Справа № 212/8203/18
У Х В А Л А

03 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 24 лютого 2015 року, у розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи питання про відкриття наказного провадження суддею встановлено, що ОСОБА_2 заявлено вимоги, за якими не може бути видано судовий наказ виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичних осіб предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України вказує на підстави вибору позивачем підсудності розгляду справи, а саме частина перша вказує, що позови про стягнення аліментів можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно статті 3 вказаного Закону, реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до п. 3 "Правил реєстрації місця проживання" затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, боржник ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявниця ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, і вказана адреса реєстрації місця проживання заявниці територіально не відноситься до Покровського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Наданий заявницею акт, який складений сусідами, про фактичне місце проживання на час складання акту заявниці ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, не є належним підтвердженням місця проживання або перебування заявниці в Покровському районі м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Крім того, відповідно до п. 4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, викладені в статті 161 ЦПК України, є чітко визначеними і не містять альтернативи та судовий наказ може бути виданий, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства.

Вивчивши додані заявницею документи, суд вважає, вимога пов'язана із встановленням батьківства, оскільки дитина ОСОБА_4, на утримання якої простять стягнути аліменти, народилась 24 лютого 2015 року, тобто від фактичних шлюбних відносин сторін, через чотири місяці після реєстрації шлюбу, і актовий запис про народження дитини до суду не надано.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 27,28,161 -166 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі вирішення питання без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 03.12.2018р.

Суддя: М. Д. Власенко