Справа № 199/9566/15-ц
(2/199/938/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

24.05.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, припинення спільної часткової власності на домоволодіння та припинення спільної сумісної власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, припинення спільної часткової власності на домоволодіння та припинення спільної сумісної власності на земельну ділянку.

В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 02 жовтня 2012 року ним зі ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд ВРХ № 192923, який був посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та був зареєстрований в Державному реєстру правочинів за № 5230968, а також 29.10.2012 року проведена державна реєстрація права власності за № 37355424. Відповідно до вказаного договору позивач купив 61/100 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вулиця Новозаводська, будинок № 53. Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому складається складається з: А-1 - житловий будинок, житловою площею 74,2 кв.м., загальною площею 109,8 кв.м., В - сарай, Г - вбиральня, Д - гараж, Ж - сарай, 3 - вбиральня, И - душ, Л - навіс, М - навіс, № 1-13,І-ІІІ - споруди.

Позивач зазначає, що фактично в його користування надійшла технічно поділена частина будинку з окремим входом, яка визначена відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 06.07.2012 року, як квартира № 2 загальною площею 53, 2 кв.м. та житловою площею 34,8 кв.м.. Таким чином, в його володінні та користуванні знаходиться не та частка спільного майна в натурі, яка належить йому на праві власності (61/100), а значно менша. У відповідача по справі фактично знаходиться більша частка спільного майна ніж їм належить. У звязку з чим позивач вважає, що порушується його право спільної часткової власності.

Відповідач ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 06.06.2016 року зареєстрованого в реєстрі №603 є власником 39/100 часток домоволодіння №53 по вулиці Новозаводській в м.Дніпрі, а також відповідно до договору дарування земельної ділянки від 06.06.206 року зареєстрованого в реєстрі №604 є співвласником земельної ділянки, розташованої по вулиці Новозаводська,53 в м.Дніпрі.

Позивач зазначає, що він звертався до відповідача щодо вирішення питання володіння та користування ним тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, або сплати відповідної матеріальної компенсації та укладанню відповідного договору, однак отримав відмову.

Також одночасно при укладенні позивачем зі ОСОБА_4 договору купівлі продажу частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд ВРХ № 192923 було укладено договір купівлі-продажу права у спільній сумісній власності на земельну ділянку ВРХ № 192924, який був посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та був зареєстрований в Державному реєстру правочинів за № 5231159. Відповідно до вказаного договору позивач купив право у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що розташована по вулиці Новозаводській, б. 53 міста Дніпра, кадастровий номер земельної ділянки :01:204:0061. Однак користування земельною ділянкою обмежено споживачем огорожею, яка зазначена на технічному паспорті, виготовленому КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 06.07.2012 року на плані земельної ділянки як № 9 та № 10.

Таким чином позивач вважає, що його право володінні та користуванні незаконно обмежено відповідачем та порушується його право спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Позивач зазначає, що оскільки його частка у праві власності на житловий будинок складає 61/100, в звязку з цим пропорційна частка на земельну ділянку має також складати 61/100.

У звязку з вищевикладеним позивач просить суд припинити право спільної часткової власності, поділити в натурі житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Дніпрі, вулиця Новозаводська, будинок № 53, визнати за ОСОБА_1 право власності на відокремлені частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що відповідає 54/100 частки позивача у спільному майні, а саме: на квартиру № 2 в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 53,2 кв. м. що складається з: приміщення 2-1 (4,5 кв.м.) - коридор; приміщення 2-2 (7,3 кв.м.) - житлова кімната; приміщення 2-3 (9,8 кв.м.) - житлова кімната; приміщення 2-4 (3,7 кв.м.) - кладова; в прибудові літ. «аі-і»: приміщення 2-5 (8,6 кв.м.) - кухня; в тамбурі прибудови літ. «аЗ-1»: приміщення 2-6 (1,6 кв.м.) - тамбур; в прибудові літ. «А1-1»: приміщення 2-7 (17,7 кв.м.) - житлова кімната; на надвірні будівлі і споруди: ганок літ. «а»; козирок; сарай літ. «В»; гараж літ «Д»; сарай літ «Ж»; навіс літ «М»; навіс літ «Л»; душ літ «И»; вбиральня літ «З»; вимощення II; тротуари, доріжки, майданчики III; огорожа № 3; хвіртка № 4; огорожа № 5; огорожа № 8; огорожа № 9; огорожа № 10; огорожа № 11; хвіртка № 12; хвіртка № 13, та стягнути грошову компенсацію, повязану зі зміною ідеальних часток в бік зменшення ідеальної частки позивача в сумі 11272 грн.

Припинити право спільної сумісної власності, поділити в натурі земельну ділянку, що розташована на території Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра, вулиця Новозаводська, б.53; цільове призначення - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :01:204:0061 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 61/100 частку земельної ділянки на якій розміщена відокремлена частка житлового будинку, господарські будівлі та споруди.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі,посилаючись на те що зазначений порядок користування земельною ділянкою склався ще попередніми власниками та встановлений рішенням суду, іншій поділ є технічно неможливим.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 02 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд ВРХ № 192923, який був посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та був зареєстрований в Державному реєстру правочинів за № 5230968, а також 29.10.2012 року проведена державна реєстрація права власності за № 37355424. Відповідно до вказаного договору позивач купив 61/100 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вулиця Новозаводська, будинок № 53. Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому складається складається з: А-1 - житловий будинок, житловою площею 74,2 кв.м., загальною площею 109,8 кв.м., В - сарай, Г - вбиральня, Д - гараж, Ж - сарай, 3 - вбиральня, И - душ, Л - навіс, М - навіс, № 1-13,І-ІІІ - споруди. Фактично в користування позивача надійшла технічно поділена частина будинку з окремим входом, яка визначена відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 06.07.2012 року, як квартира № 2 загальною площею 53, 2 кв.м. та житловою площею 34,8 кв.м.

Відповідач ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 06.06.2016 року зареєстрованого в реєстрі №603 є власником 39/100 часток домоволодіння №53 по вулиці Новозаводська в м.Дніпрі, а також відповідно до договору дарування земельної ділянки від 06.06.206 року зареєстрованого в реєстрі №604 співвласником земельної ділянки розташованої по вулиці Новозаводська,53 в м.Дніпрі.

Також одночасно при укладенні позивачем зі ОСОБА_4 договору купівлі продажу частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд ВРХ № 192923 було укладено договір купівлі-продажу права у спільній сумісній власності на земельну ділянку ВРХ № 192924, який був посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та був зареєстрований в Державному реєстру правочинів за № 5231159.

Судом по справі була призначена судова будівельно-земельно-технічна експертиза, матеріали якої надійшли до суду 03.03.2018 року.

Так експертом при дослідженні домоволодіння №53 по вул. Новозаводській в м. Дніпрі встановлено, що між співвласниками домоволодіння існує фактичний порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями га спорудами домоволодіння та земельною ділянкою. Житловий будинок літ; «А-1» по вул. Новозаводській, 53 у м. Дніпро розподілений між співвласниками на дві ізольовані квартири.

В експертному висновку зазначено, що на момент проведення дослідження фактичний порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами домоволодіння по вул. Новозаводській, 53 у м. Дніпро та порядок користування земельною ділянкою між співвласником 61/100 частини ОСОБА_1 та співвласником 39/100 частини ОСОБА_3 залишився за порядком користування попередніми співвласниками домоволодіння.

Визначити розподіл в натурі домоволодіння №53 по вул. Новозаводській в м. Дніпро відповідно до того порядку користування, що склався між співвласниками, якщо частки у власності останніх складають 61/100 та 39/100 без урахування прибудов, здійснених співвласниками після затвердження акту ідеальних часток, затверджених рішенням АНД райвиконкому від 13.11.1987 року не надається можливим, оскільки з того часу до моменту дослідження були проведені значні зміни по домоволодінню: знесення, демонтаж, перебудови та добудови, тобто встановити з яких будівель та споруд складалося домоволодіння станом на 13.11.1987 року, їх розміри та з яких конструктивних елементів та матеріалів був їх склад експерту не надається можливим.

Враховуючи існуючий фактичний порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями між співвласниками домоволодіння №53 по вул. Новозаводська в м. Дніпро експертом пропонується варіант розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд домоволодіння по вул. Новозаводській, 53 у м. Дніпро за встановленим між співвласниками фактичним порядком користування домоволодінням на момент проведення експертизи. А саме позивачу виділяється квартира № 2 загальною площею 53,2 квадратних метрів відповідно до Додатку № 1 до Висновку загальною вартістю 80792 грн., що на 11272 грн. менше від вартості 61/100 домоволодіння.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно із ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до ст.370 ЦК України піввласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині припинення права спільної часткової власності, поділ в натурі житлового будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Дніпрі, вулиця Новозаводська, будинок № 53, визнання за ОСОБА_1 право власності на відокремлені частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що відповідає 54/100 частки позивача у спільному майн зі сплатою відповідної компенсації не знайшли свого підтвердження, оскільки в судовому засіданні встановлено що, відповідно до рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів від 13.11.1987 року було затверджено, за попередніми співвласниками домоволодіння № 53 по вулиці Новозаводська в м.Дніпропетровську, акт ідеальних часток 39/100 частин та 61/100 частин на теперішній час фактичний порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами домоволодіння та порядок користування земельною ділянкою між новими співвласником ОСОБА_1 та співвласником ОСОБА_3 залишився не змінним. Посилання позивача на фактичне зменшення його частини у спільній власності не відповідають дійсності, оскільки невідповідність площі квартири №1, яка була придбана відповідачем ОСОБА_3, розміру долі 39/100 викликана тим, що акт ідеальних часток у співвідношенні 61/100 до 39/100 було затверджено ще рішенням Амур-Нижньодніпровської районної ради за№714 від 13.11.1987 р., але пізніше, у 1988 році, на підставі дозволу Амур-Нижньодніпровської районної ради від 12.08.1988 р. №531/11 попередньому власнику ОСОБА_6 було надано дозвіл зробити прибудову до будинку. Відповідно до зазначеного дозволу, за погодженням з іншим співвласником ОСОБА_4 та за його допомоги, ОСОБА_6 було добудовано приміщення 1-2- кухня 7.5 кв..м, 1-3-ванна 2.2 кв.м. При цьому зміни до акту ідеальних часток не вносились. Вказані приміщення використовуються для обслуговування будинку

Таким чином, збільшення площі квартири №1 відбулося внаслідок добудови приміщення первісним відповідачем ОСОБА_6, зазначена добудова здійсненна за рахунок коштів ОСОБА_6, стала його власністю, яка була відчужена потім на підставі договору добросовісному набувачу ОСОБА_3, і яка не може бути предметом поділу у складі домоволодіння. Так, ст. 357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку у встановленому законом порядку може зробити за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова є власністю співвласника,який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Стосовно вимог щодо поділу земельної ділянки, то відповідно до ст.88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою що перебуває у спільній частковій власності здійснюється за згодою всіх співвласників згідно договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно зі ст.89 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.04.1996 р. у справі №2-185/96 за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про визначення порядку користування земельною ділянкою було визначено порядок користування земельною ділянкою під спірним домоволодінням за фактично визначеним порядком землекористування між сторонами а саме: в користування ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (в яких позивач придбав частку) було виділено земельну ділянку площею 192 кв.м., а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (у якого придбала частку ОСОБА_3О.) -314 кв.м..

Відповідно до експертного висновку при дослідженні земельної ділянки №53 по вул. Новозаводській в м.Дніпро встановлено, що між співвласником 61/100 частини ОСОБА_1 та співвласником 39/100 частини ОСОБА_3,залишився фактичний порядок користування, який визначений Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.1996 року з невеликим розходженням по площі у звязку з проведенням чітких вимірів геодезичної зйомки.

Згідно з п.18-1 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Відповідно до п. п.21,22 вказаної постанови, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 Земельного Кодексу України, бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Оскільки експертом визначено варіанти поділу земельної ділянки в натурі тільки за фактичним користуванням співвласників, що не відповідає вищевказаному рішенню суду щодо визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, суд не вбачає можливості поділу земельної ділянки в натурі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12,81, 133,144,263-265 ЦПК України, ст. ст. 358, 364,368-370 ЦК України, ст. ст. 86-89 ЗК України,суд-

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, припинення спільної часткової власності на домоволодіння та припинення спільної сумісної власності на земельну ділянку,- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня складання повного рішення апеляційної скарги.

Суддя: