Справа № 442/2470/13-ц
Провадження № 4-с/442/76/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судового засідання - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс - Банк», -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою, в якій просить поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги, визнати постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Львівській області - ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 29.12.2017 року - протиправною та скасувати, визнати постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Львівській області - ОСОБА_2 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 22.08.2017 року - протиправною та скасувати її.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 15 травня 2017 року старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53935884 щодо стягнення з неї боргу.

Відповідно до Ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2017 року постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.05.2017 року у ВП №53935884 визнано протиправною та скасовано. Проте, не врахувавши ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду від 20.11.2017 року, старший державний виконавець Ільницька О.І. винесла постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.12.2017 року, якою повернула виконавчий документ стягувачу з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Вважає, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.12.2017 року має бути скасована і враховуючи ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду від 20.11.2017 року виконавчий документ має бути повернутий стягувачу з підстав, передбачених у п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Окрім цього, старшим державним виконавцем 22.08.2017 року була винесена постанова про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №53935884. Зважаючи на те, що Постанова про відкриття провадження від 15.05.2017 року у виконавчому провадженні №53935884 скасована на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 20.11.2017 року і виконавчий документ має бути повернуто з підстав, передбачених у п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», постає необхідність також у визнанні протиправною та скасуванні Постанови про арешт майна боржника від 22.08.2017 року у виконавчому провадженні №53935884.

В судове засідання учасники справи не з'явились.

Представник скаржника - ОСОБА_3 подала заяву, в якій просить розглянути скаргу у їхній відсутності, вимоги підтримує.

Від Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області надійшла заява, в якій просять розглядати дану скаргу у відсутності державного виконавця.

Представник ПАТ КБ «Правекс - банк» в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимогами ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено права державного виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження.

Крім того, згідно ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Як встановлено матеріалами скарги, 15.05.2017 року старшим державним виконавцем Ільницькою О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №442/2470/13-ц, виданого 28.04.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс - банк» заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з оспорюваної постанови, державним виконавцем Ільницькою О.І. неодноразово скеровувались запити в реєструючі органи, органи ДФС України щодо боржника.

Так, згідно відповідей реєструючих органів за боржником рухомого та нерухомого майна на праві приватної власності не зареєстровано.

Згідно повідомлення органів ДМСУ у Львівській області від 17.07.2017 року боржник зареєстрований на ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, за адресою АДРЕСА_1 майна боржника на яке можна звернути стягнення не виявлено, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Згідно відповідей органів Пенсійного Фонду України та органів Державної фіскальної служби України боржник не одержує дохід у вигляді заробітної плати, пенсії, інформація щодо осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи боржника відсутня.

22.08.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесено в реєстри відповідні записи про обтяження.

29.12.2017 року старшим державним виконавцем Ільницькою О.І. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим, як вбачається з ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2017 року постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53935884 від 15.05.2017 року визнано протиправною та скасовано з тих підстав, що на момент відкриття виконавчого провадження строки предявлення виконавчого листа минули.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Тому, з врахуванням зазначеного, суд приходить до переконання, що постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.12.2017 року на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» слід визнати протиправною та скасувати, позаяк державним виконавцем при винесенні даної постанови не взято до уваги ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2017 року.

Крім того, підлягає скасуванню і постанова державного виконавця Ільницької О.І. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №53935884 від 15.05.2017 року, позаяк винесена без врахування зазначеного вище рішення (ухвали) суду.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

Частиною другою статті 449 ЦПК України встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Разом з тим, слід зазначити, що суд визнає поважними причини пропуску строку на оскарження даних постанов, поновивши такий, оскільки про їх наявність скаржник ОСОБА_1 дізналася лише 25.09.2018 року при розгляді Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар» про заміну сторони виконавчого провадження. Доказів протилежного суду не представлено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що подана ОСОБА_1 скарга підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк для подання скарги.

Визнати постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Львівській області - ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 29.12.2017 року - протиправною та скасувати її.

Визнати постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Львівській області - ОСОБА_2 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 22.08.2017 року - протиправною та скасувати її.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали суду: 23.11.2018 року.

Головуюча суддя Курус Р.І.