Справа № 183/4023/18
№ 8/183/6/18

У Х В А Л А
14 листопада 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковського міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Городецького Д. І.,
секретаря Макаренко А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу № 183/4023/18 за нововиявленими обставинами,-
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої посилається на те, що 26 липня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено судовий наказ № 183/4023/18, згідно з яким з нього на користь ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття, а також з нього на користь держави стягнено судові витрати у розмірі 176,20 грн.
Про ухвалення вищезазначеного судового наказу йому стало відомо, лише 28 серпня 2018 року, коли він побачив його у себе на столі в квартирі, де він мешкає, при цьому суд не дослідив всі обставини справи, оскільки діти проживали і наразі проживають разом з ним, крім того наразі на розгляді у Новомосковському міськрайонному суді перебуває цивільна справа № 183/622/18 за його позовом до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Черкаської селищної ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей, у звязку з чим не розглянув обґрунтованість вимог по суті. Вважає, що вимоги стягувача є необґрунтованими, оскільки його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з ним та перебувають на його утриманні, про що заявник ОСОБА_2 не повідомила суд. Разом з тим, ОСОБА_2 участі в утриманні дітей не приймає, не працює, витрачає кошти на власні потреби, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя.
Вищезазначені обставини вважає істотними для правильного вирішення справи та просить переглянути спірний судовий наказ за нововиявленими обставинами.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не зявились. Заявником надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги, викладені у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами підтримав.
Заінтересована особа ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності.
У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.
26 липня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ, яким стягнуто зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття, а також вирішено питання щодо судових витрат. Судовий наказ набрав законної сили 26 липня 2018 року (а.с. 12-13).
Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 423 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляду справи, що набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.
Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Згідно із п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.
Пункт 7 цієї ж Постанови визначає, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа "Желтяков проти України" (п. 42-43), право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia).
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є обґрунтованою, оскільки під час видачі судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, у судді була відсутня інформація про наявність між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спору щодо стягнення аліментів на утримання дітей, і певні обставини підлягають з'ясуванню у судовому засіданні на засадах змагальності сторін і з дотриманням принципу диспозитивності, передбачених ст.ст. 12, 13 ЦПК України, а тому судовий наказ підлягає скасуванню.
Згідно із ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
У відповідності до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Враховуючи те, що із поданої заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 і сина ОСОБА_6, не вбачається виникнення права грошової вимоги, а також на момент звернення із вказаною заявою між сторонами існував спір щодо стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 165, 170, 260, 423, 429 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу №183/4023/18 за нововиявленими обставинами задовольнити.
Судовий наказ, виданий 26 липня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 183/4023/18 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати.
Відмовити у видачі судового наказу заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Розяснити ОСОБА_2, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.
Судовий наказ, виданий 26 липня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 183/4023/18 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 відкликати.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Д. І. Городецький