КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 382/1793/ 17

провадження № 22-ц/824/2732/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.

суддів - Мазурик О.Ф., Шкоріної О.І.

за участі секретаря - Булах А.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Черняхівська сільська рада Київської області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Яготинського районного суду Київської області від 28 листопада 2017 року у складі судді Литвин Л.І.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Черняхівської сільської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Уточнивши позовні вимоги, зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його баба - ОСОБА_3, єдиною спадкоємицею першої черги за законом була її донька, ОСОБА_4, яка є матір'ю позивача. У передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 не зверталася, однак розпорядилась речами померлої бабусі, тому вважає, що відповідно до ст. 549 ЦК України фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його брат, ОСОБА_5. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємицею першої черги за законом майна померлого була його мати - ОСОБА_4. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 не зверталася, однак, позивач вважає її такою, що прийняла спадщину відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки вона постійно проживала разом з сином однією сім'єю по день його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача - ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,16 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області. В силу ст. 1261 ЦК України він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався, однак вважається таким, що прийняв спадщину, так як постійно проживав разом з матір'ю однією сім'єю по день її смерті.

Після його бабусі, матері та брата залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлим на підставі державних актів серія НОМЕР_1 (на ім'я ОСОБА_3); серія НОМЕР_2 (на ім'я ОСОБА_5) та серія НОМЕР_3 (на ім'я ОСОБА_4, розташованих на території Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області.

Проте, на даний час він не може оформити свої спадкові права, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки у нього відсутні. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Просив встановити, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Окрім того, просив встановити, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, постійно проживала разом із своїм сином ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, по день його смерті, тобто на час відкриття спадщини, а також встановити, що він постійно проживав разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 28 листопада 2017 року позов задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Встановлено, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, постійно проживала разом із своїм сином ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, по день його смерті, тобто на час відкриття спадщини. Встановлено, що ОСОБА_1, постійно проживав разом із своєю матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини. Постановлено:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_4, розміром 4,56 га, яка розташована на території Черняхівської сільської ради, призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 від 27 грудня 2002 року;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_6, розміром 4,56 га, яка розташована на території Черняхівської сільської ради, призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,яка належала його брату ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5 від 27 грудня 2002 року;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_7, розміром 4,56 га, яка розташована на території Черняхівської сільської ради, призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,яка належала його бабусі ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 27 грудня 2002 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позову щодо визнання права власності на земельну ділянку №45 , розміром 4,56 га, яка розташована на території Черняхівської сільради і належала його бабусі ОСОБА_3, скасувати запис у Державному реєстрі речових прав про державну реєстрацію за ОСОБА_1 на цю земельну ділянку. Просила встановити , що вона прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 27 грудня 2002 року.

Посилалася на те, що судом неповно встановлені обставини справи , неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення.

Зазначає, що вона є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 і єдиною спадкоємицею першої черги за законом, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому ухваленим рішенням порушуються її майнові права щодо спадщини.

У порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується .

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів апеляційного суду міста Києва переведено на роботу на посади суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року №3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

Повідомлення про початок роботи новоутвореного Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» 03 жовтня 2018 року.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області, передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

У зв'язку із зазначеним, вказана цивільна справа прийнята до провадження Київського апеляційного суду.

Сторони своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач ОСОБА_1 та представник Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_6, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що факт належності земельних ділянок ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 підтверджується державними актами на право приватної власності на землю серія НОМЕР_8, серія НОМЕР_9, серія НОМЕР_10, виданих 27 грудня 2002 року. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд уважав, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Частиною1,4 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як убачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовував свою позовну заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його баба - ОСОБА_3. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) єдиною спадкоємицею першої черги за законом була донька померлої (його мати) - ОСОБА_4. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 не зверталася, однак уважає, що своїми діями, які виразилися в тому, що після смерті ОСОБА_3 його мати розпорядилась речами померлої, вона фактично відповідно до ст. 549 ЦК України вступила в управління та володіння спадковим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК ЦРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер брат позивача ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємицею першої черги за законом майна померлого є його мати - ОСОБА_4. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 не зверталася, однак позивач уважає, що вона прийняла спадщину, так як постійно проживала разом з ним однією сім'єю по день його смерті.

Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивача - ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,16 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області. В силу ст. 1261 ЦК України він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався, однак вважає себе таким, що прийняв спадщину, так як постійно проживав разом з матір'ю однією сім'єю по день її смерті.

Після бабусі, матері та брата залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлим на підставі державних актів серія НОМЕР_1 (на ім'я ОСОБА_3); серія НОМЕР_2 (на ім'я ОСОБА_5) та серія НОМЕР_3 (на ім'я ОСОБА_4, розташованих на території Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області.

Позивач указував, що на даний час він не може оформити свої спадкові права, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки у нього відсутні, а відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Листом Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 &que=;Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування&que=; роз'яснено, що судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Отже , якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання відрізняється від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

У п. 3 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» визначено, що в судових рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя. В умовах дії такого принципу, суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають здійснювати активну роль у встановленні об'єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення усіх фактичних даних зі спору.

Як убачається з матеріалів справи, позивач з дати відкриття спадщини після смерті своєї матері, яка померла 01.09.2009 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, спадкова справа щодо померлої не заводилася, при цьому, у позовній заяві посилається на неможливість оформлення спадкових справ. Будь які докази щодо фактичного проживання позивача з матір'ю на час її смерті позивачем не надано, копія паспорта із зазначеним місцем проживання позивача до позову не надана, як і відсутні докази постійного проживання матері ОСОБА_4 з її сином ОСОБА_5 на день смерті останнього.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

Звертаючись з позовом до відповідача , Черняхівської сільської ради Київської області, позивач не вказав які його права порушені останньою з урахуванням того, що відповідач позов визнав та просив справу слухати у їх відсутність.

Задовольняючи позов у частині встановлення факту, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, суд взагалі не пересвідчився про наявність родинних зв'язків між ними, копія актового запису про народження ОСОБА_4, у якій матір'ю була би вказана ОСОБА_3, до позову не додана, не витребовувалась така копія і судом.

Разом з тим, як убачається з апеляційної скарги, ухваленим рішенням порушуються права апелянта ОСОБА_2, яка є дочкою ОСОБА_3 і є спадкоємицею першої черги за законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Що стосуються вимог ОСОБА_2 встановити, що вона прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 27 грудня 2002 року, то ці вимоги є предметом окремого позову, який не може бути розглянуто на стадії апеляційного провадження у справі, в якій такі вимоги не заявлялися.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 28 листопада 2017 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Черняхівської сільської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

О.І. Шкоріна