Ухвала

26листопада 2018 року

м. Київ

справа № 204/4408/14-ц

провадження № 61-47125ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від

17 жовтня 2018 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимира Антоновича 68» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №154 «Сталь» (далі - ОК «ЖБК №154 «Сталь»), правонаступником якого внаслідок реорганізації є Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимира Антоновича 68» (далі - ОСББ «Володимира Антоновича 68») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОК «ЖБК №154 «Сталь» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з вересня 2010 року по листопад 2015 року у розмірі 19 571 грн 79 коп, інфляційне збільшення боргу в розмірі 12 895 грн 52 коп. та 3% річних в розмірі 1 547 грн 54 коп. за період з вересня 2010 року по грудень 2015 року.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року в задоволенні позову ОК «ЖБК №154 «Сталь» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня

2016 року скасовано.

Позов ОК «ЖБК №154 «Сталь» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОК «ЖБК №154 «Сталь» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з вересня 2010 року по листопад 2015 року у розмірі 19 571 грн 79 коп, інфляційне збільшення боргу за період з вересня 2010 року по грудень 2015 року в розмірі

12 895 грн 52 коп., 3% річних за період з вересня 2010 року по грудень 2015 року в розмірі 1 547 грн 54 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року скасовано та увалено нове судове рішення.

Позов ОСББ «Володимира Антоновича 68» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСББ «Володимира Антоновича 68» заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2010 року по 01 листопада 2015 року у розмірі

19 934 грн 29 коп, інфляційне збільшення боргу у сумі 12 250 грн 39 коп., 3% річних у сумі 965 грн 54 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій просили скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення районного суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 34 014 грн 85 коп., яка станом на 1 січня

2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, відсутні підстави для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики чи становить для заявника виключне значення, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимира Антоновича 68» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик