РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу в порядку загального провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою по справі - ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 07 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №242. Від спільного подружнього життя у них є малолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною даного звернення є те, що тривалий час, після народження доньки, з ініціативи ОСОБА_2 між ними часто виникали сварки та скандали на побутовому ґрунті. З червня 2011 року проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не турбуються один про одного, фактично стали чужими людьми. Відповідачка із зазначеного часу проживає із своєю матірю за адресою: вул. Козацький Шлях, 6, с. Дядьковичі, Рівненського району Рівненської області. Донька від народження і до сьогодення проживає з ним.

ОСОБА_2, як мати дитини, ухиляється від її виховання та матеріального утримання, з нею не проживає, не турбується про фізичний, духовний розвиток доньки, не піклується про її стан здоров'я, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення. Таким чином, кожен із них фактично живе своїм життям, а шлюб існує лише формально. Втратив до ОСОБА_2 почуття любові та довіри.

За таких обставин, він остаточно дійшов висновку про те, що шлюб між ними варто розірвати, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, перспектив для збереження сімї немає. Також, вважає за доцільне, після розірвання шлюбу, залишити проживати з ним їхню малолітню доньку, що позитивно впливатиме на її виховання та розвиток. Одночасно з питанням розірвання шлюбу змушений ставити питання й про стягнення аліментів на доньку, оскільки добровільно відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час він не має можливості повністю самостійно матеріально утримувати їхню дитину, забезпечувати її всім необхідним, нормально піклуватись про її стан здоровя, фізичний та духовний розвиток.

В свою чергу, ОСОБА_2 офіційно не працевлаштована, хоча є працездатна, а тому може та повинна матеріально забезпечувати свою доньку. Крім того, матеріальне становище відповідачки не обтяжене утриманням інших осіб, що відповідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України, враховуються при визначенні розміру аліментів. Таким чином, відповідачка може і зобовязана приймати участь в утриманні їхньої малолітньої доньки ОСОБА_3, а не перекладати цей обовязок виключно на нього як батька.

У звязку з вищезазначеним, вважає, що аліменти мають бути визначенні та стягнуті з відповідачки по справі у відповідності до ст. 184 СК України, в твердій грошовій сумі, з врахуванням вимог ч.2 ст.182 СК України про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просив шлюб, зареєстрований 07 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 242 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати. Малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з батьком ОСОБА_1. Стягнути з ОСОБА_2, аліменти на його користь, на утримання малолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, із врахуванням положень ч.2 ст. 182 СК України про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовну заяву в межах її доводів . Просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала повністю. Не заперечила проти його задоволення.

Представник органу опіки та піклування викликався в суд, проте з невідомих суду причин не зявився. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника органу опіки та піклування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.03.2008 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 242.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 1268, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Довідкою про склад сім'ї №81291 від 18.06.2018 року, виданою ЦНАП у м.Рівному підтверджується, що неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за місцем реєстрації проживання батька ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені , сторони проживають окремо понад 5 років, подружнє життя не відновлювали. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, та неповнолітньої дитини , а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Оскільки між сторонами відсутній спір щодо встановлення місця проживання дитини та як встановлено було судом дитина проживає з позивачем в м.Рівне за місцем реєстрації проживання, тому суд прийшов до висновку, що малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити на проживанні з батьком ОСОБА_1, про що не заперечила мати ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти за рішенням суду у звязку з ухиленням від утримання дитини в добровільному порядку, в твердій грошовій сумі, оскільки судом не встановлено, що відповідачка має постійний дохід у виді заробітної плати, доказів добровільного утримання дитини не надано.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1 492 грн, з 1 липня - 1 559 грн, з 1 грудня - 1 626 грн. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1 860 грн., з 1 липня - 1 944 грн., з 1 грудня - 2 027 грн.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня предявлення позову.

Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та виходячи з рівності прав та обов'язків батьків відносно неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти на утримання дитини за рішенням суду в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 18.06.2018 р. до повноліття дитини .

Рішення суду про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідачки в прибуток державного бюджету України в сумі 704,80 грн

На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115,160 СК України, керуючись 12, 81, 141, 263-268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07.03.2008 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 242, розірвати.

Неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити проживати з батьком ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, 24.01.1991р.н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. з індексацією , щомісячно, починаючи з 18.06.2018 р. до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в прибуток державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2.

Повне рішення виготовлено 26.11.2018 року

Суддя: О.В.Панас