Провадження № 2/522/7167/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бойчука А.Ю.

при секретарі Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до КП «ЖКС «Порто-Франківський» (65023, м. Одеса, вул. Льва Толстого, буд. 5) за участю третіх осіб: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Канатна, 134), Державної фіскальної служби в Одеській області (м.Одеса, вул. Семінарська, 5) та ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «ЖКС «Порто- Франківський» по якому просив суд:

-стягнути з КП «ЖКС «Порто-Франковський» на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 109 091 (сто дев'ять тисяч дев'яносто одна грн. 00 коп.) гривень; упущену вигоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч грн. 00 коп.) гривень; моральну шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч грн. 00 коп.) гривень;

-не чинити перешкоди ОСОБА_1 в здійсненні ремонтно-будівельних робіт по відновленню веранди, площею 38,0 кв.м., відповідно до технічного паспорту від 12.03.2018 року, виготовленого Приватним підприємством «УКРЕЛТРАНС». не збільшуючи її розмір, яка є частиною житлового приміщення першого поверху за адресою: АДРЕСА_2;

-стягнути з КП «ЖКС «Порто-Франковський», на користь ОСОБА_1 витрати на проведення оціночно-будівельної експертизи судовим експертом в сумі 7 200 (сім тисяч двісті) гривень; витрати на судовий збір в сумі 3 152,92 (три тисячі сто п'ятдесят дві грн. 92 коп.) гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.04.2018 року.

Відповідно до технічного паспорту від 12.03.2018 року зазначене нежитлове приміщення знаходиться на першому поверсі трьохповерхового будинку, загальною площею 93,3 кв.м. і складається з: - основного приміщення, площею 41,5 кв.м.; - вбиральні, площею 1,2 кв.м.; - топічної, площею 1,8 кв.м.; - підсобного приміщення, площею 10,8 кв.м.; - веранди, площею 38,0 кв.м.

16 квітня 2018 року позивач уклав договір оренди з фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, за яким передав їй в оренду частину свого нежитлового приміщення, а саме, веранду, площею 38,0 кв.м. Згідно умов договору оренди вона розпочала здійснювати капітальний ремонт веранди: - почала виконувати роботи по заміні покрівлі та розпочала встановлення огороджуючих стін в межах фундаменту, не збільшуючи розмір існуючої веранди.

Зазначає, що 23 травня 2018 року, в період коли ремонт ще не був закінченим, працівниками КП «ЖКС «Порто-Франківський» незаконно були здійсненні роботи по демонтажу, руйнуванню та знесенню частини вищезазначеного нежитлового приміщення, а саме, веранди, площею 38,0 кв.м. У веранді, площею 38,0 кв.м. повністю зруйновані стіни з цегли та розламано і повалено дах над цим приміщенням. Тобто, на теперішній час, веранда площею 38,0 кв.м. зовсім не існує. Отже, нежитлове приміщення, яке позивач придбав за договором купівлі-продажу площею 93,3 кв.м. стало значно меншою площею, а саме, 55,3 кв.м.

Таким чином, позивач вважає, що шляхом руйнування та демонтажу веранди йому завдана майнова шкода Комунальним Підприємством «ЖКС «Порто- Франківський».

Вказує, що у зв'язку із тим, що частина його нежитлового приміщення - веранда, є об'єктом оренди, зруйнована працівниками КП «ЖКС «Порто-Франківський», позивач позбавлений можливості отримувати доходи, які міг би отримувати на підставі договору оренди нежитлового приміщення. Починаючи з 01 червня 2018 року упущена вигода складає 10 000 грн., що еквівалентно 385 доларів США щомісячно, на 01 вересня 2018 року складатиме 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Також, за наслідками протиправної поведінки відповідача, як суттєво психотравмуючі, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер існування особистості, досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто, спричинили позивачу моральні страждання.

Вищезазначені обставини в сукупності стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник третьої особи - ПРА ОМР - Ільчук О. Д. в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що позовні вимоги є безпідставними.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, раніше через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необгрунтованість.

Інші сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причину неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК).

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.04.2018 року.

Відповідно до технічного паспорту від 12.03.2018 року зазначене нежитлове приміщення знаходиться на першому поверсі трьохповерхового будинку, загальною площею 93,3 кв.м. і складається з: - основного приміщення, площею 41,5 кв.м.; - вбиральні, площею 1,2 кв.м.; - топічної, площею 1,8 кв.м.; - підсобного приміщення, площею 10,8 кв.м.; - веранди, площею 38,0 кв.м.

16 квітня 2018 року між позивачем та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір оренди, за яким позивач передав їй в оренду частину свого нежитлового приміщення, а саме, веранду, площею 38,0 кв.м. Згідно умов договору оренди вона розпочала здійснювати капітальний ремонт веранди: - почала виконувати роботи по заміні покрівлі та розпочала встановлення огороджуючих стін в межах фундаменту, не збільшуючи розмір існуючої веранди.

Позивач в своєму позові зазначає, що зі згоди власника гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_5 (яка на підставі договору оренди від 16.04.2018 року взяла в оренду частину нежитлового приміщення № АДРЕСА_2, а саме веранду площею 38,0 кв.) було розпочато капітальний ремонт частини нежитлового приміщення № АДРЕСА_2 в м. Одеса, веранди площею 38,0 кв.м.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» - будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 3.21. ДБН А. 2.2.-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" встановлено, що реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукту, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Враховуючи вище наведене, для здійснення реконструкції зазначеного приміщення необхідна декларація про початок будівельних робіт, яка реєструється в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Відповідно до п.2.2.4 Договору № 02/1190 КП "ЖКС "Порто-Франківський" про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 укладеного між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради та КП "ЖКС "Порто-Франківський" від 23.05.2017 року, останній як Управитель повинен здійснювати заходи щодо виявлення фактів самочинного будівництва та вжиття заходів щодо його недопущення.

При здійснені такої перевірки за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено, що власником нежитлового приміщення № НОМЕР_1 за вказаною адресою здійснюються будівельні роботи без належної дозвільної документації.

Для запобігання порушення норм чинного містобудівного законодавства України працівниками КП "ЖКС "Порто-Франківський" було направлено власнику зазначеного нежитлового приміщення приписи та листи про призупинення проведення самовільних будівельних робіт (копії наявні в матеріалах справи) та надання проектно-дозвільної документації. Не зважаючи на вказані приписи, будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_2 не були припинені.

17.05.2018 року посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, із залученням начальника обслуговючої дільниці № 6 КП "ЖКС "Порто-Франківський" та уповноваженої особи Приморської районної адміністрації було здійснено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства України в галузі містобудування, проте згідно Акту від 17.05.2018 року вказаних осіб на об'єкт будівництва не допустили.

З метою недопущення порушення законодавства України, Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження від 17.05.2018 року № 154 "Про відновлення благоустрою та приведення прилеглої території до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 до належного санітарного стану". Пунктом 1 зазначеного Розпорядження власнику нежтлового приміщення № НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 надано в строк до 21.05.2018 року виконати роботи по відновленню благоустрою за адресою: АДРЕСА_2, до належного санітарного стану.

Пунктом 2 Розпорядження встановлено, що у разі невиконання п.1 розпорядження встановлений термін КП "ЖКС "Порто-Франківський" здійснити заходи згідно чинного законодавства по відновленню благоустрою та приведенню прилеглої території вказаного будинку до належного санітарного стану.

Зі слів Позивача, 23.05.2018 року працівниками КП "ЖКС "Порто-Франківський" незаконно були здійснені роботи з демонтажу, руйнування та знесенню частини нежитлового приміщення, а саме веранди площею 38,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2.

Нормами статті 80 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд критично ставиться до тверджень позивача, що саме працівниками КП ЖКС "Порто-Франківський" було здійснено роботу по демонтажу "веранди" площею 38,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, оскільки останнім не надано жодного доказу, який би підтверджував достовірність інформації про вказані обставини.

В наданих Позивачем до суду доказах немає інформації про те, що працівникам КП "ЖКС "Порто-Франківський" було дано вказівку щодо демонтажу "веранди" площею 38,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, так як і не надано жодного доказу що саме працівниками вказаного підприємства було її зруйновано.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів неправомірних дій КП ЖКС "Порто-Франківський", а як наслідок - відсутній безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями та шкодою, за таких обставин позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, а також упущеної вимоги задоволенню не підлягають. .

Відповідальність за завдання моральної шкоди наступає лише тоді, коли буде встановлено, що шкода є безпосереднім наслідком відповідної противоправної дії. Відсутність такого безпосереднього причинно-наслідкового звязку означає відсутність відповідного зобов'язання.

Умовою відповідальності є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов'язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Відповідальність без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, оскільки судом не встановлено факту порушення прав позивача винними діями та/або бездіяльністю відповідача КП ЖКС "Порто-Франківський", відтак факт завдання позивачу моральної шкоди також відсутній, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до КП «ЖКС «Порто-Франківський» (65023, м. Одеса, вул. Льва Толстого, буд. 5) за участю третіх осіб: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Канатна, 134), Державної фіскальної служби в Одеській області (м.Одеса, вул. Семінарська, 5) та ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII Перехідні положення ЦПК України).

Повний текст рішення суду складений 27.11.2018 року.

Суддя: А.Ю.Бойчук