Справа № 209/1330/18
Провадження № 2/209/890/18
16 листопада 2018 року м.Кам?янське
Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ковальової А.Б.,
за участі секретаря Полухіної Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам'янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що набула право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право користування житловим приміщенням квартирою №76 в будинку №13 по б-ру Героїв в м.Кам'янське Дніпропетровської області, що є підставою для реєстрації її в квартирі та внесення відповідних змін до особового рахунку.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 03 листопада 2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. Але мешкали вони однією родиною понад 16 років, постійно за адресою: м.Камянське, бул.Героїв 13-76. Таким чином, починаючи з 2002 року і до теперішнього часу вона постійно проживає у квартирі за адресою: Дніпропетровська область, м.Камянське, бул.Героїв 13-76. Вказане житлове приміщення є її єдиним місцем проживання. Також у квартирі зареєстрована донька її чоловіка ОСОБА_2. Вона з часу вселення постійно проживає і користується як член сімї житловим приміщенням, бере участь у витратах, повязаних з оплатою комунальних послуг та в цілому дбає про квартиру. 18 березня 2018 року її чоловік помер. На теперішній час вона повністю сплачує за комунальні послуги. У грудні 2017 року її було зареєстровано у квартирі розташованої за адресою Дніпропетровська область, м.Камянське, бул.Героїв 13-76. Після смерті її чоловіка, вона прийшла до відділу реєстрації місця проживання, принесла свідоцтво про смерть, щоб змінити основного квартиронаймача, але їй було повідомлено, що вона не має ніякого відношення до квартири, так як її було виписано без її відома. Крім того, їй надали лист від 26.01.2018 року, де пояснили, що її реєстрацію скасовано у звязку з тим, що не було згоди ОСОБА_2 і у звязку з механічною помилкою її реєстрацію було здійснено за згодою лише однієї особи, її чоловіка.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивачки ОСОБА_5, що діє на підставі договору про надання правових послуг адвоката (а.с.30,31) у судове засідання надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов (а.с.63).
Відповідачка у судове засідання повторно не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать судові повістки, які повернулись до суду із відміткою підприємства поштового звязку про невручення через закінчення терміну зберігання (а.с. 57, 64, 68), про причини неявки в судове засідання не повідомила, письмових заяв, клопотань або відзивів до суду не надходило. З наведеного вбачається, що незважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення про надходження судової кореспонденції у вигляді судової повістки, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відмову від отримання такої поштової кореспонденції слід розцінювати як належне повідомлення відповідачки про день та час розгляду справи такої особи.
Третя особа - Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради у судове засідання не зявились. Представник за довіреністю, начальник відділу правових питань адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради ОСОБА_6 надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 53, 54, 55).
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 23 серпня 2018 року було частково задоволено заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 або іншим особам вчиняти будь-які дії по виселенню ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Камянське бульв.Героїв, буд.13 кв.76 та заборони відділу приватизації Адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради передавати у власність квартиру, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м.Камянське бул.Героїв, буд.13 кв.76 згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: м.Камянське, бул.Героїв, буд.13 кв.76 з 2002 року, що підтверджується копією акта про проживання від 27 квітня 2018 року (а.с.7).
Згідно копії листа начальника відділу реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи ОСОБА_7 (а.с.8) та повідомлення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи (а.с.9-10), ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації місця проживання у звязку з відсутністю згоди на реєстрації одного члена сімї ОСОБА_2
Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 799262, ОСОБА_4 помер 18 березня 2018 р. (а.с.12).
Згідно копій квитанцій про сплату комунальних послуг у квартирі №76 у будинку 13 по бул.Героїв у м.Камянське, платником був ОСОБА_2 (а.с.20-22).
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Згідно ст. ст.24,33 Конституції України кожний громадянин має рівні права та свободи, має право на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, який ніким не може бути обмежений.
Згідно ст.47 Конституції України кожен громадянин має право на житло, і держава створює умови, на підставі яких кожен має можливість побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду Ніхто не може бути примусового позбавлений житла не інакше як за рішенням суду.
Згідно зі статтею З ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на повагу до свого житла.
У статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст.ст. 64,65 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.
Згідно зі ст.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Як роз'яснено у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 (з подальшими змінами) «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року №6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч.ч. 1, 2 ст.64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч.2 ст.65 ЖК УРСР).
Згідно ч.1,2 ст.64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ст.65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою
всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Згідно до ст.156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачка на законних підставах набула право користування житловим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 133, 141, 206, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд,-
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що набула право користування житловим приміщенням - задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням - квартирою №76 в будинку №13 по бульвару Героїв у місті Кам'янське Дніпропетровської області, що є підставою для реєстрації її в квартирі та внесення відповідних змін до особового рахунку.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.Б. Ковальова