Справа № 761/9975/17
Провадження № 2/761/202/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд: визнати припиненим правовідношення за договором поруки №800001833-П від 17.09.2007 р., що був укладений між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.09.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа-банк» було укладено кредитний договір №800001833. Того ж дня, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки квартири за реєстровим №7282, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та договір поруки №800001833-П. Позивач зазначає, що поручився за зобов'язання боржника, що містяться у кредитному договорі, а саме: сума отриманого кредиту становить 55000,00 доларів США, процентна ставка за користування кредитом становить 11,50 % річних. Проте відповідачем була збільшена відсоткова ставка до 14,5 % річних, однак позивач жодних повідомлень щодо внесення змін до кредитного договору не отримував, у зв'язку з чим, збільшився обсяг відповідальності. Враховуючи, що зобов'язання були зміненні без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності, позивач вважає, що поруки припинилася на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

В судовому засіданні, судом на обговорення було поставлено питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

За згодою сторін у справі, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ПАТ «Альфа-банк» про розгляд справи повідомлявся належним чином, свого відзиву на позовну заяву до не суду не надав.

Третя особа ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлялася належним чином, своїх пояснень щодо позову до суду не надала.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

17.09.2007 р. між ЗАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №800001833, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 55000,00 дол. США зі сплатою 11,50% річних за користування кредитом зі строком повернення до 17.09.2027 р.

У забезпечення виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_2 за кредитним договором №800001833, 17.09.2007 р. між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 договору поруки, поручитель та боржник відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у ст. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Згідно із п. 5.4 ст. 5 договору поруки, у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

Відповідачем ПАТ «Альфа-банк» був поданий позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості з 17.09.2008 року, відсоткова ставка за користування кредитом збільшилася до 14,50 %.

Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору.

Отже, на зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 13.09.2017 р. по справі № 6-1539цс17.

Як вбачається з матеріалів справи відсоткова ставка за кредитним договором №800001833 від 17.09.2007 р. була збільшена з 11,50 % річних до 14,50 % річних 17.09.2008 р., проте відповідно до п. 5.4 договору поруки, позивача не було повідомлено про збільшення зобов'язань за кредитним договором та не було отримано його згоди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не було надано до суду свого відзиву на позовну заяв, доказів повідомлення позивача про збільшення зобов'язань за кредитним договором та отриманої від нього згоди.

Таким чином позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись 553, 554, 559 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим - задовольнити у повному обсязі.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_1 за Договором поруки №800001833-П, що укладений між ЗАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 від 17.09.2007 р., в забезпечення виконань зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором №800001833 від 17.09.2007 р.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: