Справа № 214/2677/18
У Х В А Л А

21 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Козлова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Мариненко І.О.

без участі сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 скаргу акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2018 року представник стягувача ПАТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м.Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3, яку обґрунтував тим, що на виконанні у виконавчій службі перебував судовий наказ №212/4631/15 (2н - 212/1085/15) від 09.07.2015р., виданий Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь ДП «Криворізька теплоцентраль» (правонаступник АТ «Криворізька теплоцентраль») суми боргу у розмірі 5 261 грн. 31 коп. та судового збору в сумі 121 грн. 80 коп. Вважає, що під час виконання рішення суду (зазначеного судового наказу) державним виконавцем не вжито усіх необхідних заходів для примусового виконання судового рішення, внаслідок чого Постановою від 29.03.2018 року було повернуто виконавчий документ на підставі ст.37 ч.1 п.2 ЗУ «Про виконавче провадження». Не погоджуючись із вказаною постановою, скаржник просить суд скасувати її вважаючи неправомірною, а виконавче провадження відновити.

В судове засідання представник стягувача ПАТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_5 не зявився, надавши письмову заяву про розгляд скарги без участі скаржника, підтримав свої вимоги.

Представник Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції (державний виконавець Міщук А.Р.) до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив, будь яких заперечень або пояснень щодо скарги суду на час розгляду справи не надав.

Боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судом, про причини неявки суд не повідомила. Її неявка згідно ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної статті передбачено права та обов'язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2015 року суддею Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 видано судовий наказ 212/4631/15-ц (2-н/212/1085/15), про стягнення з ОСОБА_4 на користь Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» заборгованості в сумі 5 261,31 гривень та судовий збір в сумі 121,80 гривень.

Постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС м.Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29.03.2018 року у виконавчому провадженні №51983051 зазначений судовий наказ повернуто стягувачу через відсутність у боржника майна в межах суми боргу, на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника (ч. 2 ст. 451 ЦПК України).

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вжито належних і допустимих заходів для належного виконання рішення суду, як це передбачено п.9 ч.3 ст.129 Конституції України та статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", а тому відсутні підстави, передбачені ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" до повернення виконавчого листа стягувачу.

Отже, за вказаних обставин, заявлені скаржником вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 18, 37 Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453, 353 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29 березня 2018 року у виконавчому проваджені ВП № 519830518 про повернення виконавчого документу стягувачу. В решті вимог скарги відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю. В. Козлов