У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В. розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Скрипки О.І. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання договору позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2018 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в порядку ст. 36, 39-40 ЦПК України подано до суду заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Скрипки О.І., яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Лісовській О.В. 27.11.2018 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в заяві про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Скрипки О.І. зазначає, що суддя Скрипка О.І. допускає упереджене висловлювання стосовно суті справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання договору позики недійсним, в порушення ст. 49 ЦПК України, яка не передбачає права на «уточнену позовну заяву» (після півроку слухання) і на яку суд дав час на підготовку представнику позивача, чим продемонстрував та підтвердив своє упереджене ставлення до справи. Також зазначає, що в порушення ст. 190 ЦПК України, копію ухвали про відкриття провадження взагалі не отримав, а копію позовної заяви отримав лише 06.06.2018 року. Крім того, в порушення ст. 247 ЦПК України судовий процес не фіксується технічними засобами і проводиться у кабінеті судді, а також в порушення ст. 210 ЦПК України порушується строк розгляду справи по суті. Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає, що всі зазначені обставини викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності судді Скрипки О.І.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року зупинено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання договору позики недійсним, до вирішення питання про відвід судді Скрипки О.І.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, суддя приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Разом з тим, стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Заява про відвід, не містить жодної обґрунтованої підстави упередженості судді Скрипки О.І. Крім того, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в своїй заяві про відвід не зазначив та не обґрунтував жодної з підстав для відводу, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Перевіривши наведені представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підстави для відводу головуючого судді у справі, суддя приходить до висновку, що твердження представника відповідча проте, що зі сторони судді Скрипки О.І. були вчинені будь-які процесуальні порушення у даній справі є необгрунтованими, непідтвердженими будь-якими доказами, що не дає підстав для відводу судді та не може оціночно визначатись стороною як сумніви у її об'єктивності, неупередженості.

Крім того, на даний час судовий розгляд у цивільній справі триває, тому сторона відповідача не позбавлена права подавати докази та заявляти відповідні клопотання у передбаченому Цивільно-процесуальним законодавством порядку, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для цивільного провадження та підлягають доказуванню.

З огляду на викладене та враховуючи викладені підстави відводу у заявленій заяві, суддя приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Скрипки О.І. є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Скрипки О.І. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання договору позики недійсним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: