Провадження № 2/234/4110/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Данелюк О.М.

при секретарі Літвінові А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №234/16529/18 за позовною заявою

ОСОБА_1, що мешкає за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Хабаровська, 32-129

до

ОСОБА_2, що мешкає за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Хабаровська, 32-129

про розірвання шлюбу,

Обставини справи:

23.10.2018 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява вмотивована тим, що вони з відповідачем одружилися 20.06.1991 року, який було зареєстровано у відділі ЗАГСу Костянтинівського виконкому. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за згодою сторін мешкає із матір'ю. Фактично сімейні правовідносини припинені з грудня 2017 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 24.10.2018 провадження по цивільній справі за позовом відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 07.11.2018 року.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07.11.2018 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.11.2018 року.

Від позивачки надійшла заява, в якій позивачка просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач також надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 20.06.1991 року у відділі ЗАГСу Костянтинівського виконкому, актовий запис №360, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.4, 10, 12, 76, 144, 263-265 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-114 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 20.06.1991 року у відділі ЗАГСу Костянтинівського виконкому (актовий запис №360).

При розірванні шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 залишити без змін.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського

міського суду О.М. Данелюк