ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1343/18 Справа № 178/62/17 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б.М. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області

на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, треті особи: Дочірнє підприємство «Дніпропетровський Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філія «Криничанський Райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 лютого 2016 року о 15 годині, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, який згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, виданому Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області належить ОСОБА_3, на 2 км + 550 м автодороги Кам'янське (Дніпродзержинськ)- Світлогірське, рухаючись зі швидкістю приблизно 80 км/г раптово побачив декілька великих вибоїн, після чого почав знижувати швидкість з метою максимального уникнення в'їзду в них, але при здійсненні даного маневру не вдалось можливим уникнути в'їзду в одну з вибоїн, в результаті чого автомобіль став некерованим та відбулось зіткнення із зустрічним по напрямку руху автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який належить останньому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7, виданого РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні ушкодження, а саме у автомобілі НОМЕР_1: розбито скло передніх та задніх дверей, задня права фара-ліхтар, задній бампер, праве переднє дзеркало заднього виду, деформовано: передні та задні праві двері, заднє праве крило, відірване заднє праве скло, розірвана шина заднього правого колеса.

Під час розгляду матеріалів даної дорожньо-транспортної пригоди, було встановлено, що ДТП сталося внаслідок порушення ним п.п. 12.1, 12.3 правил дорожнього руху України. Постановою Заводського районного суду м.Дніпроздержинська Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в сумі 340 гривень.

20 лютого 2016 року інспектором Дніпродзержинського ВП Крамарем Р.П. у присутності головного інженера філії «Криничанський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ОСОБА_5 було складено акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги, з якого вбачається, що під час ДТП дорожнє покриття було у незадовільному стані, а саме були присутні недоліки утримання проїзної частини на місці ДТП; ямковмість (вибоїни) у місті ДТП перевищувала доступні норми та складала 3,25 м. кв.

Зазначені недоліки утримання проїзної частини були оформлені та зафіксовані в присутності двох понятих - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а інформація була зареєстрована до ЖЄО Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 508 від 19 лютого 2016 року.

Внаслідок даної ДТП, згідно висновку експерта № ZU250316 від 01 квітня 2016 року, йому завдано матеріальної шкоди на суму 97 684,61 грн., в тому числі вартість запчастини 58 465,78 грн., вартість матеріалів для малярних робіт 17 674,83 грн., вартість ремонтних робіт 21 544 грн.

У зв'язку з вищенаведеним вважає, що причиною даної ДТП стала саме бездіяльність відповідача, який відповідає за вказану ділянку автодороги, який саме не забезпечив належного технічного стану покриття дороги.

Крім того, йому завдано моральну шкоду у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, він зазнав моральні страждання, вимушені зміни у життєвих стосунках, необхідність звертатись до суду для захисту свого порушеного права.

На підставі викладеного просив стягнути зі Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (ЄДОРПОУ 25843931) на його користь 107 684, 61 грн., матеріальної шкоди, 10 000 гривень моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, , на користь ОСОБА_1, 107 684 грн. 61 коп., заподіяних матеріальних збитків, 10 000 гривень моральної шкоди, 2 576 грн. 86 коп. судового збору, всього 120 261 гривню 47 копійок.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ремонт та експлуатаційне утримання було доручено третій особі у справі - ДП "Дніпропетровський облавтодор ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", тому відшкодування збитків, завданих позивачу, має бути покладено саме на третю особу. Крім того, було встановлено вину саме позивача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, тому підстави для стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди відсутні.

Позивач та третя особа подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких підтримують рішення суду першої інстанції та просять апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19 лютого 2016 року о 15 годині на 2 км + 550 м. автомобільної дороги Т-0430 «Дніпродзержинськ (Кам'янське) - Світлогірське» позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_3, який згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, виданому Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, належить ОСОБА_3, рухався зі швидкістю близько 80 км/год і раптово побачив декілька великих вибоїн, після чого почав знижувати швидкість з метою максимального уникнення в'їзду в них, але при здійсненні даного маневру не вдалось можливим уникнути в'їзду в одну з вибоїн, в результаті чого автомобіль став некерованим, внаслідок чого відбулось зіткнення із зустрічним по напрямку руху автомобілем НОМЕР_2, під керуванням власника ОСОБА_4 У вказаній дорожньо-транспортній пригоді зазначені автомобілі отримали механічні ушкодження, а саме у автомобілі НОМЕР_1: розбито скло передніх та задніх дверей, задня права фара-діхтар, задній бампер, праве переднє дзеркало заднього виду, деформовано: передні та задні праві двері, заднє праве крило, відірване заднє праве скло, розірвана шина заднього правого колеса.

Під час розгляду матеріалів даної дорожньо-транспортної пригоди, було встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 12.1, 12.3 правил дорожнього руху України і постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року вказану постанову залишено без змін.

Відповідно до договору страхування № АЕ/4335793/0405/15 від 26 серпня 2015 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "СК "Провідна", забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_4, яким на відповідній правовій підставі керував позивач, страхова сума за шкоду майну становить п'ятдесят тисяч гривень, розмір франшизи - 500 гривень.

Згідно висновку експерта № ZU250316 від 01 квітня 2016 року, внаслідок даної ДТП позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 97 684,61 грн., в тому числі вартість запчастини 58 465,78 грн., вартість матеріалів для малярних робіт 17 674,83 грн., вартість ремонтних робіт 21 544 грн.

Положеннями ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги», державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. .

У Дніпропетровській області органом державного керування автомобільними дорогами загального користування згідно розпорядження КМУ № 1221-р від 23 листопада 2011 року є Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області, метою діяльності якої, згідно Положення про Службу автомобільних доріг у Дніпропетровській області, є організація утримання в належному стані та розвиток мережі автомобільних доріг, а предметом діяльності - організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

20 лютого 2016 року працівником міліції в присутності головного інженера філії «Криничанський Райавтодор», який не є представником власника дороги, був складений акт обстеження дорожніх умов. Цей акт суд першої інстанції обгрунтовано прийняв як доказ, оскільки він підтверджений схемою місця ДТП, складеною працівником поліції в присутності понятих. В акті зазначено що ділянка, на якій сталося ДТП є дорогою обласного значення, яка обслуговується Філією «Криничанський райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». На цій ділянці шляху як схема місця ДТП, так і акт зафіксували наявність ямковості по всій ширині смуг для руху.

Виходячи з висновку автотехнічного дослідження № 1151-16 від 10 березня 2016 року, експертом було встановлено, що «технічні засоби регулювання дорожнього руху та обмеження швидкості на місці ДТП відсутні». Крім того, експертом встановлено, що «в умовах місця ДТП водій автомобіля НОМЕР_4 не мав технічної можливості уникнути наїзду на вибоїни дорожнього покриття і знаходився в стані аварійної обстановки. Оскільки дії водія в умовах аварійної обстановки не можуть розглядатися як звичайні прийоми управління транспортом, регламентовані Правилами дорожнього руху України, слід дійти висновку, що в діях водія автомобіля НОМЕР_4 невідповідності вимогам п. 12.3 вказаних Правил, з технічної точки зору, не вбачається». Тобто саме ямковість дороги є причиною того, що автомобіль позивача, в'їхавши в одну із ям став некерованим і зіткнувся з зустрічним автомобілем, отримавши при цьому механічна пошкодження.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність причинного зв'язку між бездіяльністю відповідача та матеріальною шкодою, завданою позивачу з вини Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, яка підлягає стягненню в примусовому порядку відповідно до ст.1166 ЦК України. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає залишенню без змін.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відповідальність за завдану шкоду має бути покладена на ДП "Дніпропетровський облавтодор ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", що уповноважене відповідачем на ремонт та експлуатаційне утримання доріг, оскільки Законом України "Про дорожній рух" саме на власників доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи покладено відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху, зокрема, віднесено:

- розробку програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

- компенсацію витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів;

- забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

- забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

- вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях;

- термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

- своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

- організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

В п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно та якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Договірні відносини між відповідачем і третьою особою щодо виконання робіт з поточного дрібного ремонту автомобільних доріг не виключають відповідальність уповноваженого законодавцем органу на державне керування автомобільними дорогами загального користування.

Визнання позивача винним в скоєнні ДТП постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області засвідчило наслідок зіткнення зустрічного автомобілю з автомобілем позивача, який вже був некерованим через відсутність технічної можливості уникнути наїзду на вибоїни дорожнього покриття, тому доводи апеляційної скарги в цій частині також підлягають відхиленню.

Таким чином, незадовільний стан автомобільних доріг знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, в результаті якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, що призвело до спричинення йому шкоди, яка складається з прямих витрат на відновлення пошкодженого автомобіля.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що внаслідок бездіяльності відповідача, наслідком якої стала дорожньо-транспортна пригода та був пошкоджений автомобіль позивача, він зазнав моральні страждання, які полягають у вимушених змінах в укладі життя позивача, необхідності звертатись до суду для захисту свого порушеного права, а тому позивач має право, відповідно до ст.1167 ЦК України, на відшкодування моральної шкоди винною особою в розмірі 10 000 грн.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.02.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 9 вищезазначеної Постанови роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу cтраждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що бездільність відповідача призвела до моральних страждань позивача. Проте, визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди не в повній мірі відповідає вищезазначеним положенням законодавства.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди не можуть бути прийняті до уваги, оскільки про спричинення йому такої шкоди свідчить сам факт пошкодження автомобіля,в результаті чого було порушено нормальні життєві зв'язки позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що в цій частині рішення суду першої інстанції з урахуванням розміру заподіяної шкоди та обсягу перенесених позивачем вимушених змін в організації свого звичайного укладу життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості підлягає зміні, а розмір стягнутої моральної шкоди - зменшенню до 1 000 грн., в задоволенні решти позовних вимог в цій частині слід відмовити.

З огляду на зазначене загальний розмір стягнення також підлягає зміні - зменшенню до 111 261 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року змінити в частині розміру стягнутої моральної шкоди та загального розміру стягнення.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, , на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, 1 000 (одну тисячу) грн. 00 коп. моральної шкоди. Загальний розмір стягнення складає 111 261 (сто одинадцять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 47 копійок.

В іншій частині рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова