Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 18062018

Номер провадження: 2/511/52/18

18 червня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

за участю секретаря судового засідання Кирилової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельними ділянками,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна в натурі.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки укладеного 25.12.2012 року на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0630 га. Співвласником зазначеної земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2, якому також належить 1/2 частини вищезазначеної земельної ділянки, окрім того сторонам на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,2500га. Отже, позивач просить суд, виділити їй в натурі 1/2 частину земельної ділянки площею 0,630га, за кадастровим номером: :02:002:0113 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2500га, за кадастровим номером: :02:002:0112, що розташовані за адресою: с.Єгорівка, вул. Новоселів, буд. 17, Роздільнянського району Одеської області.

19.09.2017 року провадження по справі відкрито та справа призначена до розгляду.

27.12.2017 року по справі за вимогою позивача ОСОБА_1 була призначена судова будівельно-технічна експертиза з метою визначення можливості розподілу виділити їй в натурі 1/2 частину земельної ділянки площею 0,630га, та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2500га, що розташовані за адресою: с.Єгорівка, вул. Новоселів, буд. 17, Роздільнянського району Одеської області та розробки варіантів такого розподілу. Провадження по справі було зупинено.

27.02.2017 року цивільна справа була повернута з експертної установи з Висновком № 574 та провадження по справі було поновлено, справа призначена до розгляду.

Позивач ознайомившись з висновком судово земельно-технічною експертизою від 22.02.2018 року на підставі ст.ст.43,49ЦПК України вважала за необхідне змінити предмет і підстави позову, у звязку з новою редакцією ЦПК, просила повернути справу в підготовче судове засідання для можливості надання уточненої позовної заяви. Судове засідання провести за її відсутністю.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено цивільна справа повернута у підготовче провадження за правилами загального позовного провадження.

В подальшому позивач ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила первинні вимоги про розподіл майна в натурі залишити без розгляду, справу розглядати у відповідності до заявлених вимог викладених в уточненій позовній заяві, а саме про встановлення порядку користування земельними ділянками.

Ухвалою суду від 18.06.2018 року клопотання ОСОБА_1 було задоволено, позовні вимоги про розподіл майна в натурі - залишені без розгляду. Розгляд цивільної справи продовжувався з урахуванням уточнених позовних вимог про встановлення порядку користування земельними ділянками.

Сторони в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, надали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутністю.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Розглянувши подані документи та матеріали, заяви сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВТВ № 768352 від 25.12.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3, ОСОБА_1 набула у власність 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0630 га, кадастровий номер: :02:002:0113, яка розташована за адресою: с. Єгорівка, вул. Новоселів, 17, Роздільнянський район, Одеська область.(а.с.9-10).

Право власності позивачки на земельну ділянку підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №339409, виданий відділом Держкомзему у Роздільнянському районі Одеської області від 24.06.2011р., а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №25919591 від 22.08.2014р.(а.с.11-16).

Співвласником зазначеної земельної ділянки є відповідач - ОСОБА_4, якому належить 1/2 частина.

До того ж, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВТВ № 768350 від 25.12.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності також належить по 1/2 частині земельної ділянки площею 0.2500 га, кадастровий № :02:002:0112, яка розташована за адресою: с. Єгорівка, вул. Новоселів, 17, Роздільнянський район, Одеська область, яка примикає до першої земельної ділянки площею 0,0630 га.(а.с.17-18).

Право власності сторін на зазначену земельну ділянку підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №339408, виданий відділом Держкомзему у Роздільнянському районі Одеської області від 24.06.2011 р., а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20742653 від 18.04.2014 р., (19-25).

На зазначеній земельній ділянці площею 0.2500 га, розташований житловий будинок загальною площею 50,8 кв.м., житловою 27,1 кв.м., з допоміжними приміщеннями 23,7 кв.м.(а.с.29-35).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.06.2017 р. у справі № 511/1633/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у праві користування власністю шляхом встановлення порядку користування житловим будинком, задоволені. Виділено у користування ОСОБА_1 житлову кімнату 1-2 площею 15,1 кв.м., а ОСОБА_2 виділено житлову кімнату 1-3 площею 12,0 кв.м. Всі інші приміщення залишено в загальному користуванні.(а.с.26 -27).

Проте, вирішити питання щодо порядку користування земельними ділянками, які знаходяться у спільній частковій власності, в добровільному порядку сторони не мають можливості, у зв'язку з чим ОСОБА_1 вимушена була звернутися до суду.

Відповідно до Висновку № 574 судової земельно-технічної експертизи від 22.02.2018 р., проведеної експертом ТОВ «Інюг-Експертиза» Петровим 1.1., встановлено, що виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частини та, відповідно, 1/2 частину іншому співвласнику ОСОБА_2, земельних ділянок площею 0.2500 Га, кадастровий № :02:002:0112 та площею 0,0630 га, кадастровий номер: :02:002:0113, розташованих за адресою: с. Єгорівка, вул. Новоселів, 17, Роздільнянський район, Одеська область, з технічної точки зору можливо.

На розгляд суду запропоновано чотири варіанти встановлення порядку землекористування, які розроблені в графічних додатках № 7 - № 10.(а.с.101-159).

Ознайомившись із запропонованими експертом варіантами, обидві сторони спору - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 влаштував варіант № 1 (графічний додаток № 7), який встановлює порядок користування земельшсми ділянками площею 0.2500 га, та площею 0,0630 Га, наступним чином:

У загальне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділяється ділянка загальною площею 803,4 кв.м., у т.ч.:

- 33,1 кв.м. - займане приміщенням 1-1,1-4, (1-4*, 1-4**), 1-5 житлової будівлі літ. «А»;

- 770,3 кв.м. подвір'я загального користування.

У користування ОСОБА_1 виділяється ділянка загальною площею 1163,3 кв.м., у т.ч.:

- 20,3 кв.м. - займане приміщеннями 1-2 житлового будинку під літ. «А»;

- 1143,0 кв.м. - город (825,0 кв.м. + 318,0 кв.м.).

У користування ОСОБА_2 виділяється ділянка загальною площею 1163,3 кв.м., у т.ч.:

- 16,5 кв.м. - займане приміщенням 1-3 житлового будинку під літ «А»;

- 1146,8 кв.м. - город (834,8 кв.м. +312,0 кв.м.).

У цьому варіанті визначення порядку користування земельними ділянками, межі розділу описуються наступним чином ( додаток № 7):

Ділянка загальною площею 803,4 кв.м., яка виділяється у загальне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

- від правого вуличного кута (т. А відповідного до ДержАкту) на довжину 28,92+4,33=33,25 м. по правій боковій межі, до т. 1;

- поворот ліворуч, на довжину 25,44 м. по сітчастій огорожі № 3 до т. 3;

- поворот ліворуч, на довжину 4,35+28,90 = 33,25 м. по лівій боковій межі, до лівого вуличного кута (т. Б по ДержАкту);

- поворот ліворуч, на довжину 25,11 м. по вуличній огорожі, до правого вуличного кута (т. А по ДержАкту).

Ділянка площею 1143,0 кв.м. (город) яка виділяється у користування ОСОБА_1:

- від т. 2 на сітчастій огорожі № 3 в 12,95 м. від правої бокової межі, на довжину 64,43+24,05=88,48 м. паралельно правій боковій межі, до т. 4 в 12,95 м від правої бокової межі;

поворот ліворуч, на довжину 13,37 м. по тильній межі ділянки пл. 0,0630 га., до його лівого тильного кута;

поворот ліворуч, на довжину 23,98=64,43=88,41 м. по лівій боковій межі, до т. 3;

поворот ліворуч, на довжину 12,49 м. по сітчастій огорожі № 3, до т.2.

Ділянка площею 1146,8 кв.м. (город), який виділяється у користування ОСОБА_2.:

від т. 1 на правій боковій межі, у довжину 64,43+24,13=88,56 м по правій боковій межі, до правого тильного кута ділянки пл. 0,0630 га;

поворот ліворуч, на довжину 12,95 м по тильній межі ділянки пл. 0,0630 га до т. 4;

поворот ліворуч, на довжину 24,05+64,43+88,48 м. паралельно правій боковій межі, до т. 2;

поворот ліворуч , на довжину 12,95 м. по сітчастій огорожі № 3, до т. 1.

Межі площ, займані приміщеннями житлового будинку, який знаходиться у користуванні кожного із співвласників (1-2 та 1-3), а також приміщень, які знаходяться у загальному користуванні співвласників (1-1, 1-4 (1-4*; 1-4**) та 1-5) визначаються по граням зовнішніх стін будівлі та по осях внутрішніх стін, обмежуючих відповідні приміщення.

Згідно з положеннями ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За правилами ч. 4, 5 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 90 ЗК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу частини будинку) на землях міст при переході прав власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.

Частиною першою статті 356 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.

Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 ЗК України.

Частиною першою цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

За правилом частини другої статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частина четверта статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Отже, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).

Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи( частина пята статті 319 ЦК України).

Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВСУ від 01.11.2017 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що порядок користування вказаними земельними ділянками повинен бути встановлений на підставі домовленості сторін за згідно варианту № 1 викладеному у висновку екперта, що є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 358 ЦК України, ст.ст. 88, 120 ЗК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельними ділянками задовольнити в повному обсязі.

Визначити порядок користування земельними ділянками: площею 0,630 га., за кадастровим номером: :02:002:0113 та площею 0,2500га за кадастровим номером: :02:002:0112, розташованих за адресою: с. Єгорівка, вул. Новоселів, №17, Роздільнянського району Одеської області та виділити у користування:

1)У загальне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виділити ділянку загальною площею 803,4 кв.м., у т.ч.:

- 33,1 кв.м. - займане приміщенням 1-1,1-4, (1-4*, 1-4**), 1-5 житлової будівлі літ. «А»;

- 770,3 кв.м. подвір'я загального користування.

2)У користування ОСОБА_1 виділити ділянку загальною площею 1163,3 кв.м., у т.ч.:

- 20,3 кв.м. - займане приміщеннями 1-2 житлового будинку під літ. «А»;

- 1143,0 кв.м. - город (825,0 кв.м. + 318,0 кв.м.).

3)У користування ОСОБА_4 виділити ділянку загальною площею 1163,3 кв.м., у т.ч.:

-16,5 кв.м. - займане приміщенням 1-3 житлового будинку під літ «А»;

-1146,8 кв.м. - город (834,8 кв.м. +312,0 кв.м.).

При цьому визначення порядку користування земельними ділянками, межі розділу визначаються наступним чином ( додаток № 7):

1) Ділянка загальною площею 803,4 кв.м., яка виділяється у загальне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

- від правого вуличного кута (т. А відповідного до ОСОБА_5) на довжину 28,92+4,33=33,25 м. по правій боковій межі, до т. 1;

- поворот ліворуч, на довжину 25,44 м. по сітчастій огорожі № 3 до т. 3;

- поворот ліворуч, на довжину 4,35+28,90 = 33,25 м. по лівій боковій межі, до лівого вуличного кута (т. Б по ОСОБА_5);

- поворот ліворуч, на довжину 25,11 м. по вуличній огорожі, до правого вуличного кута (т. А по ОСОБА_5).

2) Ділянка площею 1143,0 кв.м. (город) яка виділяється у користування ОСОБА_1:

- від т. 2 на сітчастій огорожі № 3 в 12,95 м. від правої бокової межі, на довжину 64,43+24,05=88,48 м. паралельно правій боковій межі, до т. 4 в 12,95 м від правої бокової межі;

- поворот ліворуч, на довжину 13,37 м. по тильній межі ділянки пл. 0,0630 га., до його лівого тильного кута;

- поворот ліворуч, на довжину 23,98=64,43=88,41 м. по лівій боковій межі, до т. 3;

-поворот ліворуч, на довжину 12,49 м. по сітчастій огорожі № 3, до т.2.

3) Ділянка площею 1146,8 кв.м. (город), який виділяється у користування ОСОБА_2:

- від т. 1 на правій боковій межі, у довжину 64,43+24,13=88,56 м по правій боковій межі, до правого тильного кута ділянки пл. 0,0630 га;

-поворот ліворуч, на довжину 12,95 м по тильній межі ділянки пл. 0,0630 га до т. 4;

- поворот ліворуч, на довжину 24,05+64,43+88,48 м. паралельно правій боковій межі, до т. 2;

- поворот ліворуч , на довжину 12,95 м. по сітчастій огорожі № 3, до т. 1.

Межі площ, займані приміщеннями житлового будинку, який знаходиться у користуванні кожного із співвласників (1-2 та 1-3), а також приміщень, які знаходяться у загальному користуванні співвласників (1-1, 1-4 (1-4*; 1-4**) та 1-5) визначаються по граням зовнішніх стін будівлі та по осях внутрішніх стін, обмежуючих відповідні приміщення.

Висновок експертизи ТОВ « Інюг Експертиза» від 22.02.2018 року, є невід`ємною частиною цього рішення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Малиновським РВОМУУМВС України в Одеській області від 20.05.2004 року, ІПН НОМЕР_2, проживаючого за адресою: 65000, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 47, кв.146 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, понесені нею підтверджені судові витрати у розмірі 480(чотириста вісімдесят)грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Іванова