Ухвала

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 145/797/15-ц

провадження № 61-31950св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - адвокат ОСОБА_2,

відповідач 1 - Тиврівська селищна рада Тиврівського району Вінницької області,

представник відповідача 1 - Андрієнко Олександр Васильович,

відповідач 2 - ОСОБА_4,

представники відповідача 2: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третя особа - ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області у складі судді Ратушняка І. О. від 15 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області у складі колегії суддів: Ковальчука О. В., Луценка В. В., Марчук В. С. від 19 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_7, про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, свідоцтва про право власності, договору дарування, скасування реєстрації права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що його батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час зареєстрованого шлюбу побудували житловий будинок АДРЕСА_1.

В указаному будинку позивач був зареєстрований з 1992 року та проживав у ньому разом зі своєю сім'єю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_8

У січні 2015 року його рідна сестра ОСОБА_4 звернулася до нього із заявою про звільнення ним та членами його сім'ї вказаного будинку, повідомивши, що весь будинок належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 21 квітня 2010 року, вчиненого на її ім'я їх матір'ю ОСОБА_7

Позивач вважає, що ОСОБА_4 безпідставно набула право власності на цілий житловий будинок із прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, оскільки фактично вказане будинковолодіння є спільною сумісною власністю їх батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8, тому має право на спадкування 1/6 частини вказаного будинковолодіння. Оскільки позивач з 1992 року проживає у спірному будинку, тому є таким, що фактично вступив в управляння спадковим майном.

Посилаючись на вказані обставини та уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати недійсним рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області від 31 липня 2003 року № 86 «Про видачу юридичних документів на житловий будинок» в частині видачі свідоцтва на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7; визнати недійсним свідоцтво НОМЕР_1 на право власності на будинковолодінння на ім'я ОСОБА_7, виданого на підставі вказаного рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області; скасувати реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_7 на зазначений житловий будинок; визнати недійсним договір дарування вказаного будинку від 21 квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4; скасувати реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_4; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частини вказаного будинковолодінння після смерті його батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 15 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво НОМЕР_1 на право власності на ім'я ОСОБА_7, видане на підставі рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області від 31 липня 2003 року № 86 в частині належності ОСОБА_7 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Скасовано реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_7 щодо 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1, вчинену Тиврівським районним структурним підрозділом КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 20 березня 2010 року, запис № 1135, реєстраційний № 29979863.

Визнано недійсним договір дарування від 21 квітня 2010 року, вчинений ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, посвідчений державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С. А., зареєстрованим в реєстрі за № 1025, щодо 1/6 частини житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Скасовано реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_4 щодо 1/6 частини житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, вчинену Тиврівським районним структурним підрозділом КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 02 червня 2010 року, запис № 1135, реєстраційний № 29979863.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частини житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_8, фактично вступивши в управління спадковим майном, то позивач як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька має право на спадкування 1/6 частини спадкового будинку. Тому оформлення права власності на весь спадковий будинок на ім'я ОСОБА_7 та відчуження його останньою за договором дарування ОСОБА_4 є порушенням прав позивача на спадкування належної йому частки у спадковому майні.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати зазначені судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що позивачем пропущено позовну давність, про застосування якої просила відповідач, що є підставою для відмови у позові. Крім того, суди дійшли помилкового висновку про те, що позовні вимоги про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області від 31 липня 2003 року № 86 «Про видачу юридичних документів на житловий будинок», на підставі якого ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на спірний будинок, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки не врахували, що оскарження актів та рішень органів місцевого самоврядування як суб'єкта владних повноважень здійснюється виключно в порядку адміністративного судочинства. За наявності не скасованої судом підстави для видачі свідоцтва про право власності на майно - рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області від 31 липня 2003 року № 86, суд помилково визнав недійсним похідний від рішення документ - свідоцтво про право власності, видане на ім'я ОСОБА_7 Також заявник вважає, що судами попередніх інстанцій не з'ясовано всіх фактичних обставин справи та надана неналежна оцінка доказам що призвело до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

До Верховного Суду надійшла вказана справа.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 145/797/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_7, про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, свідоцтва про право власності, договору дарування, скасування реєстрації права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області у складі судді Ратушняка І. О. від 15 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області у складі колегії суддів: Ковальчука О. В., Луценка В. В., Марчук В. С. від 19 вересня 2017 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило