ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Молчанова Сергія Олександровича, третя особа Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2018 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Заборонено Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (, м. Київ, вул. Ковпака, 29) та будь-яким іншим особам відчуження квартири АДРЕСА_1 до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили.

В апеляційній скарзі АТ "Укрсоцбанк" просить ухвалу суду від 26 вересня 2018 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Молчанова С.О., третя особа АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов'язання вчинити певні дії (а.с.1-5).

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову (а.с.6-9).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що 06 квітня 2007 року між ним та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №07.1/99, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 67 600 доларів США для особистих потреб, не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, на споживчі цілі. У забезпечення виконання взятих на себе позичальником зобов'язань, між ОСОБА_1 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір іпотеки №293 від 06 квітня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гупало К.В. з реєстровим номером 293. Згідно вказаного договору іпотеки, ОСОБА_1 передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2, що належала йому на праві власності відповідно договору купівлі-продажу квартири від 16 червня 2004 року. У березні 2018 банк повідомив ОСОБА_1 про те, що у нього відсутнє право власності на квартиру, що є предметом іпотеки. Згідно даних Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником предмета іпотеки є ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 липня 2017 року, внесеного державним реєстратором Молчановим С.О., номер запису про право власності 23113932, на підставі договору іпотеки №293 від 06 квітня 2007 року. Позивач вважає вказане рішення про реєстрацію права власності на спірну квартиру, що є предметом іпотеки, за ПАТ «Укрсоцбанк» незаконним иа звернувся до суду з відповідними позовними вимогами. ОСОБА_1 просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим подальше виконання рішення суду у разі задоволення його позовних вимог (а.с.6-9).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2018 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Заборонено Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (, м. Київ, вул. Ковпака, 29) та будь-яким іншим особам відчуження квартири АДРЕСА_4 до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили (а.с.12).

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам та дійшов вірного висновку про необхідність заборонити відчуження квартири АДРЕСА_5, власником якої на даний час є ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, яке оскаржується позивачем у даній справі, пославшись на наявність спору між сторонами, та відчуження спірної квартири може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою судом порушено право банку, як власника так і іпотекодержателя квартири є необґрунтованими, оскільки оскаржуваною ухвалою суду про забезпечення позову заборонено лише відчуження вищевказаної квартири.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2018 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді