Справа№340/248/18
Провадження № 2/340/158/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область,

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період невиконання судового рішення, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат в сумі 21 959 грн. 31 коп., 3% річних в сумі 5 188 грн. 79 коп. від призначеного до стягнення рішенням суду середнього заробітку в сумі 84852 гривні 60 копійок, за період невиконання судового рішення, а саме з 18.04.2016 по 01.05.2018; судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Яремчанського міського суду від 07.05.2015, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.07.2015, скасовано розпорядження №181-к від 18.07.2014 Верховинської районної державної адміністрації та наказ №64 Верховинської центральної районної лікарні від 18 липня 2014 року про звільнення його з посади головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні та поновлено на роботі на цій посаді з 18 липня 2014 року, стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 83611,84 грн. На підставі рішення Верховинського районного суду від 18.04.2016 з Верховинської РДА стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у звязку із затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за період з 07.05.2015 по 31.03.2016 в сумі 84852,60 грн. Рішення суду по даний час не виконано, а тому вважає, що він як кредитор вправі вимагати стягнення з боржника сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобовязання, в звязку з чим просить застосувати приписи статті 625 ЦК України. Посилаючись на рішення ОСОБА_2 Верховного Суду України від 11.04.2018, просить стягнути з відповідача за період з 18.04.2016 по 01.05.2018 індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. А тому просить позов задовольнити.

Згідно поданого відповідачем відзиву на позовну заяву від 08.06.2018, відповідач заперечує позовні вимоги в повному обсязі з мотивів їх необгрунтованості та безпідставності. Зазначив, що правовідносини, які виникли між сторонами до ухвалення рішення суду про стягнення серенього заробітку за час вимушеного прогулу регулюються трудовим законодавством і такі не відносяться до зобовязальних, тоді як підставою для застосування ст.625 ЦК України є наявність зобовязальних правовідносин між сторонами ще до ухвалення рішення суду. Крім цього, виконання рішення Верховинського районного суду від 18.04.2016 здійснюється в порядку, який передбачений спеціальним законодавством, а саме Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів та боржників" і до нього не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання. Просить в задоволенні позову відмовити.

Згідно відповіді на відзив від 13.06.2018 поданої позивачем ОСОБА_1, позивач заперечив обставини викладені відповідачем у відзиві на позов та з посиланням на постанову ОСОБА_2 Верховного Суду від 11.04.2018 в справі №14-68цс18, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 18.05.2018 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін учасниками справи не надано.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Судом встановлено, що рішенням Яремчанського міського суду від 07.05.2015, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.07.2015, скасовано розпорядження №181-к від 18.07.2014 Верховинської районної державної адміністрації та наказ №64 Верховинської центральної районної лікарні від 18 липня 2014 року про звільнення його з посади головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні та поновлено на роботі на цій посаді з 18 липня 2014 року, стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 83611,84 грн.

На підставі рішення Верховинського районного суду від 18.04.2016 (а.с.13-16) з Верховинської РДА стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у звязку із затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за період з 07.05.2015 по 31.03.2016 в сумі 84852,60 грн.

З матеріалів справи, а саме витягу з електронного реєстру виконавчих проваджень (а.с.6) вбачається, що Верховинська РДА являється боржником по виконавчому документу №340/755/15-ц від 05.05.2016, що виданий Верховинським районним судом Івано-Франківської області, і сума списання за виконавчим документом становить 84852, 60 грн.

Відповідно до статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобовязання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід зясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобовязання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, щор спірні правовідносини виникли з приводу невиконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку із затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за період з 07.05.2015 по 31.03.2016 в сумі 84852,60 грн.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2759цс15.

За таких обставин, суд вважає, що не можна ототожнювати обов'язок, який виник у зв'язку з виконанням судового рішення, із грошовим зобов'язанням (у тому числі й тоді, коли права й обов'язки виникають із судового рішення). При цьому слід зазначити, що частина п'ята статті 11 ЦК України, яка передбачає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішень суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 цього Кодексу за наявності правовідносин між сторонами, які регулюються нормами іншого законодавства і зокрема Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних за період невиконання судового рішення немає, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на правову позицію висловлену Верховним Судом 11.04.2018 в справі №14-68цс18, оскільки така постановлена у справі при вирішенні спору, що виникли з інших правовідносин, а саме перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги, призначеної відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому не може застосовуватися до спірних правовідносин.

Керуючись ст.ст.11-13, 81, 137, 141, 259, 264-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період невиконання судового рішення, відмовити за їх безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Верховинська районна державна адміністрація Івано-Франківської області, юридична адреса: смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, вул. Франка, 20, .

Суддя А.Б. Бучинський