Справа № 186/1368/18
Номер провадження № 2/0186/458/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2018 року м.Першотравенськ
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої - судді Янжули С. А.
секретар: Лиман Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором,
04 вересня 2018 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "Альфа-Банк" із заявою щодо отримання кредиту та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ "Альфа-Банк", розглянувши заяву відповідача та надані до неї документи, прийняло позитивне рішення про надання кредиту і між сторонами було укладено Договір про надання кредиту № 500261365 від 16 березня 2012 року. Згідно з умовами кредитного договору ПАТ "Альфа-Банк" надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 38 500,00 гривень, з кінцевим строком погашення до 19 березня 2015 року.
Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором № 500261365 від 16 березня 2012 року.
Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Внаслідок істотних порушень відповідачем зобовязань за кредитним договором, ПАТ "Альфа-Банк" визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки та шляхом направлення письмових повідомлень про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але його вимоги щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена.
23 грудня 2013 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ "Альфа-Банк" відступило на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна", своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500261365 від 16 березня 2012 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "Альфа-Банк", прострочена заборгованість за яким, станом на 23 грудня 2013 року - 48 216,55 гривень, яка складається із:
-42 016,55 гривень - прострочена заборгованість по тілу кредиту;
-6 200,00 гривень - прострочені відсотки за користування кредитом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Росвен Інвест Україна", останнє набуло статус Нового кредитора за кредитним договором № 500261365 від 16 березня 2012 року, укладеним між ПАТ Альфа-Банк" та ОСОБА_1
Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Станом на 23 грудня 2013 року прострочена заборгованість за кредитним договором № 500261365 від 16 березня 2012 року, складала: 48 216,55 гривень.
Додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором не було. Сплати коштів зі сторони відповідача в рахунок заборгованості за кредитним договором також не було.
З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором, позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу «Вимогу про погашення простроченої заборгованості».
Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права позивача.
Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 48 216,55 гривень та судові витрати по справі.
З урахуванням ціни позову, суд визначає дану справу, як малозначну та розглядає її в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст.ст.274,279 ЦПК України.
Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України", про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву не надавав.
Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити.
За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Дійсно, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "Альфа-Банк" із заявою щодо отримання кредиту та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ "Альфа-Банк", розглянувши заяву відповідача та надані до неї документи, прийняло позитивне рішення про надання кредиту і між сторонами було укладено Договір про надання кредиту № 500261365 від 16 березня 2012 року. Згідно з умовами кредитного договору ПАТ "Альфа-Банк" надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 38 500,00 гривень, з кінцевим строком погашення до 19 березня 2015 року.
Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором № 500261365 від 16 березня 2012 року.
Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Внаслідок істотних порушень відповідачем зобовязань за кредитним договором, ПАТ "Альфа-Банк" визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки та шляхом направлення письмових повідомлень про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але його вимоги щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена.
23 грудня 2013 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ "Альфа-Банк" відступило на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна", своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500261365 від 16 березня 2012 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "Альфа-Банк", прострочена заборгованість за яким, станом на 23 грудня 2013 року - 48 216,55 гривень, яка складається із:
-42 016,55 гривень - прострочена заборгованість по тілу кредиту;
-6 200,00 гривень - прострочені відсотки за користування кредитом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Росвен Інвест Україна", останнє набуло статус Нового кредитора за кредитним договором № 500261365 від 16 березня 2012 року, укладеним між ПАТ Альфа-Банк" та ОСОБА_1
Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Станом на 23 грудня 2013 року прострочена заборгованість за кредитним договором № 500261365 від 16 березня 2012 року, складала: 48 216,55 гривень.
Додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором не було. Сплати коштів зі сторони відповідача в рахунок заборгованості за кредитним договором також не було.
З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором, позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу «Вимогу про погашення простроченої заборгованості».
Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права позивача.
В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Договором є домовленість двох і більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків. (ст.611 ЦК України).
Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Як зазначалося вище, сторони встановили строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).
Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Позичальник не виконав взяті на себе зобовязання за Кредитним договором, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у встановлені Кредитним договором терміни.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Вказаний борг в сумі 48 216,55 гривень слід стягти з відповідача на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна", а також на підставі ст.264 ЦПК України судовий збір в сумі 1 762,00 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, ч.3 ст.549, ст.625, ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264,283-284 ЦПК України, - суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором - задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" судовий збір в розмірі 1 762 (однієї тисячі семиста шістдесяти двох) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.А.Янжула