Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 757/26676/16-ц

провадження № 61-1813св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

третя особа - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 жовтня 2017 року у складі судді Болотова Є. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант») про стягнення страхового відшкодування в розмірі 43 817 грн 25 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 42 817 грн 25 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року апеляційну скаргу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року залишено без руху.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року.

Ухвала судді апеляційного суду мотивована тим, що вказані у заяві ТДВ «СК «Альфа-Гарант» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» просить ухвалу судді Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» стало відомо про зміст рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року (його вступну та резолютивну частини) з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки представник відповідача не був присутній під час його проголошення. Копію рішення суду першої інстанції ТДВ «СК «Альфа-Гарант» отримало лише 04 вересня 2017 року. Вказані обставини утруднили подання апеляційної скарги в строк, передбачений ЦПК України 2004 року.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15 січня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою від 25 січня 2018 року суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 218 ЦПК України 2004 року визначено, що рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 222 ЦПК України 2004 року копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин.

Особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді (частина третя статті 222 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до статті 294 ЦПК України2004 року апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 42 817 грн 25 коп.

11 липня 2017 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулось до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року (а. с. 154).

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року апеляційну скаргу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» залишено без руху та роз'яснено, що заявник має право протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали подати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку.

На виконання вимог зазначеної ухвали ТДВ «СК «Альфа-Гарант» подало до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, у якому представник відповідача зазначив про помилковість висновків апеляційного суду щодо присутності сторін під час ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки 30 травня 2017 року після виходу з нарадчої кімнати головуючим суддею було повідомлено, що проголошення судового рішення відбудеться 31 травня 2017 року. Копію вступної та резолютивної частини рішення відповідачем не отримано.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України (у редакції від 18 березня 2004 року), оскільки вказані заявником підстави для поновлення строку апеляційного оскарження визнані неповажними.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов'язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року; Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення пункту 10 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 293 ЦПК України).

Згідно із журналом судового засідання 30 травня 2017 року під час розгляду справи та проголошення вступної та резолютивної частини рішення були присутні як представник позивача, так і представник відповідача (а. с. 146).

Разом з тим апеляційний суд залишив поза увагою доводи заявника щодо отримання копії оскаржуваного судового рішення з порушенням строків, визначених статтею 222 ЦПК України 2004 року.

Матеріали справи взагалі не містять відомостей про надсилання сторонам у справі копій вступної та резолютивної частин рішення, а також повного тексту рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року.

Наявний у матеріалах справи супровідний лист від 16 червня 2017 року не підтверджує факт отримання сторонами у справі копії рішення. Відповідні повідомлення про вручення у матеріалах справи відсутні.

Також у матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання особами, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин відповідно до положень частини другої статті 222 ЦПК України 2004 року.

Системний аналіз положень статті 6 Конвенції, статей 222, 294 ЦПК України 2004 року дає підстави дійти висновку, що в разі якщо недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, зокрема, якщо особі не надіслано протягом строку на апеляційне оскарження копії ухвали суду першої інстанції, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Таким чином, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції не перевірив у повній мірі доводи апеляційної скарги та дійшов передчасного висновку про відсутність поважних причин для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду апеляційної інстанції необхідно скасувати, а справу - передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, а саме вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 жовтня 2017 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю. В. Черняк