Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.,

за участі:

секретаря судового засідання Хорольської І.П.,

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить: встановити юридичний факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування заяви зазначає, що з 1989 року постійно проживає на території України, з 01.09.1989 по червень 1992 року навчалась в Бузівській загальноосвітній школі Магдалинівського району Дніпропетровської області, 01 липня 1996 року отримала паспорт громадянина України. Звернувшись до Магдалинівського районного сектору ГУДМС України в Дніпропетровській області з приводу видачі паспорту її донці та встановлення особи, належності до громадянства України у видачі паспорту було відмовлено та рекомендовано підтвердити факт належності до громадянства України. У звязку з чим звернулася до суду.

В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву, зазначила, що з 1989 року по теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується випискою з господарської книги Бузівської сільської ради.

Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуду суду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Матеріалами справи підтверджені наступні обставини.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Тбілісі, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.06.1975 року. Батьками зазначено: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_5.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб 27 травня 1996 року виконкомом Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, актовий запис № 05. Заявник після реєстрації шлюбу змінила прізвище " Мелконян " на прізвище чоловіка - "Абрамян"

В період з 01.09.1989 року по 16.06.1992 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 навчалася в Бузівській ОСОБА_7 ст. Магдалинівського району, Дніпропетровської області. 16.06.1992 року видано атестат про середню освіту АС № 070945.

Згідно виписки з по господарської книги встановлено, що ОСОБА_1, на період з 01.01.1991 року по 01.01.1993 рік мала зареєстроване місце проживання за адресою: Бузівка, вул. Гагаріна, 4, з 01.09.1989 року (з 14 річного віку заявника), навчалася в Бузівській школі, у період з 1991 рік по 1992 рік навчалась в 10 класі. За вказаною адресою також прописаний її батько.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України",Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно з п. 1 ст. 6 вказаного Закону громадянство України набувається, серед іншого, за народженням, територіальним походженням.

Згідно з пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що заявник постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 р., а тому її заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, належить задовольнити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 27 листопада 2018 р.

Суддя Т.А. Ковальчук