КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8966/18
Провадження № 2-п/520/129/18
УХВАЛА

26.11.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_2 про відвід судді, подану під час розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року по цивільній справі №520/8966/18 за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року по цивільній справі №520/8966/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було задоволено. Розірвано шлюб між громадянами України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 18 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 1-77 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1). Шлюб між громадянами України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано припиненим у день набрання чинності цим рішенням суду.

21.09.2018року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року по цивільній справі №520/8966/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 25.09.2018року було прийнято заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року по цивільній справі №520/8966/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, до розгляду. Призначено заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року по цивільній справі №520/8966/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні 26.11.2018року позивач - ОСОБА_2 надала заяву про відвід судді по справі на підставі п.3 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_2 посилається на те, що суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С. зацікавлений у відстоюванні позиції відповідача та його представника - адвоката ОСОБА_4, що полягає у відкритті провадження за заявою відповідача та проведення першого засідання за відсутності оплати судового збору, та надання адвокату ОСОБА_4 можливості кричати та перебивати її під час оголошення клопотання щодо надання відзиву на заяву відповідача та приєднання до матеріалів справи фотодоказів із зображенням обійми відповідача з адвокатом ОСОБА_4

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що при проханні навести порядок у залі засідання та припинити протиправну поведінку адвоката ОСОБА_4, на її адресу були оголошені попередження за порушення порядку.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У судовому засіданні 26.11.2018року заявник та його представник заперечували проти задоволення заяви про відвід судді.

Ознайомившись з заявою про відвід, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлено відводу, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як вбачається із заяви про відвід, підставою для відводу судді є те, що заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду було прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, без документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 6 та ч. 8 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Суд зазначає, що дійсно, ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 25.09.2018року було прийнято заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року по цивільній справі №520/8966/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, до розгляду, та призначено заяву до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, без документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.11-13 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

23.10.2018року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, в якому ОСОБА_2 просила відкласти судове засідання, призначене на 24.10.2018року через її перебування на лікарняному і до прояснення ситуації щодо сплати судового збору відповідачем при зверненні до суду.

Після отримання цього клопотання та ознайомлення з його змістом, судом було встановлено, що заяву про перегляд заочного рішення дійсно було подано без документу, що підтверджує сплату судового збору, у зв'язку з чим, у судовому засіданні 24.10.2018року заява була залишена без руху, повідомлено заявника та його представника про необхідність виправити недоліки заяви протягом п'яти днів, а саме: сплатити судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення, відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 352 (три п'ятдесят дві) грн. 40 коп., та відкладено розгляд справи, що підтверджується фіксуванням звукозапису судового засідання за допомогою технічного засобу, який наявний в матеріалах справи.

29.10.2018року до канцелярії суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи оригіналу квитанції про сплату судового збору №41840 від 29.10.2018року у розмірі 352,40грн., у зв'язку з чим розгляд заяви було продовжено.

Також, на підставу для відводу судді ОСОБА_2 посилається на надання адвокату ОСОБА_4 можливості кричати та перебивати її під час оголошення клопотання щодо надання відзиву на заяву відповідача та приєднання до матеріалів справи фотодоказів із зображенням обійми відповідача з адвокатом ОСОБА_4, проханні навести порядок у залі засідання та припинити протиправну поведінку адвоката ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані, зокрема, виявляти повагу до суду та інших учасників судового процесу.

При цьому, позивач - ОСОБА_2 вела себе в судовому засіданні 26.11.2018року зухвало, на зауваження суду не реагувала, кричала в судовому засіданні, у зв'язку з чим, судом було зроблено чотири зауваження за порушення порядку у залі судового засідання.

І, не зважаючи на те, що відповідно до ч. 3 ст. 330 КПК України у разі невиконання розпорядження головуючого іншими особами, присутніми у судовому засіданні, головуючий робить їм попередження про відповідальність за неповагу до суду, а при повторному порушенні порядку у залі судового засідання їх за ухвалою суду може бути видалено із зали судового засідання та притягнуто до відповідальності, встановленої законом, судом відповідної ухвали поставлено не було.

Також, суд не може розцінювати заперечення адвоката ОСОБА_4 проти долучення до матеріалів справи в якості доказів фотографій, які не мають жодного відношення до предмету доказування, як протиправну поведінку адвоката.

Крім того, суд зауважує на тому, що 19.06.2018року, 27.06.2018року, 09.07.2018року, 12.07.2018року та 17.07.2018року ОСОБА_2 зверталася до Київського районного суду м. Одеси з тотожними позовними заявами до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Так, ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Луняченка В.О. від 20.06.2018року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було повернуто позивачу на підставі п.3 ч.4 ст. 185 ЦПК України, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 до відкриття провадження в цивільній справі подала заяву про відкликання заяви.

Аналогічні ухвали з тих самих підстав були постановлені також суддею Київського районного суду м. Одеси Калашніковою О.І. 26.06.2018року, суддею Київського районного суду м. Одеси Петренком В.С. 09.07.2018року, повторно суддею Київського районного суду м. Одеси Петренком В.С. 13.07.2018року, суддею Київського районного суду м. Одеси Пучковою І.М. 16.07.2018року.

Таким чином, суд зазначає, що ОСОБА_2 п'ять разів зверталася до Київського районного суду м. Одеси з позовними заявами до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, і п'ять разів подавала заяви про їх повернення до відкриття провадження у справі.

Вшосте ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу 17.07.2018року, і ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Літвінової І.А. від 18.07.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

При цьому, суд зазначає, що ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч.3 ст.35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

ЄСПЛ визнає неприйнятними заяви, на підставі зловживання правом, якщо вони позбавлені серйозних підстав та є явно сутяжними, тобто повторюють зміст тих скарг, щодо яких судом раніше було прийнято рішення про їх неприйнятність. Зокрема, у справі "Філіс проти Греції" (рішення від 17.10.1996) Комісія встановила, що заявник уже неодноразово подавав скарги щодо аналогічних або пов'язаних одне з одним питань та відмітила, що такі дії є умисними, так як в багатьох випадках заявник був докладно проінформований особисто про дію Конвенції. Комісія стверджує, що вирішення низки необґрунтованих і сутяжних заяв обумовлюють непотрібну роботу, яка є несумісною з реальними функціями Суду та заважає їх здійсненню, а тому вказані вище дії заявника є зловживанням правом.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що дії позивача - ОСОБА_2 щодо подання шість разів позовів до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав свідчить про очевидне зловживання позивачем своїми процесуальними правами метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд вважає, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об'єктивності та неупередженості судді не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що відповідно до ст. 36 ЦПК України заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає за необхідне заяву передати до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Петренка В.С.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заявлений ОСОБА_2 відвід судді Петренка В.С. визнати необґрунтованим.

Заяву передати до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Петренка В.С.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Петренко В. С.