Єдиний унікальний номер: 448/1429/18
Провадження № 2/448/925/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27.11.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

учасники процесу:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що із відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 09.12.2010р. розірвано. Стверджує, що від даного шлюбу із відповідачем у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що їхній син проживає разом з нею, позивачкою, та перебуває на її утриманні, так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Стверджує, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, однак такий отримує нерегулярний, але високий заробіток.

Вважає, що відповідач має можливість утримувати дітей, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 (однієї тисячі п'ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою від 09.10.2018р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивачки, зазначивши, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, якому просить позивач.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 18.10.2008р., який згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 09.12.2010р. у цивільній справі №2-638/2010, - розірвано. Від подружнього життя в сторін народилася одна дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі, та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає кошти на утримання дитини, не піклується про її матеріальне забезпечення.

Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: поясненнями сторін; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 09.12.2010р. у цивільній справі №2-638/2010; копією свідоцтва про народження дитини сина сторін ОСОБА_4; копією свідоцтва про зміну імені позивача серії НОМЕР_3; копією паспорта позивачки ОСОБА_1; копією паспорта відповідача ОСОБА_2

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття; сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Змістом ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом враховано матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті обставини, що син сторін проживає разом з позивачкою ОСОБА_1, остання несе витрати по утриманню дитини.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Беручи до уваги усі наведені обставини,керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2018р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення буде складено до 03.12.2018р.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_2.

Суддя І.В.Торська

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя І.В.Торська