Справа № 524/5898/18
Провадження № 2/524/2164/18
21.11.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
В обґрунтування позову зазначає, що згідно рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30.08.2011 року сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
У звязку з народженням 07.09.2017 року сина ОСОБА_1, який перебуває на його утриманні, змінилося його матеріальне становище. Крім того, починаючи з 01.05.2017 року йому присвоєно другу групу інвалідності.
Просить змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30.08.2011 року, зменшивши розмір аліментів на утримання доньки, з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів доходу.
Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, просить справу розглядати без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, про що надав письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про дату розгляду справи повідомлялась належним чином,про причини неявки суд не повідомляла.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язаніутримувати дитину до досягненнянею повноліття.
Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІвід 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 83 3акону України"Проохорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Судом встановлено, що згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.08.2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
07.09.2017 року у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_1, який перебуває на його утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 267269 від 21.09.2017 року.
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0859656 позивачу присвоєно другу групу інвалідності з 01.05.2017 року.
Відповідач не надала докази на спростування позову, залишення попереднього розміру аліментів.
Тому, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивача, перебування на його утриманні сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд вважає, що необхідно зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.10.2011 року по справі № 2-2998/2011 року з 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.
Керуючись ст. ст.180,182,192 Сімейного Кодексу України, ст.ст.258,264,265,352,354 ЦПК України,суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.
Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.10.2011 року по справі № 2-2998/2011 року з 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк