що зауважень до протоколу він не має. Також, ОСОБА_2 було отримано другий екземпляр даного протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, 19.06.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_6, за наслідками розгляду вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №07-24-36, згідно якої ОСОБА_2 на території с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області в адміністративних межах Білоцерківської сільської ради здійснив вирубку восьми дерев різної породи без дозвільних документів, а саме, акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.153 КУпАП; на ОСОБА_2 згідно даної постанови накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. (а.с.22). З наданих стороною позивача матеріалів вбачається, що 27.06.2017 року ОСОБА_2 сплачено штраф в сумі 510 грн. (а.с.62). Те, що вищевказаний штраф згідно постанови від 19.06.2017 року сплачений, підтвердив в судовому засіданні і сам ОСОБА_2 ОСОБА_2 вищевказана постанова у справі про адміністративне правопорушення у встановленому порядку не оскаржувалася.

На адресу ОСОБА_2 Державною екологічною інспекцією у Полтавській області було направлено первину претензію №71/02-08 від 23.06.2017 року з вимогою відшкодування шкоди, заподіяної порубом на території с. Білоцерківка Великобагачанського району (а.с.23). В подальшому, 20.11.2017 року на адресу ОСОБА_2 Державною екологічною інспекцією у Полтавській області було направлено уточнюючу претензію №109/02-08 (за вихідним номером 4265/01-14/07-15) з вимогою про сплату коштів у виді шкоди, заподіяної порубом дерев з відповідним розрахунком розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням на загальну суму 16900 грн., при цьому, у останній претензії вказано про скасування попередньої претензії від 23.06.2017 року та розрахунку до неї (а.с.а.с.13,14-16) (яка отримана ОСОБА_2 24.11.2017 року (а.с.59), однак ОСОБА_2 станом на 13.02.2018 року не сплатив відповідних коштів на користь держави (а.с.63).

В ході судового розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 та його представник вказали про те, що після отримання у листопаді 2017 року вищевказаної претензії на суму 16900 грн., ОСОБА_2 вона не оскаржувалася, грошові кошти по даній претензії ним не сплачувалися.

Як вбачається з аналізу змісту розрахунку розміру шкоди, заподіяної зеленим насадження на суму 16900 грн., яка є додатком до претензії №109/02-08 (що була направлена ОСОБА_2 за вихідним номером 4265/01-14/07-15 Державною екологічною інспекцією у Полтавській області), даний розрахунок проведений з урахуванням даних, які містяться в ОСОБА_7 №07-22-43 натурного обстеження від 19.06.2017 року щодо знесення громадянином ОСОБА_2 дерев в с. Білоцерківка Великобагачанського району, в Польовій переліковій відомості знесених зелених насаджень №1 від 19.06.2017 року на території с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області (яка є невідємною частиною ОСОБА_7 №07-22-43 обстеження від 19.06.2017 року), в якій вказані знесені зелені насадження сироростучі з відповідними діаметрами пня у корі в см всього вісім, що є порушенням Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року №1045 «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах»; при цьому вказується, що даний розрахунок проведено згідно додатку №1 (Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників) Постанови Кабінету Міністрів України №599 від 08.04.1999 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів».

Згідно ст.66 Конституції України кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов і процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність), ландшафти та інші природні комплекси.

Громадяни України зобовязані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища та компенсувати шкоду, заподіяну негативним впливом на природне середовище (ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Згідно положень ч.1 ст.69 даного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації в повному обсязі.

Також, у відповідності до норм ч.5 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної погіршенням якості природних ресурсів.

Отже, з урахуванням сукупності та взаємозвязку досліджених доказів по справі, що стосуються визначення розміру збитків, завданих навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев в с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області (діями відповідача у справі ОСОБА_2В.), а також враховуючи положення ч.6 ст.82 ЦПК України (преюдиціальність з огляду на зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.153 КУпАП) та компетенцію уповноважених органів у сфері охорони навколишнього природного середовища суд приходить до висновку, що своїми протиправними діями - незаконною порубкою восьми дерев породи сосна звичайна без дозвільних документів на території населеного пункту с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області неподалік базової станції оператора мобільного звязку МТС на початку березня 2017 року, навколишньому природному середовищу заподіяно шкоду на загальну суму 16900 грн.

За загальним правило ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В той же час, норми ч.2 цієї статті встановлюють презумпцію вини особи, яка завдала шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини.

В цьому контексті Верховний Суд як суд касаційної інстанції у своїй постанові від 14.02.2018 року у справі №686/10520/15-ц розяснив, що цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у його постанові від 14.02.2018 року, положення ч.4 ст.263 ЦПК України про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, з урахуванням положень ст.ст.12,77,78,80,81,82 ЦПК України та сукупності досліджених матеріалів справи та доказів, відповідач у справі та його представник не спростували презумпцію своєї вини у незаконному порубі восьми дерев сосни, чим заподіяно матеріальну шкоду державі в сумі 16900 грн., яка підлягають стягненню з відповідача у справі ОСОБА_2

Суд при оцінці сукупності доказів у справі, що подані на підтвердження заявлених позовних вимог виходять з положень ст.ст.12,77,78,80,81 ЦПК України та враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Суд приймає до уваги розрахунок розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням, що здійснений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області від 20.11.2017 року (а.с.16) і який є додатком до Претензії №104/02-08 від 20.11.2017 року, яка була направлена на адресу ОСОБА_2 Державною екологічною інспекцією у Полтавській області за вихідним номером 4265/01-14/07-15 (а.с.а.с.14-15), оскільки він проведений з урахуванням відомостей, які містяться в ОСОБА_7 №07-22-43 натурного обстеження від 19.06.2017 року щодо знесення громадянином ОСОБА_2 дерев в с. Білоцерківка Великобагачанського району та в Польовій переліковій відомості знесених зелених насаджень №1 від 19.06.2017 року на території с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області та на підставі додатку 1 «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення дерев і чагарників», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №559 від 08.04.1999 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів».

Також, з урахуванням досліджених доказів у справі, в т.ч і матеріалів кримінального провадження №0000090 суд приймає до уваги показання допитаного в якості свідка ОСОБА_5 - заступника сільського голови Білоцерківської сільської ради, оскільки його показання з приводу участі в натурному обстеженні знесених дерев в с. Білоцерківка та складанні Польової перелікової відомості знесених зелених насаджень №1 19.06.2017 року ОСОБА_2 узгоджується з сукупністю матеріалів справи у їх взаємозвязку, при цьому, ОСОБА_2 будь-яких заперечень, зауважень чи доповнень в процесу огляду та складання вищевказаних документів не заявляв, тиску на нього не здійснювалося; також, показання даного свідка узгоджуються з наявними доказами про те, що саме за місцем проживання ОСОБА_2 16.03.2017 року було виявлено свіжеспиляні дерева сосни і ОСОБА_2 не говорив про те, що вищевказані дерева були спиляні будь-якою іншою особою, зокрема, громадянином ОСОБА_7

З огляду на вищевикладені висновки та обставини, те, ОСОБА_2 16.03.2017 року самостійно писав пояснення про обставини незаконної порубки дерев (а.26 матеріалів кримінального провадження №0000090) (про що він підтвердив в судовому засіданні), те, що ОСОБА_2 не оскаржувалася винесена 19.06.2017 року постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.153 КУпАП та претензія №109/02-08 від 20.11.2017 року, суд не приймає посилання відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні 20.06.2018 року про те, що нібито порубку вищевказаних дерев сосни вчинив громадянин ОСОБА_7 та що штраф в сумі 510 грн. був сплачений ОСОБА_7, оскільки будь-яких належних і допустимих доказів про це суду стороною відповідача не надано, квитанція 1Р2732 від 27.06.2017 року АТ «ПолтаваБанк» про сплату штрафу в сумі 510 грн. видана на імя ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто, вищевказані посилання відповідача вбачаються голослівними та такими, що не підтверджені доказами.

Також, вбачаються голослівними і такими, що не підтверджені доказами посилання відповідача на те, що нібито він 16.03.2017 року (коли працівники поліції виявили в нього спиляні дерева сосни та бензопилу) був у такому стані спяніння, що повністю не міг усвідомлювати те, що відбувалося з нього участю. До того, саме цього дня ОСОБА_2 самостійно писав пояснення працівникам поліції щодо обставин випилювання деревини (а.26 матеріалів кримінального провадження №0000090) і вказане письмове пояснення за своєю формою, змістом та викладом явно не свідчить про те, що ОСОБА_2 цього дня перебував у такому стані, коли б не міг усвідомлювати обставин, про які він сам же і написав у своїх письмових поясненнях.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з урахуванням положень ч.1 ст.133 та ч.1 ст.141 ЦПК України, того, що при зверненні до суду з даним позовом прокурором було сплачено 1600 грн. судового збору (а.с.1) і позовні вимоги останнього підлягають задоволенню, з відповідача у справі ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.16,22,ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, ст.ст.4,12,68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч.1 ст.69-1 БК України, розясненнями, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), ст.ст.4,11,12,13,56,76-80,81,82,83,141,259,263-265,268,273,274,279,354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов першого заступника керівника ОСОБА_4 місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції у Полтавській області до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу унаслідок незаконного порубу дерев задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 кошти в сумі 16900 (шістнадцять тисяч девятсот) грн. за шкоду, завдану незаконним порубом дерев, які перерахувати на р/р 0579 Білоцерківської сільської ради УДКСУ у Великобагачанському районі, , МФО 831019 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331 в установі банку Головне управління Державної казначейської служби.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вулиця 1100-річчя Полтави, 7, р/р 6160, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 02910060, код класифікації видатків бюджету 2800) - 1600 (одну тисячу шістсот) грн. сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_4 місцева прокуратура Полтавської області, місцезнаходження м. Миргород, вулиця Кашинського, 1 Полтавської області; представник позивача прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_1, місцезнаходження сел. Велика Багачка, вулиця Каштанова, 3 Полтавської області; особа, в інтересах якої поданий позов Державна екологічна інспекція у Полтавській області, м. Полтава, вулиця Коцюбинського, 6; відповідач ОСОБА_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1; представник відповідача адвокат ОСОБА_3, місцезнаходження селище ОСОБА_9, вулиця Каштанова, 20 Полтавської області; третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місцезнаходження с. Білоцерківка, вулиця Першотравнева, 9 Великобагачанського району Полтавської області.

Повний текст рішення складений 25.06.2018 року.

Суддя В.В.Хоролець