Справа № 128/2084/18

РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 05 березня 2009 року в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 1,6679 гектари, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:007:0061, що розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала спадкодавиці згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 049743, виданого 28.02.2002 року Стадницькою сільською радою. Оригінал даного документу втрачено, про що було подане відповідне друковане оголошення в газеті «Подільська зоря» від 26.07.2018 року за № 30 (8712).

Позивач зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті 05 березня 2009 року ОСОБА_2, яка була його бабусею. Спадщину після її смерті він фактично прийняв, оскільки постійно проживав з нею на момент її смерті за однією адресою. Особи, які б мали право на обовязкову частку у спадщині відсутні. Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має можливості, у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку та у звязку з відсутністю факту родинних відносин між ним та спадкодавицею.

В судове засідання учасники справи не зявились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача ОСОБА_1 згідно ордеру ОСОБА_3 в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача сільський голова с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області ОСОБА_4 в поданій заяві зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що 05 березня 2009 року в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 136368 від 05.03.2009 року (а.с. 8).

Після смерті 05 березня 2009 року ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 1,6679 гектари, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:007:0061, що розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала спадкодавиці згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 049743, виданого 28.02.2002 року Стадницькою сільською радою, що підтверджується копією вказаного державного акта (а.с. 19).

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

04 березня 2009 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповіла все своє майно своєму онукові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт посвідчено секретарем Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 03, що підтверджується його копією (а.с. 10).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2012 року по справі № 203/4750/12 ОСОБА_1 було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 05 березня 2009 року. Рішення набрало законної сили 15 вересня 2012 року, що підтверджується його копією, наявною в матеріалах спадкової справи № 549/2012, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої 05 березня 2009 року ОСОБА_2.

Зазначеним рішенням було встановлено, що осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 немає, оскільки син спадкодавиці (батько позивача по справі ОСОБА_1М.) ОСОБА_6 помер 1998 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У визначений судовим рішенням додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, що також вбачається зі згаданої копії спадкової справи.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 05 березня 2009 року ОСОБА_2 позивачу було відмовлено у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку, виданий на імя спадкодавиці, що підтверджується постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії за № 1292/02-31 від 29.06.2017 року (а.с. 38).

Крім того, у позивача відсутнє свідоцтво про народження його батька ОСОБА_6 (сина спадкодавиці).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Той факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 09 липня 1998 року є рідним сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 05 березня 2009 року підтверджується наступними доказами: копією ОСОБА_4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відступіть актового запису цивільного стану від 19 липня 2018 року № 7 серії ЕКН № 870289 (а.с. 11); копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії ІІ-АМ № 366824, виданого 11.01.1979 року, згідно якого його батьком записаний ОСОБА_6 (а.с. 13); актом, складеним в присутності сусідів та затвердженим Стадницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області від 25.07.2018 року, в якому зазначається, що дійсно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 09 липня 1998 року був рідним сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла 05 березня 2008 року. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився і виріс в с. Стадниця, в будинку № 14 по вул. Пушкіна, Вінницького району Вінницької області (а.с. 31) та копіями виписок з погосподарської книги Стадницької сілської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 33-37).

Судом зясовано, що встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для подальшого кінцевого оформлення в нотаріальному порядку своїх спадкових прав після смерті своєї бабусі ОСОБА_2, що дає суду законні підстави для задоволення позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Той факт, що ОСОБА_2 яка померла 05 березня 2009 року дійсно належить земельна ділянка площею 1,6679 гектари, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:007:0061, що розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області підтверджується копією друкованого оголошення в газеті «Подільська Зоря» від 26.07.2018 року за № 30 (8712) про втрату Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 049743, виданого Стадницькою сільською радою 28.02.2002 року на імя ОСОБА_2, (а.с. 21) та копією самого державного акта (а.с. 19).

Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у нього немає, суд вважає позовну вимогу про визнання за ним права власності на вищевказану спадкову земельну ділянку обґрунтованою, в звязку з чим вона також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 315, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 09 липня 1998 року був рідним сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 05 березня 2009 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений 04 березня 2009 року ОСОБА_5, секретарем виконавчого комітету Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 03, після смерті 05 березня 2009 року бабусі ОСОБА_2, на:

земельну ділянку площею 1,6679 гектари, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер :01:007:0061, що розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна