Справа № 428/8520/18
Провадження №2/428/1447/2018
27 листопада 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що кімната №122 у секції №21 у будинку №26 по вулиці Маяковського у м. Сєвєродонецьку Луганської області належить до комунального житлового фонду і не приватизована. У даній квартирі зареєстровані, але не проживають з 2015 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відповідачі припинили користуватися спірною кімнатою та виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, де наразі і проживають. За весь час своєї відсутності за місцем реєстрації відповідачі не приймали участі у сплаті комунальних послуг, всі оплати здійснює позивач, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Крім того, позивач не має змоги оформити субсидію зі сплати комунальних послуг. З огляду на зазначене, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Причини неявки відповідачів суду не відомі.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі.
У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Згідно копії акту встановлення факту проживання (не проживання) № 418, затвердженого 20.03.2018 року директором Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» ОСОБА_4, встановлено, що у кімнаті, розташованій за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, будинок 26, секція 21, кімната 122, фактично проживає ОСОБА_1. Крім зазначеної особи з 2015 року у кімнаті ніхто не мешкає.
Аналізуючи викладене вбачається, що у кімнаті, розташованій за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, будинок 26, секція 21, кімната 122, відповідачі не мешкають з 2015 року. Наміру проживати у вказаній кімнаті відповідачі не мають, перешкод у користуванні квартирою позивач не чинить.
З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачі не проживають в спірній кімнаті без поважних причин понад передбачені законодавством строки та втратили інтерес до житла, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, будинок 26, секція 21, кімната 122.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. С. Журавель