Справа № 361/6078/17
Провадження № 2/361/544/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Семінська Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, третя особа: Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності подружжя та членів сім'ї, визнання права власності та зняття арешту з майна,

установив:

ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, третя особа: Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності подружжя та членів сім'ї, визнання права власності та зняття арешту з майна.

Позивач зазначав, що 20 липня 2002 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб і який є чинним на даний час, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 та відповідними відмітками в громадянських паспортах обох із подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_2, якому на дату подання позову виповнилось повних 11 років, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 та відповідними відмітками в громадянських паспорта батьків дитини.

15 лютого 2006 року, в зв'язку із народженням дитини, вони спільно із дружиною придбали будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 15.02.2006 р., договором купівлі-продажу земельної ділянки від 15.02.2006 р. та витягом з державного реєстру правочинів та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, який було оформлено на ім'я дружини за письмової згоди позивача.

Сім'я позивача зареєстрована за вказаною адресою і спільно проживає у зазначеному будинку.

19 грудня 2008 року в межах кримінальної справи № 70/107-08 (в подальшому номер змінено на 69-0084) на все рухоме та нерухоме майно як позивача так і відповідача, постановою б/н слідчого СВ ПМ ДПА України було накладено арешт, який тривав до серпня 2017 року.

Підозри їм пред'явлено не було, що дало підстави до скасування арешту на нерухоме майно, в тому числі, на будинок, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва (справа № 761/25732/17) від 28.08.2017 р.

В той же час, з 06.12.2008 р. подружжя перебувало під вартою в межах зазначеної кримінальної справи, до 19 грудня 2012 - ОСОБА_3 та до 25 січня 2013 року - ОСОБА_1, що підтверджується відповідними постановами Шевченківського районного Суду міста Києві про зміну запобіжного заходу.

За час тримання під вартою вони не отримували жодних повідомлень про обтяження на будь-яких підставах з боку Броварського міськрайонного відділку державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Після зміни запобіжного заходу, відповідач ОСОБА_3 звернулась до відділку державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, де ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження на підставі наявних в неї відомостей про позов, який перебував в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди в зв'язку із пожежею в орендованому нею приміщенні.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму у розмірі 44 476 (сорок чотири тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 73 коп. та на користь ОСОБА_5 85 398 (вісімдесят п'ять тисяч триста дев'яносто вісім) грн. 97 коп. Видано виконавчі листи від 17.04.2009 р., на підставі яких розпочато виконавче провадження відділом державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

18 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах ВП № 13285998, про яку боржник повідомлений не був та яка не була зареєстрована у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна.

В 2016 році подружжя вирішило укласти шлюбний договір. В травні 2016 року все майно, що було придбано за час шлюбу і оформлено на ім'я дружини було внесено до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно та отримано інформаційну довідку № 59425230, із якої позивач вперше дізнався, що в 2009 році, окрім арешту в межах кримінальної справи, внесено відомості про арешт державним виконавцем служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області за виконавчим провадженням.

Таким чином, на дату подання позову, позивач позбавлений права на укладання з ОСОБА_3 шлюбного договору, добровільного розподілу нерухомого майна, що придбано у шлюбі, визначення його частки та частки їхнього малолітнього сина через дії державного виконавця служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, які є незаконними.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати право власності за ним на 1/3 будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки, на якій розташований будинок, кадастровий номер НОМЕР_4, визнати право власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/3 вказаного будинку та земельної ділянки, зняти арешт з усього будинку, та земельної ділянки, ухвалити окрему ухвалу, щодо встановлених порушень під час арешту майна посадовими особами Броварського міськрайонного відділку державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2, позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представники ОСОБА_7 і ОСОБА_8 позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, не з'явилася, про час та місце розгляду справи повихлялося належним чином. ОСОБА_6 направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, а також відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання представник третьої особи Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Направили до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, а також заперечення проти позову, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що 20 липня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.23).

Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.24).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 лютого 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Іваненком О.В., зареєстрованого в реєстрі за №701, відповідач ОСОБА_3 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею 0,0600 га, на якій розташований вказаний житловий будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 15 лютого 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Іваненком О.В., зареєстрованого в реєстрі за №698 (а.с.25-28).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на все нерухоме майно останніх накладено арешт (а.с.29-32).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2009 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму у розмірі 44 476 (сорок чотири тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 73 коп. та на користь ОСОБА_5 85 398 (вісімдесят п'ять тисяч триста дев'яносто вісім) грн. 97 коп. На виконання вказаного рішення суду 05 червня 2009 року було видано відповідні виконавчі листи (а.с.38,39).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Лопатинської Н.О. від 12 червня 2009 року відкрито виконавче провадження № 13286264 з примусового виконання виконавчого листа №2-1447, виданого 05 червня 2009 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_5 у розмірі 85398 грн. 97 коп. (а.с.111).

24 липня 2009 року державним виконавцем Лопатинською Н.О., при виконанні вищевказаного виконавчого листа №2-1447, виданого 05 червня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_5 у розмірі 85398 грн. 97 коп., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.133).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Лопатинської Н.О. від 20 серпня 2010 року відкрито виконавче провадження № 21185311 з примусового виконання виконавчого листа №2-3681, виданого 11 червня 2010 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ПАТ «Банк «Демарк» у розмірі 226 368 грн. 18 коп. (а.с.113).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Лопатинської Н.О. від 12 червня 2009 року відкрито виконавче провадження № 13285998 з примусового виконання виконавчого листа №2-1447, виданого 05 червня 2009 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_4 у розмірі 44 476 грн. 73 коп. (а.с.115).

18 вересня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Шкред І.Ю., при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1447, виданого 05 червня 2009 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_4 у розмірі 44 476 грн. 73 коп., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах ВП № 13285998 (а.с.42).

Згідно заперечень Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, на виконанні у відділі перебувають: - виконавче провадження № 13286264 (виконавець Шкред І.Ю.) по виконанню виконавчого листа №2-4477/09 від 05.06.2009 р., виданий Шевченківським районний судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 85398,97 грн. 10.06.2009 р., керуючись Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 13286264; - виконавче провадження №13285998 (виконавець Шкред І.Ю.) по виконанню виконавчого листа №2-4477/09 від 05.06.2009 р., виданий Шевченківським районний судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 444766,73 грн. 10.06.2009 р., керуючись Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 13285998; - виконавче провадження №21185311 (виконавець Лопатинська Н.О.) по виконанню виконавчого листа №2-3681, виданого 11.06.2010 р. Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, боргу в розмірі 226 368 грн. 18 коп. на користь ПАТ «Банк «Демарк», код 19357516. 20.08.2010 р., керуючись Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Станом на 06 вересня 2018 року боржник не сплатив суми боргу за виконавчими документами (а.с.236-237).

З позовної заяви вбачається, що у 2016 році подружжя позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 вирішили укласти шлюбний договір, який стосувався б розподілу нерухомого майна, однак, через накладення арешту на таке майно, позивач неправомірно позбавлений права на укладання з ОСОБА_3 шлюбного договору, добровільного розподілу нерухомого майна, що придбано в шлюбі, визначення часток позивачів у такому майні.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-599цс17, визначено наступне: відчуження одним з подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя (частина друга статті 64 Сімейного кодексу України; далі - СК України) під час дії заборони на реалізацію майна, що є їх спільною сумісною власністю, може ускладнити хід виконавчого провадження.

Таким чином, під час вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, у зв'язку з виконанням судового рішення суд повинен був з'ясувати, чи спірне майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, чи відбулося відчуження цього майна з метою унеможливити звернення стягнення на нього в порядку виконання судового рішення, з урахуванням тієї обставини, що таке відчуження здійснено під час дії заборони на його реалізацію (арешт) у порядку забезпечення позову, про яку боржнику було відомо, а відтак, чи правомірно укладено правочин про відчуження вказаного майна з огляду на неможливість виконання судового рішення про стягнення заборгованості й порушення прав кредитора шляхом позбавлення його можливості задовольнити свої вимоги за рахунок частки майна боржника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що намагання укласти шлюбний договір, а внаслідок і позовні вимоги, є заздалегідь незаконними та протиправними, адже спрямовані на свідоме порушення прав стягувачів у виконавчих провадженнях та ускладнення ходу виконавчих проваджень з метою унеможливити звернення стягнення на спірне нерухоме майно в порядку виконання судового рішення.

Зняття такого арешту з будь-якого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_3 порушить законні права та інтереси не лише сторін у справі, а й третіх осіб, в інтересах яких накладено арешт.

Крім того, позивачем ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2, висувається вимога про визнання права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є малолітнім, по 1/3 частині будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій розташований цей будинок, кадастровий номер НОМЕР_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проте, ні позовною заявою, ні матеріалами справи не доведено право власності позивачів на спірне нерухоме майно, наявність підстав його виникнення або факт невизнання чи оспорювання права співвласником. До того ж, не наведено жодних доводів щодо порушення майнових прав малолітнього ОСОБА_2

Разом з тим, відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, висловленої у Постанові «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року №5, вимога про зняття арешту з майна вирішується лише в тому випадку, якщо позивач є власником спірного майна.

Жоден з позивачів не є власником спірного нерухомого майна, а лише мають право користування останнім. На цій підставі вимога про зняття арешту з майна не може бути задоволена.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з огляду на викладене в сукупності, суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, третя особа: Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності подружжя та членів сім'ї, визнання права власності та зняття арешту з майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський