19 листопада 2018 року , м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Осіпенко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Тиріної В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначив, що в нього та відповідача ОСОБА_2 під час проживання разом в незареєстрованому шлюбі народилась малолітня дитина, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 555. Відповідачка ОСОБА_2 разом із сином до 2014 року проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. У квітні 2014 року, відповідач ОСОБА_2 разом із сином переїхала проживати до своєї матері у м. Луганськ. В липні 2014 року він забрав сина у відповідача, оскільки відповідач ОСОБА_2 почала зловживати спиртними напоями. Спочатку відповідач ОСОБА_2 йому періодично телефонувала, цікавилася життям та здоров'ям сина, але потім зовсім перестала телефонувати. Під час останньої телефонної розмови, відповідач ОСОБА_2 повідомила йому, що вона проживає у м. Луганську і повертатися до нього із сином не планує. З літа 2014 року, відповідач ОСОБА_2 у вихованні та утриманні сина участі не приймає, не цікавиться обставинами та умовами його життя та розвитку, всі витрати на утримання сина несе він.
У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, позивач просить позбавити її батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї аліменти на його користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 972 (дев'ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні позову та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явилася про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. (а.с. 54, 61).,
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області у судове засіданні не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 62).,
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за її відсутності та ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Перевіривши надані суду документи, з'ясувавши правову позицію позивача, заслухавши свідків, встановивши наявність достатніх для того законних підстав, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:
Так, відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
На підставі досліджених в судовому засіданні документів, оцінивши їх як належні та допустимі докази, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження та є достовірними.
Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 555. (а.с. 4).,
Згідно довідки № 227 від 18 квітня 2018 року, виданою виконавчим комітетом Сотенської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім'ї сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина знаходиться на утриманні батька. (а.с. 5).,
Відповідно до довідки Комунального закладу «Станично - Луганський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з позивачем, відповідач з червня 2014 року вихованням дитини не займається, на всі прийоми в ФАП дитину приводить позивач та відноситься до дитини добре. Зауважень з боку медичних працівників до позивача не має. (а.с.6).,
Як вбачається з довідки № 152 від 07.05.2018 року, виданою Комунальним закладом «Сотенський навчально-виховний комплекс Станично-Луганського району Луганської області» малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідував дитячий садок «Казка» в період з жовтня 2015 року по травень 2016 року, увесь цей час позивач займався вихованням дитини, ніяких претензій щодо виховання сина дитячий садок «Казка» не мав. Відповідачка жодного відношення до виховання сина не мала. (а.с.13).,
Відповідно до характеристики на учня 2 класу Сотенського НВК №153 від 07 травня 2018 року, малолітній ОСОБА_3 навчається у Сотенському НВК з 2016 року. За весь час навчання відповідач не приходила жодного разу, усіма питаннями виховання і навчання дитини займався позивач. Все необхідне для навчання, а саме: продукти харчування, підручники, зошити, канцтовари купує позивач за власний рахунок. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини. (а.с. 14).,
Згідно характеристики від 18.04.2018 року виданої сільським головою Сотенської сільської ради, позивач ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_3 Вихованням сина займається лише позивач, відповідач ОСОБА_2 на території села не зареєстрована та не проживає. Позивач ОСОБА_1 за час проживання у селі зарекомендував себе добре, гарний батько, спокійний, підтримує дружні відносини з сусідами та мешканцями села, алкогольними напоями не зловживає, приводів до поліції не мав, до адміністративної відповідальності не притягувався, скарги до виконавчого комітету Сотенської сільської ради не надходило. (а.с. 10).,
Як вбачається з характеристики, виданої начальником відділу охорони ТОВ «Агенство Безпеки» позивач ОСОБА_1 за час роботи на підприємстві зарекомендував себе з позитивної сторони, виконавчий, акуратний, відповідальний, порушення службової дисципліни не допускав. Серед працівників відділу охорони користується повагою. За характером спокійний. (а.с 11)..
Відповідно до характеристики від 14.02.2018 року, виданої секретарем Сотенської ради, відповідач ОСОБА_2 фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_1 в період з серпня 2009 року по квітень 2014 року, має двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4, 2008 року народження, сина - ОСОБА_3, 2010 року народження. У квітня 2014 року виїхала з території сільської ради разом з дітьми. З травня 2014 року по теперішній час ОСОБА_3 мешкає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. В період з квітня 2014 року по теперішній час відповідач ОСОБА_2 на території Сотенської сільської ради не з'являлась, даних про фактичне мешкання в сільській раді не має, скарг на ОСОБА_2 до виконавчого комітету Сотенської сільської ради не надходило. (а.с. 12).,
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 та є сусідом позивача ОСОБА_1 В 2014 році відповідач ОСОБА_2 виїхала з села Сотенне, місце її проживання йому не відоме. З того часу, по цей день, він її не бачив, до дитини вона жодного разу за цей період часу не приїжджала. Вихованням малолітнього ОСОБА_3 займається його батько ОСОБА_1 та тітка ОСОБА_6, вони забезпечують дитину одягом, дбають про нього, зараз дитина ходить до 3 класу, куди його водить батько та тітка ОСОБА_1 Якщо дитини хворіє, ОСОБА_1 водить дитину до ФАП або везе до лікарні у м. Щастя.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 та є односельчанкою позивача ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_2 разом з позивачем ОСОБА_1 переїхала до с. Сотенне, потім вона бачила, що відповідачка вагітна, нічого поганого про відповідачку вона нечула. Приблизно у 2014 році ОСОБА_2 виїхала із села Сотенне, від людей вона чула, що відповідач переїхала до м. Луганська. Дитини постійно проживала з батьком - ОСОБА_1, він та його сестра ОСОБА_6 водили хлопчика до дитячого садка, а відповідачку з 2014 року вона взагалі не бачила.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 та є сусідом позивача ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_2 вже чотири роки не проживає у селі Сотенне, життям дитини не цікавиться, не надає матеріальної допомоги на її утримання, Позивач ОСОБА_1 на даний час проживає разом із своєю сестрою ОСОБА_1 та матір'ю, дитину до школи водить батько.
Відповідно до частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Згідно висновку Станично-Лугаської районної державної адміністрації Луганської області № 674 від 15.02.2018 року, доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, з яким суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків. (а.с. 7).,
Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо своєї дитини, не цікавиться її життям, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не відвідує, таке невиконання батьківських обов'язків відбувається протягом тривалого часу, що свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків. Судом не встановлено фактів перешкоджання відповідачу у здійсненні нею своїх батьківських прав чи обов'язків. Все вищезазначене свідчить, що ОСОБА_2 самоусунулася від виконання батьківських обов'язків.
За встановлених обставин винної поведінки відповідача ОСОБА_2 та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про злісне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення її батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9.
В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що відповідач працює та отримує заробіток (дохід).
До підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з принципу справедливості і обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні дітей. При визначенні розміру аліментів, суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум на одну дитину від 6 до 18 років з розрахунку на місяць з "01" липня по «30» листопада 2018 року становить 1944 грн. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач повинна сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 972,00 грн. (1944 : 2), що складає 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
Статтею 184 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 20.06.2018 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.
На підставі ст.ст. 2, 6, 7, 15, 17-19, 164-166, 180, 181 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 141, 258, 268, 282, 352, 430 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 у твердій грошовій сумі у розмірі 972 (дев'ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок, щомісячно, починаючи з 20.06.2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення суду складено 28.11.2018 року.

Суддя: Л.М.Осіпенко