Провадження № 2/760/6045/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 листопада 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Кривулько С.В.
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу у спрощеному провадженні з повідомленням сторін за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді - Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,-
18.07.2018 позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути в порядку регресу понесені витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 222969,54 грн., та судовий збір в розмірі 3344,54 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 29.03.2016 між ТДВ «СК Віді - Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 6817. Забезпеченим транспортним засобом є «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1.
14.01.2017 по вул. Борщагівській, 193 у м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.
Згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 04.04.2017, винним у скоєнні ДТП, що сталася 14.01.2017, було визнано ОСОБА_1 та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
28.02.2017 ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК Віді - Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування.
15 та 16 березня 2017 року ТДВ «СК Віді - Страхування» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 284352,27 грн.
Вказує, що цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «СК «Юнівес» за полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК1929785. За полісом встановлено ліміт відповідальності у розмірі 100000,00 грн. з урахуванням франшизи у розмірі 1000,00 грн.
З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов.
18.07.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
18.07.2018 судом направлені запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації.
15.08.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою суду від 27.08.2018 справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 27.11.2018.
Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної, остання просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Судова повістка, що направлялись на його адресу за місцем проживання, не була отримана відповідачем та повернута на адресу суду.
Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Відповідно з ст. 4 Закону України «Про страхування», страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.
Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно положень ст.ст. 1187 ЦК України, шкода спричинена джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Судом встановлено, що 14.01.2017 по вул. Борщагівській, 193 у м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.
Згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 04.04.2017, винним у скоєнні ДТП, що сталася 14.01.2017, було визнано ОСОБА_1 та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.12)
Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається, що 29.03.2016 між ТДВ «СК Віді - Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 6817. Забезпеченим транспортним засобом є «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.5-10).
Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля 28.02.2017 звернувся до ТДВ «СК Віді - Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с.14)
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю та майну третьої особи.
15 та 16 березня 2017 року ТДВ «СК Віді - Страхування» на підставі страхового акту № КР-012021 від 09.03.2017, рахунку № СКмС - 0002408 від 28.02.2017, акту виконаних робіт № СКмСА - 002137 від 28.04.2017, акту виконаних робіт № СКмСА - 004031 від 08.05.2017, звіту про визначення матеріального збитку № 2894 від 14.02.2017 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 284352,27 грн. (а.с. 41, 41)
19.04.2017 ОСОБА_2 повторно звернувся до ТДВ «СК Віді - Страхування» з заявою про доплату страхового відшкодування (а.с.43)
Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «СК «Юнівес» за полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК1929785. За полісом встановлено ліміт відповідальності у розмірі 100000,00 грн. з урахуванням франшизи у розмірі 1000,00 грн.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 3344,54 грн.
Враховуючи вищевикладене, позов ТДВ «Страхова компанія «Віді - Страхування» підлягає задоволенню.
Керуючись ЗУ «Про страхування», ст. ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді - Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанціїї.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: