ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/9236/18
Провадження № 22-ц/4820/387/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Чебан О.М.,

з участю апелянта, представника ГУ НП у Хмельницькій області,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, прокуратури Хмельницької області, Головного управління державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні своїх повноважень з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року, суддя Логінова С.М.,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - управління поліції), Головного управління державної казначейської служби України у Хмельницькій області (далі-казначейська служба), прокуратури Хмельницької області (далі - прокуратура) про відшкодування моральної та майнової шкоди.

На обґрунтування позову зазначив, що працівниками управління поліції було незаконно неодноразово закрито кримінальне провадження, яке було порушено за його заявою. В подальшому за його скаргами незаконні постанови працівників поліції були скасовані судом.

Такими неправомірними діями працівників поліції та посадових осіб прокуратури йому було заподіяно моральної шкоди, яка оцінена ним в розмірі 100 000 грн.

Крім того, на підготовку скарг до суду та прийняття участі в судових засіданнях він витратив власні матеріали та кошти, тому на його користь також слід стягнути 50 000 грн. майнової шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

На думку апелянта, судом було порушено норми матеріального та процесуального права, не повно та не об'єктивно встановив обставини справи, в зв'язку з чим прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

У відзивах на апеляційну скаргу управління поліції наголосило на правильному вирішенні справи судом першої інстанції та необхідності залишення рішення суду без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, представник управління поліції просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_1 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 за ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 191 КК України.

Постановою начальника ВСВ Хмельницького ВП ГУНП у Хмельницькій області Мельничука В.М. від 29.09.2017 року кримінальне провадження № 0000053 закрито у зв'язку з відсутністю у діянні арбітражного керуючого ОСОБА_3 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 382 КК України.

16.11.2017 року слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, розглянувши скаргу ОСОБА_1, прийняв ухвалу про скасування постанови начальника відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000053.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у відповідності до вимог ст.ст. 77, 78 ЦПК України в обґрунтування завдання йому моральної та матеріальної шкоди. ОСОБА_1 скористався наданим йому правом, передбаченим ст. 129 Конституції України та процесуальним законом, на оскарження постанови слідчого Хмельницького ВП ГУНП у Хмельницькій області Мельничука В.М. від 29 вересня 2017 року. Слідчим не приймалось ніяких рішень щодо обмеження особистих прав та свобод позивача.

Висновок суду в цій частині є обґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

В статті 1174 ЦК України наведено положення, відповідно до якого шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України у цьому виді деліктних зобов'язань треба доводити як наявність шкоди, так і її заподіяння внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи.

Зазначені ОСОБА_1 обставини не вказують на наявність в діях працівників органів поліції та прокуратури ознак заподіяння йому майнової та (або) моральної шкоди, відповідальність за яку повинна нести держава.

Той факт, що прийняті слідчим поліції в порядку КПК України процесуальні документи про закриття кримінального провадження згодом були скасовані судом не свідчить про заподіяння шкоди позивачу, на підставі скарг якого були скасовані ці документи (постанови).

Хоча постанови слідчого про закриття кримінального провадження і були скасовані судом з підстав їх невідповідності процесуальним нормам КПК України, однак жодних доказів, які б вказували на те, що внаслідок прийняття цих постанов було заподіяно шкоди правам та інтересам позивача справа не містить.

При цьому слід врахувати, що процесуальні порушення, які були допущені слідчим при проведенні досудового слідства в кримінальному провадженні № 0000053 були усунуті шляхом постановлення слідчим-суддею ухвали від 16.11.2017 року про задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування постанови начальника відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Існує законодавчо визначений механізм контролю за законністю прийнятих процесуальних рішень відповідною посадовою особою органу досудового слідства при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право в порядку, передбаченому КПК України звернутися зі скаргою на процесуальні рішення, дії або бездіяльність уповноваженої особи органу досудового слідства (слідчого), вчинені нею під час кримінального провадження, зокрема, до суду.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) слідчих, вчинених при проведенні досудового слідства у конкретній справі, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

У випадку, якщо помилки посадової особи органу досудового слідства (в даному випадку слідчого) неможливо виправити в такий спосіб, такі порушення повинні вирішуватися поданням позову незадоволеної особи проти держави.

Оскільки в даному випадку допущені слідчим при проведенні досудового слідства порушення процесуального закону були усунуті судом шляхом задоволення скарги позивача, поданої ним в порядку КПК України, тому правових підстав для стягнення на його користь також моральної та (або) майнової шкоди в порядку ч. 6 ст. 1176 ЦК України не вбачається.

В той же час в рішенні суду першої інстанції наведено обґрунтування висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позову з тих підстав, зокрема, що дії арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо проведення ліквідаційної процедури ТОВ «Арт-Поліграф» відповідають вимогам діючого законодавства, зокрема, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В порушення вказаних процесуальних норм суд вийшов за межі заявлених ОСОБА_1 вимог і частково обґрунтував свої висновки твердженням про правомірність проведення ліквідаційної процедури ТОВ «Арт-Поліграф» арбітражним керуючим ОСОБА_3, яка не була залучена до участі в справі. При цьому суд не провів дослідження та оцінки доказів, що стосується цієї обставини та встановив факти, які не підлягали встановленню в даній справі, приймаючи до уваги зміст позовних вимог та досліджених судом доказів, які є в справі.

В зв'язку з цим, враховуючи, що інша частина судового рішення і вирішення судом справи по суті відповідає вимогам закону, тому оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини встановлених судом обставин щодо проведення ліквідаційної процедури ТОВ «Арт-Поліграф» та оцінки дій та рішень арбітражного керуючого ОСОБА_3 в процесі банкрутства товариства.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року вказану частину судового рішення:

«В ході досудового розслідування встановлено, що постановою господарського суду Хмельницької області від 23.11.2006 р. відповідно до ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.), визнано банкрутом ТОВ «Арт-Поліграф» та відкрито ліквідаційну процедуру строком на шість місяців, ліквідатором майна боржника призначено ДПІ у м. Хмельницькому.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.05.2007 р. замінено ліквідатора у даній справі та призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого ОСОБА_3, строк ліквідаційної процедури продовжено до 23.11.2007 р.

Відповідно до отриманих в ході слідства документів встановлено, що згідно акту прийому-передачі від 30.05.2007 р. ліквідатором ТОВ «Арт-Поліграф» - арбітражним керуючим ОСОБА_3 прийнято від попереднього ліквідатора боржника Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому матеріали по справі № 4/268-Б, які складались із запитів до реєструючих органів щодо наявності зареєстрованого за боржником майна та відповідей на дані запити. Відповідно до переданих головним державним податковим ревізором-інспектором ДПІ у м. Хмельницькому матеріалів за боржником ТОВ «Арт-Поліграф» нерухоме майно, автотранспорт, сільгосптехніка та земельні ділянки не зареєстровані.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 11.12.2007 р. ліквідаційну процедуру по справі № 4/268-Б про визнання банкрутом ТОВ «Арт-Поліграф» продовжено та затверджено ліквідатору ОСОБА_3 оплату послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно з з дня призначення.

Встановлено, що в ході проведення ліквідаційної процедури, з метою виявлення майна банкрута, арбітражним керуючим було надіслано запити до реєструючих органів та повідомлено усіх відомих кредиторів про порушення справи про банкрутство ТОВ «Арт-Поліграф». Згідно відповідей, які надійшли до ліквідатора, за ТОВ «Арт-Поліграф» рухоме та нерухоме майно не зареєстроване.

Заборгованість ТОВ «Арт-Поліграф» перед кредиторами становить: 72,65 грн. - Фондд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Хмельницьке обласне відділенняя виконавча дирекція (друга черга); 21,98 грн. - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Відділення виконавчої дирекції м. Хмельницький (друга черга); 51,22 грн. - Хмельницький міський центр зайнятості (друга черга); 725,90 грн. - управління ПФУ в м. Хмельницькому (друга черга); 1272,16 грн. - ДПІ у м. Хмельницькому (третя черга).

У ході слідства також встановлено, що згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.04.2006 р. у справі № 2-325/2006 боржник ТОВ «Арт-Поліграф» має заборгованість відносно ОСОБА_1 за період його роботи на підприємстві з вересня 2003 року по травень 2005 року в сумі 8 241,99 грн., з них: 1580 грн. - заборгованість по заробітній платі, 70,49 грн. - індексація заробітної плати, 3114 грн. - не нарахована заробітна плата, 539,50 грн. - компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки та 2938 грн. - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Дані вимоги були визнані ліквідатором боржника ТОВ «Арт-Поліграф» та відповідно до ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відносяться до другої черги вимог кредиторів, оскільки право на них виникло раніше, ніж протягом трьох останніх місяців до порушення справи про банкрутство.

Відповідно до п. 2 ст. 52 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатором письмово повідомлено директора ТОВ «Арт - Поліграф» ОСОБА_4 про необхідність передачі бухгалтерської та іншої документації та про відповідальність в разі невиконання даної норми Закону. Після ненадання ліквідатору колишнім керівником ТОВ «Арт-Поліграф» бухгалтерської та іншої документації ліквідатор звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину. В порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 відмовлено.

В подальшому порушено кримінальну справу за фактом привласнення та розтрати службовими особами ТОВ «Арт-Поліграф» грошових коштів. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2008 р. колишнього директора ТОВ «Арт-Поліграф» ОСОБА_4 визнано винним у вчинені злочинів передбачених ч. З ст. 191, ч. 2 ст. 15 та ч. З ст. 191 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України, ліквідатором подано позов до Хмельницького міськрайонного суду про відшкодування шкоди, завданої боржнику колишнім керівником ТОВ «Арт-Поліграф», спадкоємцем померлого - ОСОБА_5

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі № 2-6920-10 від 20.12.2010 р. стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Арт-Поліграф» кошти в сумі 21348,10 грн. (в межах вартості майна, одержаного у спадщину), витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн., всього - 21 468,10 грн.

На підставі Хмельницького міськрайонного суду ліквідатором боржника ОСОБА_3 отримано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Арт-Поліграф» коштів у сумі 21 468,10 грн. та направлено 08.02.2011 р. за вих. № 19 до відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції для примусового виконання. У звязку із відсутністю зареєстрованого за ОСОБА_5 майна, стягнення заборгованості проводиться із пенсії ОСОБА_5 в розмірі 20%. Кошти, що підлягають стягненню, перераховуються управлінням Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на ліквідаційний рахунок ТОВ «Арт-Поліграф».

Відповідно до отриманих в ході досудового розслідування документів за період ліквідаційної процедури на рахунок банкрута - ТОВ «Арт- Поліграф» надійшло 15 136,92 грн., кошти, які стягнені із пенсії ОСОБА_5

Кошти, що надійшли на рахунок боржника використані відповідно до статті 31 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - на погашення вимог першої черги, зокрема: часткове погашення заборгованості по оплаті послуг арбітражного керуючого, затвердженої ухвалою господарського суду Хмельницької області від 11.12.2007 р. -ліквідатора ТОВ «Арт-Поліграф» ОСОБА_3 в сумі 14455,29 грн. та витрати за розрахунково-касові операції в сумі 681,63 грн.

У зв'язку із відсутністю майна банкрута та інших коштів на підприємстві вимоги першої черги не погашені в повному обсязі, а також вимоги другої черги, в тому числі, виплати ОСОБА_1, оскільки згідно ч. 2 ст. 31 Закону (в редакції чинній до 19.01.2013) вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги.

Слідчим за вих. № 6140 від 18.03.2015 р. до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області направлено лист щодо проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 під час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «Арт- Поліграф». В подальшому Міністерством юстиції України погоджено проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_3 під час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «Арт-Поліграф».

За результатами проведення вищевказаної позапланової перевірки, з урахуванням фактів, вказаних слідчим, Головним територіальним управлінням юстиції порушень вимог законодавства в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 під час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «Арт-Поліграф» не встановлено.

В ході слідства не здобуто жодних доказів, які б вказували на порушення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражним керуючим ОСОБА_3 під час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «Арт-Поліграф», зокрема, доказів умисного невиконання службовою особою рішення суду, що набрало законної сили та привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, про що йдеться в заявах та клопотаннях ОСОБА_1

У ході проведення розслідування встановлено, що арбітражний керуючий виконав всі необхідні дії з метою погашення заборгованості перед кредиторами ТОВ «Арт-Поліграф», а саме: вживав заходів до виявлення майна та коштів боржника, стягнення кредиторської заборгованості шляхом звернення до суду з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_5 та пред'явлення вказаного рішення до примусового виконання, що виключає умисне невиконання судового акту - незастосування передбачених законом заходів, необхідних для його виконання.

Водночас, з коштів, які надійшли на рахунок підприємства, частково виплачено вимоги лише першої черги, а тому ліквідатор не мав реальної можливості виплатити заборгованість кредиторам другої черги, у тому числі, за рішенням суду про стягнення коштів з ТОВ «Арт-Поліграф» на користь ОСОБА_1

Окрім цього, привласнення грошових коштів, які на думку ОСОБА_1, здійснив арбітражний керуючий не підтверджуються, є лише припущеннями заявника, хоч останній мав змогу самостійно, як засновник підприємства, отримати грошові кошти у ТОВ «Арт-Поліграф». Також, ліквідатором банкрута при надходженні коштів на ліквідаційний рахунок та їх використанні не порушено черговість задоволення вимог кредиторів згідно ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому арбітражний керуючий ОСОБА_3 на законних підставах розпорядилась коштами».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 30.11.2018 року.

Головуючий Судді: