КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2058/2018
Справа № 361/6277/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області в складі судді Петришин Н.М., ухвалене в м. Бровари 11 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Марія-К» про стягнення боргу по договору,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення боргу по договору та просив стягнути із відповідача на свою користь грошові кошти за невиконання договору від 25 квітня 2014 року в сумі 190000 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 205580 грн., 3 % річних в розмірі 16896,99 грн., інфляційні збитки в розмірі 156989,02 грн. та судові витрати.

Позов мотивував тим, що 25 квітня 2016 року уклав договір з відповідачем, за яким Фермерське господарство «Марія-К» зобов'язалося виконати роботи по обробітку земельних угідь спеціальною технікою на земельних ділянках позивача, а позивач - прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та на умовах, визначених цим договором. Результатом спільної діяльності сторін мав бути майбутній врожай, за умови дотримання відповідачем технічних умов виконання робіт. На виконання даного договору ним в період з 25 квітня 2014 року по 10 жовтня 2014 року, що згідно графіку фінансування відповідно до акту приймання виконаних сільськогосподарських робіт (послуг) від 25 квітня 2014 року, підписаного сторонами, була оплачена загальна вартість виконаних робіт в розмірі 190000 грн.

Відповідач порушив умови договору та не надав сільськогосподарських робіт (послуг) і не поставив вироблений продукт (врожай) позивачу, затримав виготовлення та поставку робіт та врожаю більше двох з половиною років, тому вважає стягнення вартості оплачених сільськогосподарських послуг на отримання врожаю в сумі 190000 грн. обґрунтованими. Вказував, що він неодноразово звертався до голови ФГ «Марія-К» з вимогою повернути кошти, однак відповідей не надано і збитки не відшкодовано. В зв'язку з цим він має право також на стягнення пені, інфляційних збитків та 3 % річних із відповідача за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 10 жовтня 2014 року по 25 вересня 2017 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року в позові ОСОБА_1 про стягнення боргу по договору відмовлено.

Позивач ОСОБА_1, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що акт приймання виконаних сільськогосподарських робіт (послуг) від 25 квітня 2014 року не містить посилання на договір без номеру від 25 квітня 2014 року, а також в акті перелік робіт відрізняється від переліку робіт в договорі, а тому цей акт не може бути використаний судом як безспірний доказ.

Крім того, під час розгляду справи представник позивача наголошував на тому, що акт є недійсним, і його можливо використовувати як доказ здійснення розрахунків, таким чином, суд не в повній мірі дослідив та оцінив наявні в справі докази, належність, допустимість та достовірність.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення боргу по договору, суд першої інстанції прийшов до висновку, що стороною позивача не доведено порушення умов договору з боку відповідача, відтак позовні вимоги про стягнення із відповідача коштів в розмірі 190000 грн., пені, інфляційних збитків та трьох процентів річних є безпідставними та недоведеними.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2014 року ОСОБА_1 та ФГ «Марія-К» уклали договір б/н, за умовами якого виконавець зобов'язується виконати роботи по обробітку земельних угідь спеціалізованою технікою на земельних ділянках замовника, а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.2.4 договору, «Актом прийому-передачі виконаних робіт» є документ, підписаний сторонами, яким визначається фактичний (реальний) об'єм виконаних робіт, їх вартість, наявність недоліків.

Згідно п. 1.3 договору, загальний розмір земельної ділянки, на якій замовник доручає виконавцю виконати роботи, орієнтовно складає 30 га., розташованої у с. Мокрець Броварського району Київської області. Остаточний розмір земельної ділянки визначається сторонами в акті приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 2.1 визначено загальну вартість робіт, яка складає 57000 грн., крім того, матеріально-сировинні витрати 133000 грн.

Згідно п. п. 2.3, 2.4 договору, розрахунки за цим договором здійснюються як у безготівковій формі, шляхом перерахування замовником грошей на поточний рахунок виконавця, так і за готівку, шляхом внесення готівки в касу господарства. Замовник, на підставі виставленого рахунку-фактури виконавця, перераховує на поточний рахунок виконавця вартість робіт, вказану у п. 2.1 цього договору, як передплату у наступному порядку: 40 % протягом трьох банківських днів з моменту підписання цього договору, як платіж, що забезпечує виконання робіт; остаточний розрахунок за відрахуванням платежу, вчиненого відповідно до п. 2.4.1 даного договору, замовник перераховує на поточний рахунок виконавця не пізніше трьох банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

У розділі 3 договору визначено права та обов'язки сторін. Так, замовник зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок виконавця гроші у порядку, розмірі та строки, встановлені цим договором; протягом двох робочих днів після отримання від виконавця акту прийому-передачі фактично виконаних робіт, підписати його та провести кінцевий розрахунок (у випадку розбіжностей між заявленим і фактичним обсягом виконаних робіт). Замовник має право перевіряти хід та якість виконання роботи у будь-який час, при цьому не втручаючись у діяльність виконавця; розірвати цей договір у разі, якщо виконавець без поважних причин не приступив до виконання роботи протягом десяти днів з моменту обумовленого сторонами строку початку робіт, за умови здійснення передплати у розмірі, встановленому у п. 2.4 цього договору. Виконавець зобов'язаний виконати роботи якісно та у строк, встановлений цим договором та передати результати виконаної роботи за Актом прийому-передачі виконаних робіт; усунути недоліки роботи, про які вказано у акті прийому-передачі виконаних робіт, або провести перерахунок, виходячи з вартості та норм, визначених цим договором.

Згідно п. 4.3 договору, після виконання робіт на кожному полі виконавцем складається, а уповноваженими представниками сторін підписується проміжний акт виконаних робіт. По завершенню виконання робіт складається остаточний акт прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно п. 4.4 договору, замовник при підписанні акту прийому-передачі виконаних робіт зобов'язаний оглянути результати роботи у в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них виконавцеві і вказати про такі відступи та недоліки у акті. У разі невиконання цієї умови заявник втрачає право посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно п. 5.2 договору, у разі порушення виконавцем обов'язків, передбачених цим договором, замовник повинен направити виконавцю повідомлення про усунення такого порушення, а якщо таке порушення не буде усунуто та буде продовжуватися протягом трьох днів після отримання повідомлення виконавцем, то замовник має право застосувати штрафні санкції, передбачені п. 5.3 цього договору.

Згідно п. 5.3 договору, у разі прострочення виконання обов'язку, встановленого п. 1.4 цього договору щодо строків виконання роботи, виконавець сплачує на користь замовника пеню у розмірі 0,1 % від вартості невиконаної роботи за кожен день прострочення.

В матеріалах справи на а. с. 12 наявний акт приймання виконаних сільськогосподарських робіт б/н від 25 квітня 2014 року, підписаний ОСОБА_1 та ФГ «Марія-К» в особі його голови, згідно якого загальна вартість виконаних робіт з ПДВ - 190000 грн., замовник приймає роботи й не має претензій до виконавця.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відтак, судом встановлено, що між сторонами укладено договір підряду, за яким замовник зобов'язувався виконати комплекс сільськогосподарських робіт по обробці земельної ділянки пл. 30 га., а замовник зобов'язувався оплатити виконання таких робіт.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 зазначав, що відповідач порушив умови договору від 25 квітня 2014 року, не виконав та не надав сільськогосподарських робіт (послуг) і не поставив вироблений врожай позивачу, затримав виготовлення та поставку робіт більше двох з половиною років.

Суд першої інстанції, проаналізувавши зміст договору, дійшов правильного висновку, що умовами договору від 25 квітня 2014 року не передбачалось обов'язку виконавця передати позивачу врожай, як зазначав ОСОБА_1 в позові, а тому його посилання на те, що відповідач порушив умови договору, затримавши поставку врожаю, є безпідставними.

Судом першої інстанції надано належної оцінки акту виконаних робіт від 25 квітня 2014 року, яким замовник підтвердив, що прийняв виконані роботи та претензій до виконавця не має, та доводам позивача в судовому засіданні, який пояснив, що підписав акт виконаних робіт за наполяганням відповідача.

Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Виходячи із наведених вимог закону, суд першої інстанції врахував, що позивач при виявленні відступів від умов договору чи недоліків зобов'язаний був негайно повідомити про це виконавця, однак ніяких вимог чи претензій до виконавця не направляв, а лише через три роки подав позов до суду, та що після підписання акту виконаних робіт він не може посилатись на недоліки роботи.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в судовому засіданні не доведено порушення умов договору з боку відповідача, та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не можна погодитися із доводами апеляційної скарги, що акт виконаних робіт є недійсним і його можливо використовувати лише як доказ здійснення розрахунків, на що в судовому засіданні звертав увагу представник позивача. Так, ЦПК України не передбачає часткової дійсності або недійсності доказів, і при вирішенні питання щодо належності, достовірності та достатності доказу необхідно виходити із його змісту в цілому.

Зокрема, ч. 2 ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Посилаючись на неналежність акту як доказу прийняття робіт, представник позивача посилався на те, що як договір, так і акт приймання виконання сільськогосподарських робіт (послуг) складено однією датою - 25 квітня 2014 року. Разом із тим, оскільки замовник прийняв роботу заздалегідь без перевірки, він відповідно до ст. 853 ЦК України позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). При цьому представник позивача не заперечував, що зазначений акт ним було підписано.

Апеляційний суд враховує, що акт приймання виконаних робіт наданий саме позивачем як доказ на підтвердження обставин, на які ОСОБА_1 посилався в позові, і суд першої інстанції надав йому належної оцінки.

Із цих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що акт приймання виконаних сільськогосподарських робіт (послуг) від 25 квітня 2014 року не містить посилання на договір без номеру від 25 квітня 2014 року, а також в акті перелік робіт відрізняється від переліку робіт в договорі, а тому не може бути використаний судом як безспірний доказ.

Крім того, позивачем не доведено, що між сторонами укладалися будь-які інші договори, на підтвердження виконання яких ними міг бути підписаний даний акт.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2018 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.