Справа № 357/8665/18
У Х В А Л А

30 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Дубановська І. Д.

при секретарі - Огер О. А.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2018 року відкрите провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту його участі у бойових діях з 23.04.2016 року до 03.06.2016 року, з 07.06.2016 року до 28.12.2016 року та з 15.09.2017 року до 01.11.2017 року загалом 294 доби для одержання статусу учасника бойових дій.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із документами для одержання статусу учасника бойових дій. Однак, комплект документів йому повернутий. На його особисте пояснення за роз`ясненнями відповідальний секретар комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій військкомату повідомив, що у них наявні повноваження визначати статус лише для військовослужбовців. Оскільки у його випадку законодавством не врегульовано порядок надання статусу учасника бойових дій він має звертатися до суду.

Заінтересована особа заперечувала проти задоволення заяви.

Свої заперечення обґрунтовувала тим, що заявник не віднесений до осіб, які мають право на отримання статусу учасника бойових дій, його діяльність в зоні АТО не пов`язана із захистом Батьківщини та Київський обласний військовий комісаріат не має на це повноважень, оскільки статус учасника бойових дій йому має встановлювати уповноважена відомча комісія Служби безпеки України, а не Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку передбаченому законом.

Норми чинного законодавства України не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів. Суд може за наявності достатніх правових підстав визнати неправомірними дії компетентних державних органів щодо розгляду спірного питання. Справи про встановлення фактів розглядаються судом, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абзацу першого п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до вимог чинного законодавства встановлено та визначено порядок щодо встановлення участі в бойових діях. Зокрема, для виконання вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення» № 413 від 20.08.2014 року Міністерством оборони України видано наказ «Про затвердження Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості».

Згідно з п. 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Пунктом 5 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, передбачено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Відповідно до п. 2 наказу «Про затвердження Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» зазначеного наказу зобов`язано утворити комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в Міністерстві оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України, військовій частині НОМЕР_1 та військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.

Саме, на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників - за місцем їх реєстрації.

Отже, чинним законодавством визначений порядок встановлення факту участі особи в бойових діях, у виконанні бойових завдань. В разі бездіяльності та неправомірності дій при вирішенні питання про встановлення факту участі особи в бойових діях та надання статусу учасника бойових дій заявник має право оскаржити їх до суду.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року, справа № 760/2461/17 та 01.08.2018 року, справа № 490/9547/17.

В судовому засіданні встановлено, що факт перебування заявника в зоні проведення антитерористичної операції заінтересованою особою не оспорюється, документи заявнику були повернуті без реалізації (а.с. 84). Фактично рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання чи відмову у наданні заявнику статусу учасника бойових дій не прийнято.

При цьому, представник ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив суд, що статус учасника бойових дій заявнику не може бути встановлений, оскільки він не являється військовослужбовцем, його діяльність в зоні антитерористичної операції не пов`язана із захистом Батьківщини та ІНФОРМАЦІЯ_1 не має на це повноважень, оскільки статус учасника бойових дій йому має встановлювати уповноважена відомча комісія Служби безпеки України, а не Збройних Сил України.

Згідно ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до .ч 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, заяву слід залишити без розгляду, оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що між заявником та заінтересованою особою вбачається спір про право, який може бути вирішений в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись, ст.ст. 200, 257, 259-261, 293-294, 315, 352-354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, у порядку встановленому законом, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та проголошена 30.11.2018 року.

СуддяІ. Д. Дубановська