233 № 233/3299/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, одноразової грошової допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.39-42), ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній плати, грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку та одноразову грошову допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку згідно із ст. 44 КЗпП України у загальному розмірі 20974,78 грн.; середній заробіток за час затримки виплати при звільненні, починаючи з 18.07.2017 року по день ухвалення рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що він з 08 липня 2016 року працював на посаді оглядача ремонтника вагонів 5 класу виробничого підрозділу «Ясинуватське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». На підставі наказу від 10.07.2017 року № 5676/ДН-ос був звільнений з посади згідно із п.1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату.

На день звільнення відповідач мав перед ним заборгованість по заробітній платі за період з березня 2017 року по 17 липня 2017 року, грошової компенсації за невикористану відпустку, одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку згідно із ст. 44 КЗпП України у загальному розмірі 20974,78 грн.

Крім того, у звязку із невиплатою з вини відповідача належних йому сум у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України, відповідач має йому сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, виходячи з розміру його середньоденної заробітної плати у розмірі 207,52 грн.

Відповідач ПАТ «Українська залізниця» відзив у строк, встановлений ст. 178 ЦПК України не подав.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2018 року за клопотанням позивача витребувано у відповідача: довідку про розмір заборгованості ПАТ «Укрзалізниця» перед ОСОБА_1 станом на дату звільнення 17 липня 2017 року, а також на теперішній час, із зазначенням складових заборгованості; довідку про розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1, розрахованого у відповідності до постанови КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року «Про порядок обчислення середньої заробітної плати» (а.с. 32).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2018 року за клопотанням позивача витребувано у відповідача: «Перелік документів» та всі наявні документи згідно із переліком, первинного пакету документів ОСОБА_1, направленого позивачем до робочої комісії з опрацювання первинних документів структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», згідно із Наказом № 899-Н від 23 червня 2017 року «Про введення в дію порядку остаточного розрахунку працівників «Донецької дирекції залізничних перевезень» та «Луганської дирекції залізничних перевезень», та зареєстрованого робочою комісію 23 серпня 2018 року. Витребувано з Костянтинівсько Дружківського обєднаного УПФУ Донецької області індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за 2017 рік. Витребувано з Костянтинівської ОДПІ головного управління ДФС України в Донецькій області відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за 2017 рік (а.с.43-44).

На виконання ухвал суду від 25.07.2018 року, від 13.09.2018 року представником відповідача надані: довідка від 21.11.2018 року (а.с.90-91); копія видаткового касового ордеру від 08.11.2017 року про виплату суми у розмірі 726,09 грн. (а.с.92); довідка про середньоденний заробіток позивача (а.с.93); копія науково-правового висновку Торгово-промислової палати України від 16.01.2018 року (а.с.94-127), а також письмові пояснення (а.с.89), в яких зазначено, що втрата доступу та контролю ПАТ «Укрзалізниця» до виробничих потужностей та іншого майна філії «Донецька залізниця», у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особистих справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звітів, що подавалися до контролюючих органів, компютерної техніки із встановленої програмним забезпечення трудових відносин з працівниками у звязку із їх надходженням на непідконтрольній українській владі території унеможливлює виконання в повному обсязі ухвал суду від 25.05.2017 року, від 13.09.2018 року.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а другою частиною цієї статті встановлено обов'язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових правовідносинах з виробничим підрозділом «Ясинуватське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», де з 11.02.2005 року працював на посаді оглядача ремонтника вагонів 5 розряду. Наказом від 10.07.2017 року № 5676/ДН-ос звільнений у звязку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (копія трудової книжки з відповідними записами №№ 3-11 на а.с. 8-10).

З доданих до позову табуляграм, виданих відповідачем на виконання вимог ст. 110 КЗпП України, вбачається, що позивачу ОСОБА_1 в спірний період часу було нараховано:

За березень 2017 року з урахуванням часу відпустки без утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів 10705,65 грн., сума до видачі 8512,95 грн.

За квітень 2017 року з урахуванням часу простою та без утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів 1973,05 грн., сума до видачі 1568,93 грн.

За травень 2017 року з урахуванням часу простою та без утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів 2801,02 грн., сума до видачі 2227,32 грн.

За червень 2017 року з урахуванням часу простою та без утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів 2783,40 грн., сума до видачі 2213,31 грн.

За липень 2017 року з урахуванням часу простою, компенсації за невикористану відпустку 1124,00 грн., вихідної допомоги 6553,34 грн., та без утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів 8031,79 грн., сума до видачі 6452,27 грн. (а.с.14-18).

З видаткового касового ордеру б/н від 08 листопада 2017 року, наданого відповідачем, вбачається, що позивачу було виплачено заробітну плату за половину березня 2017 року у розмірі 726,09 грн. (а.с.92).

Заробітна плата за період: друга половина березня 2017 року липень 2017 року, а також компенсацію за невикористану відпустку, вихідна допомога відповідачем не виплачена.

Тож, заборгованість відповідача із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги після утримання обовязкових податків та зборів становить 20248,69 грн. ((8512,95 грн.+1568,93 грн.+2227,32 грн. + 2213,31 грн.+6452,77 грн.) -726,09 грн. = 20248,69 грн.)).

Розмір зазначеної заборгованості та факт її невиплати позивачу відповідачем не спростований.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідну допомогу після утримання обовязкових податків та зборів у розмірі 20248,69 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за 2017 рік (а.с.58-59); відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 (а.с.61), оскільки зазначені документи не містять інформації щодо предмету доказування в цій справі.

Суд також не приймає до уваги довідку відповідача від 21 листопада 2018 року, в якій зазначено, що станом на день звільнення ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати відсутня (а.с.90-91), та визнає її недопустимим доказом з таких підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відсутність заборгованості із заробітної плати у відповідності до діючого законодавства має бути підтверджена відповідними платіжними документами. Таких доказів відповідачем не надано та про наявність таких доказів не заявлено.

Крім того, суд зазначає, що діючим законодавством України не передбачено можливості звільнення роботодавця від обовязку обліку відпрацьованого часу, нарахування та виплати заробітної плати у звязку із проведенням антитерористичної операції.

Вирішуючи спір в частині стягнення середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні, суд прийшов до таких висновків.

Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, за положеннями статті 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Висновком Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року №126/2/21-10.2 засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), спричинених актами тероризму на територіях міста Донецька Донецької області, тривалими перервами в роботі транспорту, регламентованими умовами відповідних рішень та актами державних органів влади для Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815, регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код філії 401500216, що унеможливлюють виконання обовязків, передбачених законодавством України про працю, зокрема, ст.ст. 115,116 КЗпП України (а.с.95-128).

Станом на час не проведення розрахунку при звільненні та на час розгляду справи антитерористична операція триває, тобто, момент припинення дії непереборної сили для відповідача не настав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що затримка розрахунку при звільненні відбувалася з обставин непереборної сили, що встановлені висновком Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року №126/2/21-10.2. Зазначене свідчить про відсутність вини підприємства у затримці виплат позивачу належних при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України.

Отже, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід відмовити.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1, представник позивача ОСОБА_2, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до Публічного акціонерного товариство «Українська залізниця», , юридична адреса: м. Київ, вул. Тверська, 5, про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпуску, одноразової грошової допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги після утримання обовязкових податків та зборів у розмірі 20248 (дванадцять тисяч двісті сорок вісім ) грн. 69 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. на рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (стягувач Державна судова адміністрація України): отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В.Каліуш