ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 638/11822/18

провадження № № 22-ц/818/1255/18

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: Головне Управління Національної Поліції в Харківській області,

відповідач: Державна казначейська служби України,

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне Управління юстиції у Харківській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними і неправомірними діями ГУН поліції, ГТУ юстиції в Харківській області та колишнього судді за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2018 року (в складі судді Хайкіна В.М.),

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 до суду з позовом до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне Управління юстиції у Харківській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними і неправомірними діями ГУН поліції, ГТУ юстиції в Харківській області та колишнього судді, в якому просив визнати дії відповідачів незаконними та неправомірними, стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на його користь моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень, матеріальну шкоду 3000 доларів США, судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне Управління юстиції у Харківській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними і неправомірними діями ГУН поліції, ГТУ юстиції в Харківській області та колишнього судді - повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся на цю ухвалу суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 07 вересня 2018 року він конкретизував і уточнив заявлені вимоги до вказаних відповідачів та вказав, що був інвалідом ІІ групи, має важкий матеріальний стан та в нього відсутні альтернативні джерела доходу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 листопада 2018 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без руху та повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, позовна заява ОСОБА_1 подана без дотримання вимог ст..ст.175, 177 ЦПК України, не сплачений судовий збір та в наданий судом строк зазначені недоліки усунуті не були.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви.

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 отримано копію ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 серпня 2018 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відпрвлення (а.с. 10).

07.09.2018 року на виконання ухвали ОСОБА_1 поштовим засобом зв'язку надіслав до суду пояснення, згідно яких конкретизував позовні вимоги та визначив, у чому виражається порушення його прав зі сторони усіх відповідачів. Отже, позивачем викладені позовні вимоги на свій розсуд.

Що стосується сплати судового збору, то колегія суддів зазначає наступне.

Загальні положення щодо судових витрат у цивільній справі регламентує глава 8 Цивільно-процесуального кодексу України. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від оплати встановлюються вимогами Закону України «Про судовий збір».

Статтями 3 і 4 Закону «Про судовий збір» визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Остаточне визначення суми судового збору, здійснюється судом.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить розміру суми судового збору, яка підлягає сплаті по даній справі, а також реквізитів його оплати.

Крім того, судом першої інстанції не були взяті до уваги та не перевірені позовні вимоги на відповідність вимогам пункту 13 частини 1 статті 3 ЗУ «Про судовий збір», згідно якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2018 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 листопада 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко