Справа № 311/3040/18
Провадження № 2/311/1195/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що з відповідачкою ОСОБА_2В він проживав у шлюбі, який зареєстровано 27.12.2011 виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради, актовий запис №195. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 21.06.2017 Василівським районним судом Запорізької області в цивільній справі №311/1219/17 винесено рішення про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

За рішенням Василівського районного суду Запорізької області в цивільній справі №311/1355/17 від 20.06.2017, з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_5 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2017 до досягнення дитиною повноліття.

23 вересня 2017 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_4, який зареєстровано виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району, актовий запис №82. 20 листопада 2017 року від вказаного шлюбу народилась донька - ОСОБА_6. Дружина позивача - ОСОБА_4 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Судовим наказом №311/2057/18, виданим Василівським районним судом Запорізької області, з позивача стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_6, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2018 до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказав, що з моменту прийняття рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 змінився його сімейний та матеріальний стан, оскільки він одружився і у нього народилася донька, на яку за судовим наказом від 19.07.2018 з нього стягнуті аліменти, та, відповідно до вимог ст.84 СК України, він утримує дружину, яка доглядає дитину до трьох років.

Отже, на думку позивача, змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а тому він, з урахуванням вимог ст.. 192 СК України, просив суд зменшити встановлений розмір аліментів за рішенням Василівського районного суду Запорізької області в цивільній справі №311/1355/17 від 20 червня 2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; зменшити встановлений розмір аліментів за судовим наказом Василівського районного суду Запорізької області від 19.07.2018 №311/2057/18 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ? частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 2-3).

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного.

На думку ОСОБА_2, підстави для задоволення позову та зменшення розміру аліментів відсутні, оскільки лише зміна сімейного стану позивача не може бути прийнята судом достатньою підставою для зменшення розміру аліментів на утримання старшої доньки позивача, а наявність судового наказу Василівського районного суду Запорізької області у справі № 311/2057/18 від 19.07.2018 за фактичного продовження шлюбних відносин позивача із відповідачем ОСОБА_4 є підтвердженням фіктивності позовних вимог ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1 в тій справі для обґрунтування підстав поданого позову в цій справі.

З довідки позивача про доходи встановлено, що його заробітна плата суттєво зросла по відношенню до її розміру, який існував на час винесення рішення у справі № 311/1355/17 від 20 червня 2017 року про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки сторін.

Крім того, відповідач звернула увагу суду на те, що позивачу достовірно відомо про складну хворобу їх доньки з 2015 року на бронхіальну астму, яка потребує постійних витрат на медичні ліки та санаторне лікування. Розмір аліментів, які сплачує позивач, на теперішній час, ледь вистачає на купівлю необхідних ліків для доньки, а на санаторне лікування розміру аліментів не вистачає, через що вона вимушена додатково підробляти на другій роботі поза робочим часом на основній роботі (а.с. 31-32).

Відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, згідно якого вона визнала позов в повному обсязі (а.с. 48).

У відповіді на відзив відповідача ОСОБА_2 позивач вказав, що він оплачував страховку доньці та вартість ліків в 2017 році. Крім того, відповідачем не надано доказів звернення до суду з позовом про стягнення з нього додаткових витрат, відповідно до вимог ст.. 185 СК України (а.с. 47).

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених в позові. Додатково суду пояснив, що на теперішній час він проживає з відповідачем ОСОБА_4, з якою мають спільний сімейний бюджет. Йому відомо про наявність захворювання доньки від першого шлюбу, однак він вважав, що виставлений їй діагноз не відповідає дійсності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник просили суд відмовити в задоволенні позову, з відстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач додатково суду пояснила, що їхня з позивачем донька протягом тривалого часу хворіє на бронхіальні астму, в звязку з чим вона несе додаткові витрати, повязані з необхідністю придбання їй спеціальних медичних препаратів та оздоровлення дитини. Позивачу достовірно відомо про вказане захворювання доньки. Крім того, вона проживає одна з двома неповнолітніми дітьми та для можливості забезпечення нормального життя дітей працює на двох роботах. Представник відповідача додатково зазначив, що з моменту винесення рішення судом про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_2, його матеріальний стан лише покращився, що підтверджено довідкою про доходи ОСОБА_1

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов визнала та пояснила, що, дійсно, вона проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та їхньою спільною дитиною. Судовий наказ, за яким з позивача на її користь було стягнуто аліменти, до виконання нею не предявлявся. На теперішній час аліменти стягуються лише на першу дружину позивача. Вважає, що за умови зменшення розміру аліментів до 1/6 частини буде забезпечено принцип рівності дітей.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Предметом позову в справі є зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідачів, з ? частини до 1/6 частини його доходів.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2В перебували у шлюбі, який зареєстровано 27.12.2011 виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради, актовий запис №195. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 21 червня 2017 Василівським районним судом Запорізької області винесено рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року, з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

23 вересня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_4, який зареєстровано виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району, актовий запис №82. 20 листопада 2017 року від вказаного шлюбу народилась донька - ОСОБА_6. Дружина позивача ОСОБА_4 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Судовим наказом № 2-н/311/108/2018, виданим 19 липня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області, з позивача стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_6, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Вказані обставини підтверджені свідоцтвом про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5), свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (а.с. 6), рішеннями Василівського районного суду Запорізької області від 21 та 20 червня 2017 року, про розірвання шлюбу між сторонами та стягнення аліментів, відповідно (а.с. 7, 8-9), свідоцтвом про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 10), свідоцтвом про народження ОСОБА_6 (а.с. 11), судовим наказом Василівського районного суду від 19 липня 2018 року (а.с. 13).

Спірні правовідносини врегульовано Конституцією України, Сімейним кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивачем, в даному випадку, має бути підтверджено належними та допустимими доказами наявність підстав, визначених положеннями ч.1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, які мали місце вже після винесення рішення про стягнення аліментів.

В порушення вказаних вище положень СК України та вимог ст.. 81 ЦПК України, таких доказів позивачем суду на надано.

Заявляючи вимогу зменшення встановленого розміру аліментів за судовим наказом Василівського районного суду Запорізької області від 19.07.2018 №311/2057/18 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ? частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачем, взагалі не наведено правових підстав, визначених ч.1 ст. 192 СК України, для задоволення позову в цій частині, а визнання позову відповідачем ОСОБА_4 не дає підстав суду для зменшення аліментів, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

З огляду на викладене, суд вважає в цій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що після винесення Василівським районним судом Запорізької області 20 червня 2017 року рішення про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх доньки в розмірі ? частини, матеріальний стан позивача не погіршився, а навпаки, покращився, що підтверджено довідкою про доходи позивача, згідно якої, розмір заробітної плати ОСОБА_1 за липень 2017 року (наступний місяць після винесення рішення судом) склав 12 442 грн. 07 коп., а за усі наступні місяці заробітна плата є більшою (а.с. 14).

Судом також враховується, що спільна донька позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 протягом тривалого часу боліє на бронхіальну астму, що підтверджено численними медичними документами, наданими відповідачем: консультаційними висновками спеціаліста (а.с. 33,34,35), медичною карткою на ОСОБА_5 (а.с. 36-42), випискою із медичної картки (а.с.43) та ін. Згідно відповіді КЗ «Василівський центр ПМСД» Василівської районної ради Запорізької області, ОСОБА_5 перебуває на обліку в Дніпрорудненській АЗПСМ з діагнозом «Бронхіальна астма, змішана форма 2-го ст..» з 26 серпня 2015 року (а.с. 58).

З огляду на викладене, враховуючи, що судом не встановлено обставин, визначених ч.1 ст. 192 СК України, які б слугували підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, а навпаки встановлено покращення матеріального стану позивача, враховуючи факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4, ведення ними спільного бюджету, відсутність предявлення до виконання та фактичного стягнення з позивача на користь ОСОБА_4 аліментів за судовим наказом, що визнано сторонами та підтверджено довідкою про заробітну плату позивача (а.с. 14), наявність захворювання у доньки сторін ОСОБА_5 на бронхіальну астму, що тягне за собою понесення ОСОБА_2 додаткових витрат, повязаних з необхідністю придбання медичних препаратів та оздоровлення дитини, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

Суд зазначає, що сама зміна сімейного стану позивача у звязку з повторним одруженням та народженням другої дитини не є правовою підставою для зменшення розміру аліментів на першу дитину та не звільняє позивача від обов'язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, батьком яких він є,а розмір стягуваних аліментів, на думку суду, є справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь батька в утримання дитини, яка проживає разом із відповідачем ОСОБА_2, і є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Враховуючи, що правові підстави для задоволення позову в частині зменшення аліментів, які стягуються з позивача на користь другої дружини, відсутні, додатково суд зазначає, що зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь першої дружини ОСОБА_2, буде суперечити інтересам першої дитини, оскільки призведе до нерівності в розмірі стягуваних аліментів на дітей.

Керуючись ст.ст. 263-268, 273 ЦПК України, суд

В И Р И Ш І В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Повний текст рішення суду виготовлено 30 листопада 2018 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7