Справа № 710/820/17
Провадження № 2/710/157/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, ганьблять честь, гідність позивача, відомості, розповсюджені відповідачем в студії телеканалу «Інтер» а саме, що позивач в числі інших жителів села є алкоголіком, та зобов'язати відповідача спростувати відомості, поширенні ним в студії телеканалу «Інтер» на телепередачі «Стосується кожного» у спосіб найбільш близький до способу їх поширення протягом п'яти днів з дня набрання чинності рішення суду законної сили.

Свій позов позивач мотивує тим, що 26.10.2016 року позивач був запрошений в студію телеканалу «Інтер», де проводився запис телепередачі «Стосується кожного». Під час запису телепередачі ведучий програми продемонстрував в студії відеозапис де позивач в числі інших жителів села давав інтервю про те, що ОСОБА_3 мало уваги приділяє своїм дітям, які часто звертались до позивача та просили поїсти. На запитання ведучого до ОСОБА_3 про те, чому люди села негативно її характеризують, вона відповіла ,що вони всі алкоголіки при цьому указала на монітор де був і позивач в числі інших жителів села. Дослівно відповідач сказав: «То це ж алкоголіки», і при цьому показала на монітор, де було зображення позивача та ще декілька жителів села Сигнаївка Шполянського району Черкаської області. 21.11.2016 телепередача «Стосується кожного» вийшла в ефір і таким чином слова відповідача про те, що позивач є алкоголіком побачила вся країна. Після виходу телепередачі в ефір, до позивача почали дзвонити знайомі, односельці та рідні, які були вражені словами відповідача , про те, що позивач алкоголіком. Позивач вважає,що відповідач як в студії телеканалу «Інтер» так і при виході телепередачі на екран розповсюдила про нього негативну, неправдиву інформацію. За все своє життя у селі Сигнаївка, від народження і до сьогоднішнього дня, позивач ніколи і нікого не ображав, ні з ким із односельців не конфліктував, завжди допомагав і допомагає людям. Спиртних напоїв не вживає. На обліку у лікаря нарколога з цього приводу не стоїть і ніколи не стояв. В селі позивача знають як добропорядну, чесну та чемну людину і ніхто не може сказати про нього погане. Після виходу телепередачі односельці позивача почали обурюватись поведінкою відповідача, одні співчували інші глузували та жартували. Проживаючи в селі Сигнаївка, після виходу телепередачі до позивача змінилось ставлення людей, позивач почав сильно хвилюватися, душевно переживати, йому стало зле, він не міг спати, у позивача піднявся тиск та він вимушений був звертатись за медичною допомогою. Враховуючи вищенаведене позивач стверджує, що розповсюджена відповідачем інформація є недостовірною, її поширення ганьбить честь та гідність позивача. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

У суд позивач та представник позивача з'явилися, вказали, що позов підтримують повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у суд не зявився, про час дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову заперечував, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він адресував слова «…то це ж алкоголіки» в ефірі телепередачі «Стосується кожного» не позивачу, а парі іншим жителям села, оскільки у відповідача склалося таке враження про цих осіб, тому що їх поведінка не завжди мала ознаки адекватної. Відповідач не розуміє, чому позивач прийняв сказані відповідачем слова на свій рахунок, адже відповідач ніколи не бачив позивача у стані алкогольного сп'яніння, і тому у відповідача не було підстав відносити позивача до алкоголіків. Відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в даній справі не підлягають до задоволення, оскільки відсутні докази, які б свідчили про те, що слова відповідача «…то це ж алкоголіки» були адресовані саме позивачу. Також слова відповідача «…то це ж алкоголіки», які не демонструють будь-яку подію чи явище, що відбулися в конкретному місці та в конкретний час, не можуть сприйматися, як недостовірна інформація, а є оціночним судженням. Позивач не доводить порушення його особистого немайнового права внаслідок сказаних відповідачем слів «…то це ж алкоголіки». Відповідач вважає, що відсутній причинний зв'язок між словами відповідача «…то це ж алкоголіки» і негативним ставленням до ОСОБА_1 жителів с. Сигнаївка, Шполянського району, Черкаської області.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 31.08.2017 було відкрито провадження по справі.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення на підставі наступного.

У суді встановлено, що 21.11.2016 телепередача «Стосується кожного» на телеканалі «Інтер» вийшла в ефір. На запитання ведучого до ОСОБА_3 про те, чому люди села негативно її характеризують, вона відповіла, що дуже не любить алкоголіків, а там всі алкоголіки (08:53) при цьому перед цими словами був показаний відеоряд, в якому жителі с. Сигнаївка, Шполянського району, Черкаської області, критикували ОСОБА_4 Позивач був в числі інших жителів села (а.с.14).

Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих в приміщенні (будинку) осіб №69 від 14.02.2017, до складу сімї ОСОБА_1, проживаючих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, входять ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_5, син ОСОБА_6, син ОСОБА_7 за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає (а.с.6).

Відповідно до довідки-характеристики №70 від 14.02.2017, виданої виконкомом Сигнаївської сільської ради Шполянського району Черкаської області, за час проживання в с. Сигнаївка ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони. По характеру доброзичлива, відповідальна. Алкогольними напоями не зловживає. В громадських місцях поводить себе належним чином. Скарг від сусідів і односельців в сільську раду не надходило. Сигнаївська сільська рада компрометуючими матеріалами щодо ОСОБА_1, не володіє (а.с.7).

Згідно з поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, під час запису телепередачі «Стосується кожного» та під час трансляції телепередачі в прямому ефірі ОСОБА_3 назвала жителів с. Сигнаївка, серед них і ОСОБА_1, алкоголіками (а.с.8-12).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9 показали, що ОСОБА_3 назвала жителів с. Сигнаївка, серед них і ОСОБА_1, алкоголіками, при цьому показуючи на екран, де транслювався відеозапис за участю жителів села.

Відповідно до ст. ст. 28, 32 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності: кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі ч.1, 3 ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. ч.1, 4, 6, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв'язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Суд не посилається на ч. 3 ст. 277 ЦК України, на яку посилається позивач, оскільки на момент виникнення спору дана частина статті була виключена.

Згідно з ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації і може звернутись до суду з позовом про захист своєї ділової репутації

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні е перекручені), а негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в

особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

В п. 4 вказаної постанови зазначається, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Суд вважає, що в судовому засіданні не доведено, що слова, які були сказані відповідачем стосувались безпосередньо позивача.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

В п. 19 Постанови зазначається, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції.

Суд приходить до висновку, що інформація, поширена відповідачем, була оціночним судженням, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Оскільки позов не задовольняється, суд залишає судові витрати на рахунку позивача.

Керуючись ст.ст. 28, 32 Конституції України, ст.ст.277, 297, 299 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», ст.ст. ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 27.06.2018.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_14