Провадження №4-с/523/101/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 22 в м.Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (65069, м. Одеса, вул. 36-лінія, 17) на дії головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 (65102, м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна 36-Г), заінтересована особа: ОСОБА_3 (65006, м. Одеса, вул. Вінніченка, 29), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1звернувся до суду зі скаргою та, після уточнення вимог, просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого Суворовського відділу міста ОСОБА_4 головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 19.06.2018 року, винесену у виконавчому провадженні ВП № 34928521 про арешт майна боржника, визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого Суворовського відділу міста ОСОБА_4 головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 19.06.2018 року, винесену у виконавчому провадженні ВП № 34928521 про розшук майна боржника, а також визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого Суворовського відділу міста ОСОБА_4 головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 17.09.2018 року, винесену у виконавчому провадженні ВП № 34928521 про накладення штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що 16.01.2012 року Суворовський районний суд міста ОСОБА_4 ухвалив заочне рішення по справі № 1527/2-6531/11 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, однак не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 04.05.2025 року. Головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу м.Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, при здійсненні виконавчих дій було винесено чотири постанови щодо скаржника від 19.02.2018 року, а саме: «Про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України»; «Про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами»; «Про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії»; «Про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання», посилаючись на наявну у боржника заборгованість по сплаті аліментів. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2018 року, вищевказані постанови державного виконавця були скасовані з підстав відсутності розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем. Однак, 19.06.2018 року державним виконавцем в рамках вищевказаного виконавчого провадження винесено постанови про арешт та розшук майна, а 17.09.2018 року, винесено постанову про накладення штрафу, які заявник просить скасувати, посилаючись на факт відсутності у нього заборгованості по сплаті аліментів, який встановлено Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2018 року .

У матеріалах справи знаходиться заява від представника заявника ОСОБА_5, якою він просить вимоги, викладені у скарзі, задовольнити у повному обсязі, а також справу розглядати за його відсутністі.

Субєкт оскарження - старший державний виконавець Першого Суворовського відділу м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, однак у матеріалах справи знаходяться заперечення на скаргу, відповідно до яких субєкт оскарження просить відмовити у задоволенні скарги, зазначивши, що на момент винесення оскаржуваних постанов про накладення арешту та розшук майна боржника, у заявника існувала заборгованість по аліментам, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам В-29/34928521 від 01.06.2018 року та станом на 31.05.2018 року, борг по ВП № 34928521 складає 48543,64 гривень. Таким чином, державний виконавець при винесенні вищевказаних постанов керувався положеннями п.2 ст.71 «Про виконавче провадження», яким передбачено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені у скарзі вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.01.2012 року Суворовський районний суд міста ОСОБА_4 ухвалив заочне рішення по справі №1527/2-6531/11 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, однак не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 04.05.2025 року.

Головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу м.Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, при здійсненні виконавчих дій було винесено чотири постанови щодо скаржника від 19.02.2018 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2018 року, вищевказані постанови державного виконавця були скасовані з підстав відсутності розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем.

19.06.2018 року та 17.09.2018 року державним виконавцем в рамках виконавчого провадження винесено постанови про арешт та розшук майна, а також про накладення штрафу.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам В-29/34928521 від 01.06.2018 року, станом на 31.05.2018 року, борг ОСОБА_4 по ВП № 34928521 складає 48543,64 гривень.

Із заявами про оскарження вищевказаного розрахунку або про перерахунок заборгованості боржник не звертався.

Частиною 2, 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів, згідно з яким: за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.50 Закону України 50 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Приписами п.4.10.2 Інструкції "Про проведення виконавчих дій" в редакції, що діяла на момент завершення виконавчого провадження, передбачено наступне: якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувану або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження"передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. Арешт на майно боржника може накладатися, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З матеріалів скарги вбачається, що станом на час звернення заявника з вищевказаною скаргою виконавче провадження не завершене, оскільки у боржника існує заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам В-29/34928521 від 01.06.2018 року та станом на 31.05.2018 року, борг по ВП № 34928521 складає 48543,64 гривень. Даний розрахунок боржником не оскаржується та з вимогами щодо перерахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 не звертався.

Згідно з вимогами ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням існуючої у заявника заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам В-29/34928521 від 01.06.2018 року,що боржником не оскаржувався, суд вважає дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 при винесенні постанов від 19.06.2018 року та постанови від 17.09.2018 року правомірними, та здійсненими відповідно до положень п.2 ст.71 «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.354, 450, 451, 452, 453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 (65069, м. Одеса, вул. 36-лінія, 17) на дії головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 (65102, м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна 36-Г), заінтересована особа: ОСОБА_3 (65006, м. Одеса, вул. Вінніченка, 29) відмовити у повному обсязі.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 -ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: