Справа № 513/1150/17
Провадження № 2/513/199/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Райчевої Т.М., військового прокурора Немцева Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Національна академія Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2, про відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням,

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2017 року заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України, діючи в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, повязаних з навчанням у вищому навчальному закладі.

Підстави для представництва інтересів держави обгрунтував посиланням на ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Окрім того, зазначив, що згідно з положеннями ч.2 ст. 45 ЦПК України (в старій редакції), з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

До прокуратури гарнізону від Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 надійшов лист про те, що субєктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат, повязаних з навчанням у вищому навчальному закладі, не здійснювались заходи щодо такого стягнення.

Прокурор послався на те, що відповідно до ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" попередньо, до звернення до суду, на адресу Національної академії Державної прикордонної служби України ім.Б.Хмельницького, направлено повідомлення військовою прокуратурою ОСОБА_2 гарнізону щодо звернення з позовом в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України з метою стягнення з ОСОБА_3 суми витрат на утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2.

Позовні вимоги прокурор обгрунтував тим, що відповідач ОСОБА_3 навчалась у Національній академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 з 11 серпня 2015 року по 11 липня 2016 року. 11.08.2015 року наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 №456-ос її було зараховано до списків курсантів академії, поставлено на всі види забезпечення. 11.06.2016 року згідно наказу ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 №326-ос відповідача ОСОБА_3було звільнено з військової служби. 11.07.2016 наказом ректора академії № 394-ос з нею було достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

ОСОБА_3 була звільнена з військової служби відповідно до п. «е» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» - у звязку з службовою невідповідністю. Відповідач під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 перебувала на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України на утримання відповідач було витрачено 80054 гривень 21 копійка, з яких: на грошове забезпечення 49402,47 гривень; на продовольче забезпечення 16273,46 гривень; на забезпечення речовим майном 5195 гривень; на медичне забезпечення 351,55 гривні; на оплату комунальних послуг та споживчих енергоносіїв 8831,73 гривні. Добровільно відшкодувати вартість витрат, повязаних з її утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 відповідач не бажає,

Вважаючи права Адміністрації Державної прикордонної служби України порушеними, що виразилося у негативному впливі на своєчасність виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та службовцям Державної прикордонної служби України, прокурор просить стягнути з ОСОБА_3 витрати, повязані з її утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 в розмірі 80054,21 гривні.

Представник військової прокуратури ОСОБА_2 гарнізону Західного регіону України військовий прокурор Немцев Є.Г., діючий на підставі довіреності від 02.05.2018 року, під час судового розгляду позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник Адміністрації Державної прикордонної служби України, належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити (а.с. 117).

Представник третьої особи Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2, належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити (а.с. 115).

Відповідач ОСОБА_1, належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не прибула. 14 грудня 2017 року надала до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вважає, що справа має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21 грудня 2017 року в задоволенні клопотання відповідачки про закриття провадження у справі відмовлено (а.с. 60-61).

У відзиві на позовну відповідач просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що під час навчання вищому військовому навчальному закладі, вона мала статус курсанта-жінки з числа військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а тому положення ч.10 ст.25 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-Х11 та п.п.3,5 Порядку, на які спирається позивач, на неї не розповсюджуються і вона не повинна повертати кошти за своє утримання у виші. Матеріали позову не містять доказів того, що вона відмовилась відшкодовувати понесені на її утримання витрати, а тому у прокурора не було підстав для звернення до суду із позовом до неї. Вважає, що позов прокурора є необгрунтованим та безпідставним і, як наслідок, порушує принціп рівності сторін.

Вислухавши військового прокурора Немцева Є.Г., вивчивши відзив відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

11 серпня 2015 року між Тимчасово виконуючим обовязки ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 полковником ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено контракт відповідно до якого остання добровільно вступила на військову службу (навчання) і взяла на себе зобовязання проходити військову службу (навчання) у Національній академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 на умовах і в порядку, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, іншими нормативно-правовими актами щодо порядку проходження військової служби (навчання). Термін дії контракту припинено 11 липня 2016 року (а.с. 8).

Відповідно до ч.1 зазначеного Контракту, ОСОБА_3 зобов'язалась протягом не менш як пяти років після закінчення навчання у вищому військовому навчальному закладі продовжувати проходження військової служби на посадах офіцерського складу в органах Державної прикордонної служби України та у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу на посадах офіцерського складу відшкодувати адміністрації державної прикордонної служби України витрати, повязані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

З витягу з наказу ректора Національної академії з Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 № 456-ос від 11.08.2015 вбачається, що молодшого сержанта ОСОБА_3 з 11 серпня 2015 року занесено в списки персоналу курсантів Національної академії, зараховано на всі види забезпечення згідно атестатів, призначено на посаду курсантів, та визнано такою, що уклала контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів вищого військового навчального закладу Держприкордонної служби строком на час їх навчання у національній академії на 1 курс за напрямом підготовки «правоохоронна діяльність» (а.с. 11).

Наказом ректора Національної академії з Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 № 326-ос від 11 червня 2016 року молодшого сержанта ОСОБА_3 курсанта 313 навчальної групи навчального курсу факультету правоохоронної діяльності звільнено з військової служби в запас з 11 червня 2016 року на підставі п «е» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» (через службову невідповідність), без права носіння військової форми одягу (а.с. 9).

ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення з 11 липня 2016 року, що підтверджено витягом з наказу ректора Національної академії з Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 № 394-ос від 11 липня 2016 року. На військовий облік направлено до Саратського РВК Одеської області. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, наказу №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 ОСОБА_3 зобовязано відшкодувати витрати, повязані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, у сумі 80054 гривні 21 копійка (а.с. 10).

Із довідки-розрахунку на утримання грошового забезпечення курсанта молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_3, яка навчалась в Національній академії Державної прикордонної служби України з 11.08.2015 по 11.07.2016 встановлено, що ОСОБА_3 нараховано і виплачено грошове забезпечення за час навчання в сумі 49402,47 гривень; з довідки-розрахунку № 2553 від 23.06.2016 року встановлено, що сума витрат за продовольче забезпечення становить 16273,46 гривень; з довідки-розрахунку № 37 від 01.07.2016 року встановлено, що сума витрат на речове забезпечення ОСОБА_3 становить 704,54 гривні; з довідки-розрахунку щодо вартості медичного забезпечення вбачається, що на медичне забезпечення ОСОБА_3 витрачено 351,55 гривень; з довідки розрахунку № 213 від 30 червня 2016 року, загальна вартість витрат за спожиті курсантом енергоносії та комунальні послуги складає 8831,73 гривень (а.с. 12, 14-15, 17, 18, 19, 20).

Із розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів в Національній академії Державної прикордонної служби України № 23 від 01.07.2016 встановлено, що загальна сума відшкодування витрат, повязаних з утримання ОСОБА_3 в Національній академії Державної прикордонної служби України становить 80054 гривні 21 копійка, з яких: на грошове забезпечення 49402,47 гривень; на продовольче забезпечення 16273,46 гривень; на забезпечення речовим майном 5195 гривень; на медичне забезпечення 351,55 гривні; на оплату комунальних послуг та споживчих енергоносіїв 8831,73 гривні (а.с. 13).

Із довідки щодо фактичного навчання курсанта 313 навчальної групи навчального курсу факультету правоохоронної діяльності ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 строкову службу не відслужила. В перерахунку на строкову службу на день виключення зі списків курсантів 11.07.2016 термін відслуженої строкової служби становить 00 років 11 місяців 00 днів. Фактично навчання з 11.08.2015 по 11.07.2016 (а.с. 17).

Згідно наданого відповідачем витягу з наказу командира військовї частини А2611 № 9-рс від 03 березня 2017 року, молодшого сержанта ОСОБА_3 в подальшому іменувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1. Підстава: свідоцтво про шлюб серії 1-БВ № 160155, видане Летечівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального упрравління юстиції у Хмельницькій області (а.с.103-зворот).

Дослідивши усі докази, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався забезпечити та забезпечив умови для проходження відповідачем ОСОБА_1 військової служби (навчання), а відповідач ОСОБА_1 зобовязалась проходити військову службу (навчання) у Національній академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 протягом строку Контракту на умовах і в порядку, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, іншими нормативно-правовими актами щодо порядку проходження військової служби (навчання) у вищих навчальних закладах, та Контрактом, протягом не менш як пяти років після закінчення навчання у вищому військовому навчальному закладі продовжувати проходження військової служби на посадах офіцерського складу в органах Державної прикордонної служби України та у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу на посадах офіцерського складу відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, повязані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 9, 9-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки.

Відповідно до п.10 ст.25 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом пяти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч.1 ст.538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків.

За правилами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» №964 від 12.07.2006, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно до п.1.1 спільного наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах розроблено з метою впорядкування курсантів у вищих навчальних закладах розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, повязаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 перебувала на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації державної прикордонної служби України на утримання відповідачки було витрачено 80054,21 гривень.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, і приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Посилання відповідача на те, що вона мала особливий статус і положення ч.10 ст.25 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-Х11 та п.п.3,5 Порядку на неї не розповсюджуються і вона не повинна повертати кошти за своє утримання у виші, суд вважає безпідставними, оскільки судом встановлено, що під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_2 відповідач перебувала на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України, була звільнена з військової служби в запас на підставі п «е» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» (через службову невідповідність), а тому повинна зазначені кошти відшкодувати. Посилання відповідача, що матеріали позову не містять доказів того, що вона відмовилась відшкодовувати понесені на її утримання витрати, а тому у прокурора не було підстав для звернення до суду із позовом до неї, суд вважає такими, що не стосуються суті справи. Посилання відповідача на те, що прокурор не обгрунтував, на яких підставах Адміністрація Державної прикордонної служби самостійно не звернулась з позовом до відповідача та у чому полягає нездійснення або неналежне здійснення нею захисту інтересів держави, є безпідставними, тому що прокурор у позовній заві навів належне обгрунтування підстав для представництва інтересів держави в суді.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 27 листопада 2017 року було відстрочено сплату судового збору в розмірі 1600 гривень до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 136 ЦПК України судові витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена до ухвалення цього рішення.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий з бір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Такиим чином, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Керуючись ст.25 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу", постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 року "Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", ст.ст. 3-13, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України, 01030, м. Київ, вул. Володимирська, 26, МФО 820019, , на рахунок № 8593 в ГУДКСУ у м. Києві, витрати, повязані з її утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького у загальній сумі 80054 (вісімдесят тисяч пятдесят чотири) гривні 21 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Саратський районний суд Одеської області до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Бучацька