ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1767/18
Провадження №2/477/800/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Козаченка Р.В., . із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,27 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по вул. Гвардійська 11 в с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що 02 вересня 1991 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір по життєвого утримання, за умовами якого житловий будинок, розташований по вул. Гвардійська 11 с. Михайло-Ларине Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, перейшов до його власності, а він за умовами договору доглядав за нею та опікувався до самої її смерті.

Зареєструвавши своє право власності на будинок він в теперішній час вирішив ним розпорядитися, але на прийомі у нотаріуса дізнався, що для відчуження будинку земельна ділянка, виділена для його будівництва та обслуговування повинна бути також зареєстрована за ним на праві власності.

Посилаючись на положення ст. 30 ЗК України та вказуючи, що з переходом права власності на будинок до його власності перейшло і право власності на зазначену земельну ділянку, яка належала за життя ОСОБА_2 відповідно до державного акту, виданого 15 грудня 1991 року Михайло-Ларинською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, тому просив визнати за ним право власності на цю ділянку.

Рішенням суду від 05 листопада 2018 року його позов був задоволений і за ним було визнано право власності на зазначену земельну ділянку.

В той же час, відповідно до мотивувальної частини рішення площа земельної ділянки, яка підлягає визнанню за позивачем складає 0,2398 га, так як, хоча й первісно за попередньою власницею ОСОБА_2, згідно виданого їй державного акту, площа земельної ділянки дорівнювала 0,27 га, але проведеним її обстеженням та згідно складеної ----ДП технічної документації реальна площа ділянки складає саме 0,2398 га.

Таким чином площа ділянки, яка має відійти у власність позивачу, дорівнює

0,2398 га, тому в резолютивній частині рішення, де зазначено площа ділянки 0,27 га, допущена описка.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

За врахування викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263 265, 269 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Виправити описку в рішенні суду, зазначивши в його резолютивній частині площу ділянки, яка переходить у власність позивача 0,2398 га, замість 0,27 га.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Р.В. Козаченко