Провадження № 2/761/2878/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Малинникова О.Ф. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадженя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 жовтня 2015 р. близько 10 год. в м. Києві по вул. Дк. Богомольця, 4 відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Фіат Дукато», державний номер НОМЕР_1, під час заїзду у двір інституту ім. Богомольця, не дотримувався безпечного інтервалу, був неуважним і допустив зіткнення з автомобілем «Опель Зафіра», державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 8 грудня 2015 р. в справі про адміністративне правопорушення № 757/44418/15-п водій автомобіля «Фіат Дукато» - відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні ДТП і притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 3 грудня 2015 р. в справі про адміністративне правопорушення № 757/44415/15-п позивач був визнаний не винним у вчиненні ДТП та провадження в адміністративній справі буле закрите, в зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Автомобіль «Опель Зафіра», державний номер НОМЕР_2, належить третій особі ОСОБА_3, але автомобілем періодично (і в тому числі на час ДТП) користується позивач на належній правовій підставі, власницею ТЗ передано позивачу для користування автомобіль і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Під час ДТП, відповідач керованим ним автомобілем завдав ушкодження автомобілю «Опель Зафіра», згідно зі звітом № 1154/15 від 18.12.2015 р. про визначення матеріального збитку, що був завданий пошкодженням автомобіля «Опель Зафіра», вартість матеріального збитку, що був завданий власнику пошкодженого автомобіля «Опель Зафіра», державний номер НОМЕР_2 становить 5454 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) гривень 18 коп.

Звіт був замовлений страховою компанією ПАТ «СК «СКАЙД», у якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_2

Страхова компанія винуватця ДТП ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД», відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, частково відшкодувала позивачу матеріальні збитки в сумі 4454 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят чотири) гривень 18 коп., тобто з відрахуванням суми франшизи, що була визначена за договором страхування в розмірі 1000.00 грн. та з врахуванням зносу автомобіля та пошкоджених деталей.

Таким чином, виходячи з наявних відомостей, позивач вважає, що страхова компанія виконала свої зобов'язання, визначені законодавством.

Наприкінці грудня 2016 року машина була повністю відремонтована за рахунок позивача, але, фактична вартість товарів і робіт із ремонту завданих відповідачем ОСОБА_2 пошкоджень, склала 8100 (вісім тисяч сто) грн.

Ця вартість товарів і робіт із ремонту пошкоджень складається з вартості придбання для заміни пошкодженого (розбитого) під час ДТП заднього ліхтаря автомобіля та з вартості ремонтно-відновлювальних робіт, що підтверджується доданими до цього позову документами: товарним чеком № 1 від 28.12.2015 р. на суму 4300,00 грн. на придбання нового заднього ліхтаря для заміни пошкодженого відповідачем; актом виконаних робіт № 2912/1 від 29.12.2015 р. ФОП ОСОБА_4 на проведення ремонтних робіт та товарним чеком № 376 від 29.12.2015 р. на суму 3800.00 грн. ФОП ОСОБА_4 про оплату проведених ремонтних робіт в сумі 3800.00 грн.

Таким чином, різниця між фактичною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню завданих позивачу відповідачем ОСОБА_2 пошкоджень під час ДТП і сумою виплати страхової компанії, з врахуванням суми франшизи складає 3645.82 грн.

Крім того, внаслідок ДТП і пошкодження автомобіля позивачу було завдано додаткові збитки, а саме:

-оплата послуг нотаріуса 29.02.2015 р. за посвідчення довіреності на представництво інтересів власника в суді 200 (двісті) грн.;:

-поштові втрати, що пов'язані з надсиланням претензій відповідачу в сумі 94 (дев'яносто чотири) грн. 70 коп.;

-витрати на мийку автомобілю для проходження огляду автооцінювачем 23.12.2015 р. і для авторемонту 29.12.2015 р. по 100.00 грн.. всього на суму 200 грн.

28 і 29 січня 2016 р. позивачем були надіслані претензії до ОСОБА_2 із пропозицією відшкодувати заподіяну ним шкоду в досудовому порядку, але ОСОБА_2 ці претензії не отримав і вони повернулися через закінчення термінів зберігання.

Крім того, діями відповідача ОСОБА_2, позивачу ОСОБА_1 завдано також і моральну шкоду, яка полягає в моральних переживаннях і стражданнях, пов'язаних з тим, що позивач ОСОБА_1 потрапив у ДТП, що саме по собі викликало у позивача стресову напругу і хвилювання.

Крім самих по собі хвилювань, що пов'язані з ДТП, додаткові хвилювання пов'язані з поведінкою відповідача на місці ДТП, оскільки наслідки цього ДТП могли б бути зведені до мінімуму, якби відповідач при першому ж зіткненні до лівого крила керованого позивачем автомобіля зупинився, але він, не зважаючи на явно чутний скрегіт і вібрацію металу, що роздирається, за наявності бічного дзеркала огляду з боку водія, не відразу зупинився, а вперто продовжував руху, збільшуючи пошкодження автомобіля.

Згодом, після зупинення, відповідач, вийшовши з автомобіля, не дивлячись на свою явну винуватість у вчиненні ДТП, почав звинувачувати позивача у його вчиненні, обмовив його перед працівниками поліції, що призвело до неправомірного складання працівником поліції на позивача протоколу по ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування завданих йому матеріальної шкоди і збитків 4140 (чотири тисячі сто сорок) грн. 52 коп.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування завданої мені моральної шкоди 4500 (чотири тисячі п'ятсот) гривень та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В судовому засіданні, судом на обговорення було поставлено питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

За згодою сторін у справі, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Протокольною ухвалою від 11.07.2017 року в справу залучено в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд».

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлявся належним чином, свого відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

13 жовтня 2015 р. близько 10 год. в м. Києві по вул. Дк. Богомольця, 4 відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Фіат Дукато», державний номер НОМЕР_1, під час заїзду у двір інституту ім. Богомольця, не дотримувався безпечного інтервалу, був неуважним і допустив зіткнення з автомобілем «Опель Зафіра», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 3 грудня 2015 р. в справі про адміністративне правопорушення № 757/44415/15-п позивач був визнаний не винним у вчиненні ДТП та провадження в адміністративній справі буле закрите, в зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 14)

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 8 грудня 2015 р. в справі про адміністративне правопорушення № 757/44418/15-п водій автомобіля «Фіат Дукато» - відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні ДТП і притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП. (а.с. 15)

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок вказаного ДТП автомобіль «Опель Зафіра», державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні.

Автомобіль «Фіат Дукато» д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ СК «СКАЙД».

Згідно зі звітом № 1154/15 від 18.12.2015 р. про визначення матеріального збитку, що був завданий пошкодженням автомобіля «Опель Зафіра», вартість матеріального збитку, що був завданий власнику пошкодженого автомобіля «Опель Зафіра», державний номер НОМЕР_2 становить 5454 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) гривень 18 коп (а.с. 19).

28.12.2015 року ОСОБА_1 подав до ПАТ «СК «Скайд» заяву про відшкодування матеріального збитку, отриманого в результаті ДТП згідно полісу страхування цивільної відповідальності

полісу страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. (а.с. 20).

Згідно платіжного доручення № 309 від 27.01.2016 року ПАТ «СК «Скайд» сплатив ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 4 454 грн. 18 коп. (чотири тисячі чотириста п'ятдесят чотири гривні 18 коп.).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно із п. 32.7 ст. 37 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, траховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Суд не приймає до уваги, наданий позивачем, рахунок кузовних робіт № 2912/1 від 29.12.2015 р.ФОП ОСОБА_4, оскільки належним доказом матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був би висновок експерта, проте позивчем не було заявлено клопотання про призначення по справі експертизи та не було надано висновку експерта проведеного за власної ініціативи.

Враховуючи наведене, ПАТ «СК «СКАЙД» було сплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 4454, 18 грн., тобто частково, а тому вимоги до нього щодо стягнення страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України зазначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Статтею 1194 ЦК України зазначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із п. 32.7 ст. 37 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов у частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана їй внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді у розмірі 1000,00 грн.

Що стосується моральної шкоди, то в цій частині, на думку суду, позов також задоволенню не підлягає за недоведеністю.

Згідно ст. ст. 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» про стягнення матеріальної і моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 141, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» про стягнення матеріальної і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 вартість втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 1000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір у розмірі 551, 21 грн.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Ф. Малинников