Провадження № 2/761/6664/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу. При цьому, з моменту придбання квартири та до теперішнього часу в ній значиться зареєстрованою мати попередньої власниці ОСОБА_2, яка без поважних причин більше дев'яти років в ній фактично не проживає, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, витрати по квартирній платі та платі за комунальні послуги не несе, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 20.08.2018 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомила та відзиву не подала.

Враховуючи, що позивачка не заперечила проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилась, відзиву не подала, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 26.06.2018 року між позивачкою та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Франчук А.І., зареєстрованого в реєстрі за № 486.

З довідки Ф-3 від 25.06.2018 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 з 1997 року значаться зареєстрованими ОСОБА_4 (власниця) та ОСОБА_2 (мати власниці).

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка зареєстрована, але без поважних причин більше дев'яти років не проживає у даній квартирі, що підтверджується письмовими поясненнями сусідки ОСОБА_6 та доньки відповідачки ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, згідно до вимогами ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що відповідачка більше дев'яти років без поважних причин не проживає у квартирі АДРЕСА_1 у якій вона зареєстрована, при цьому витрат на утримання вказаної квартири не несе, суд приходить до висновку, що остання втратила право користування вказаним жилим приміщенням, у зв'язку з чим вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: