РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого: судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Кочеткової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/20060/18 (н/п 2-о/640/322/18) за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана заява, в якій заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 є його дідом.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він, ОСОБА_1 та його дід, ОСОБА_2, 23.05.2018 р. уклали спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лукяновою О.Б. Згідно змісту зазначеного спадкового договору, ОСОБА_1 - Набувач, зобов'язується виконувати розпорядження ОСОБА_2 - Відчужувача, що встановлені цим договором, і в разі його смерті набуваю право власності на майно Відчужувача, що є предметом цього договору, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 54,6 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер: НОМЕР_4, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Під час укладання вказаного спадкового договору нотаріусом усно було роз'яснено, що після смерті Відчужувача, під час оформлення спадкових прав, заявником буде сплачений податок на спадкове майно за загальними правилами, оскільки відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між мною та Відчужувачем. У зв'язку з вищенаведеним у заявника виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 є дідом заявника по лінії матері ОСОБА_3. У зв'язку з викладеним заявник звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.10.2018 р. заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

31.10.2018 р. на виконання ухвали суду заявником надано суду квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.11.2018 р. дану заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, до канцелярії суду 26.11.2018 р. подав заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.с.33).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, 26.11.2018 р. подав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що копію заяви разом із додатками отримав, ознайомлений з їх змістом. Проти доводів заявника не заперечує, розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.34).

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, 26.11.2018 р. подала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що копію заяви разом із додатками отримала, ознайомлена з їх змістом. Проти доводів заявника не заперечує, розгляд справи просила провести за її відсутності (а.с.35).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Пунктом 1 частини 1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №472, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим палацом новонароджених м.Харків 17.02.1995 р. (а.с.7).

Батьками дитини записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7, матері заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 виданого палацом новонароджених м. Харків 14.03.1973 р. (а.с.19).

За змістом вказаного свідоцтва про народження прізвище матері заявника на російській мові вказано «ОСОБА_7».

При видачі свідоцтва про народження ОСОБА_1 було здійснено переклад прізвища і його вказано як «ОСОБА_1», а не «ОСОБА_1».

30.04.2005 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.04.2005 р. зроблено відповідний актовий запис за №170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова (а.с.20).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 Р- «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (Із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України N15 ВІД 25.05.1998 р.), суд має право розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявнику для отримання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, всебічно та повно оцінивши наявні докази, вважає за можливе встановити юридичний факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі наведеного, керуючись ст.. 19, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дідом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Заявник - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1;

Заінтересована особа - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2;

Заінтересована особа - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складено 26.11.2018 року.

Суддя Чередник В.Є.