Дата документу 06.06.2018
Справа № 2-1816/05
Провадження № 4-с/334/42/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О., при секретарі - Адаменко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 та зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3, накладеного у виконавчому провадженні № 52663845,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на бездіяльність начальника Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 та зобов`язанняи зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3, накладеного у виконавчому провадженні № 52663845.

В обґрунтування скарги вказала, що на виконанні у ВДВС Семенівського РУЮ ГТУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження № 52663845 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1816/05, виданого 18.04.2011 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріали виконавчого провадження надійшли до ВДВС Семенівського РУЮ для виконання із Дніпроовського ВДВС м.Запоріжжя.

В даному виконавчому провадження на підставі постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя ОСОБА_5 від 28.07.2016 року до Державного реєстру прав на нерухоме майно 28.11.2016 року було внесено відомості про обтяження у виді арешту всього нерухомого майна, належного боржнику ОСОБА_3

16.12.2016 року ОСОБА_3 помер.

29.12.2016 року постановою начальника ВДВС Семенівського РУЮ ОСОБА_2 виконавче провадження № 52663845 було закінчено.

На підставі ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", заявник звернулась до начальника ВДВС Семенівського РУЮ із заявою, в якій просила вжити заходів із зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_3 та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме мйано про скасування обтяження у виді арешту всього нерухомого майна, належного боржнику ОСОБА_3

22.03.2018 року заявник отримала відповідь начальника ВДВС Семенівського РУЮ ОСОБА_2 від 16.03.2018 року за № 1901/14.24-34, якою їй було відмовлено у задоволенні заяви про зняття арешту з майна, належного ОСОБА_3

Вважає, що бездіяльність начальника ВДВС Семенівського РУЮ ОСОБА_2, яка полягає у невжитті заходів із зняття арешту з майна боржника порушує її права, оскільки наявність арешту перешкоджає їй як законному представнику малолітньої ОСОБА_4 оформити право дитини на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

Мотивуючи відмову у задоволенні заяви, начальник ВДВС Семенівського РУЮ ОСОБА_2 послався на те, що на момент закінчення виконавчого провадження за боржником рахувався борг по сплаті аліментів у розмірі 91885,28 грн., а тому зняти арешт у відповідності до норм закону не було підстав.

Просить визнати неправомірною бездіяльність начальника Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 та зобов`язати зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3, накладеного у виконавчому провадженні № 52663845, та внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування обтяження у виді арешту всього нерухомого майна. належного боржнику ОСОБА_3, номер запису про обтяження 17668409.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Семенівського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення проти скарги, в яких вказав, що у Семенівському районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області на виконанні перебувало виконавче провадження № 52663845 від 17.10.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1816 виданого 18.04.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі -1/4 всіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення останньою повноліття дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріали виконавчого провадження надійшли до відділу для виконання із Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя для подальшого їх виконання.

19.10.2016 року року державним виконавцем відділу винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №№ 16953,1695.

19.10.2016 року після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості. Заборгованість на момент відкриття виконавчого провадження становила - 91873,13 грн.;

20.10.2016 року державним виконавцем підготовлено та направлено запити до ТЧЦ №5344 м. Миргорода, Провідного спеціаліста відділу технічного нагляду УТНОППБ по Семенівському районі, ТВБВ АТ «Ощадбанк», Семенівського районного центру зайнятості, УСЗН Семенівської РДА, ДГІС та ГІФ України.

24.10.2016 року до відділу ДВС з»явився боржник та представив довідку про те, що він перебуває на обліку у Семенівському районному центрі зайнятості з 04.10.2016 року та отримав статус безробітного.

24.10.2016 року за вих. № 17094 державним виконавцем направлено постанову до Семенівського РЦЗ для подальшого виконання та стягнення аліментів. Згідно постанови від 24.10.2016 року борг становив - 91873,13 грн.

11.01.2017 року за № 01-16 до Семенівського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області надійшов звіт із Семенівського РЦЗ про проведення стягнень аліментів на користь стягувана. В даному звіті вказано, що з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1151,63 грн.. Борг, на момент зняття з обліку боржника становив 91885,28 грн.

У відповідності до відповідей ДПС України № 22196331, НОМЕР_1 від 19.10.2016 року у боржника відсутні відкриті рахунки у банківських установах, боржник не працює.

Згідно повідомлень ПФ України № НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 19.10.2016 року боржник на обліку в ПФУ не перебуває, за цивільно-правовими договорами не працює.

Згідно відповіді відділу Держземагенства у Семенівському районі у боржника відсутня реєстрація права власності на земельні ділянки.

Згідно повідомлення від 09.11.2016 року вх. №2491 ТВБВ №10016/016 АТ «Ощадбанк» у боржника відсутні відкриті рахунки.

Згідно повідомлення ТСУ №5344 від 10.11.2016 року № 2550 за боржником зареєстровані транспортний засоби не значаться.

У відповідності до відповіді УСЗН Семенівської РДА від 09.11.2016 року вх. № 2541 встановлено, що боржник на обліку не перебуває.

31.10.2016 року до відділу надійшла заява стягувача про те, що вона змінила прізвище та надала відповіді документи, які підтверджую даний факт.

03.11.2016 року державним виконавцем у відповідності до ч.2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження, а також вніс відповідні зміни до Автоматизованої системи виконавчих провадження.

23.12.2016 року співмешканка боржника представила копію свідоцтва про смерть боржника серія І-КЕ №336910 від 16.12.2016 року в якому зазначено про те, що боржник помер 16.12.2016 року, актовий запис про смерть № 136 зроблений Семенівським районним ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області.

На підставі даного документа державним виконавцем 29.12.2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у відповідності до вимог п.3 ч.1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». Копія постанови направлена стягувачу до відома за вих. № 19295.

На момент закінчення виконавчого провадження за боржником рахувався борг по сплаті аліментів у розмірі - 91885,28 грн., а тому зняти арешт у відповідності до норм закону не було підстав.

У відповідності до ч.4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено Законом;

2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4)наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення цозову;

7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Заявнику було рекомендовано звернутися до суду з метою вирішення питання щодо зняття арешту з майна боржника, оскільки у боржника була і інша сімя, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, і яким чином розприділялося майно покійним боржником державній службі достовірно не відомо.

Просив відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Семенівського РУЮ ГТУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження № 52663845 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1816/05, виданого 18.04.2011 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріали виконавчого провадження надійшли до ВДВС Семенівського РУЮ для виконання із Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реестру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зареєстровано арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_3, накладений на підставі постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 від 28.07.2016 року.

19.10.2016 року року державним виконавцем ВДВС Семенівського РУЮ ГТУЮ у Полтавській області винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №№ 16953,1695.

19.10.2016 року після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості. Заборгованість на момент відкриття виконавчого провадження становила - 91873,13 грн..

16.12.2016 року ОСОБА_3 помер.

29.12.2016 року вказане виконавче провадження закрито на підставі п.3 ч.1 ст.49, ст. 50 Закону України про виконавче провадження, оскільки боржник ОСОБА_3 помер 16.12.2016 року.

Заявник звернулась до державного виконавця начальника ВДВС Семенівського РУЮ ОСОБА_2 з заявою про зняття арешту на підставі ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження», яка передбачає зняття арешту державним виконавцем у разі закінчення виконавчого провадження.

22.03.2018 року заявник отримала відповідь начальника ВДВС Семенівського РУЮ ОСОБА_2 від 16.0.2018 року за № 1901/14.24-34, якою їй було відмовлено у задоволенні заяви про зняття арешту з майна, належного ОСОБА_3

Заявник вважає, що бездіяльність начальника ВДВС Семенівського РУЮ ОСОБА_2, яка полягає у невжитті заходів із зняття арешту з майна боржника порушує її права, оскільки наявність арешту перешкоджає їй як законному представнику малолітньої ОСОБА_4 оформити право дитини на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Стаття 40 Закону України "Про виконавче провадження" містить імперативну норму про зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, у разі закінчення виконавчого провадження. Жодних застережень про неможливість зняття арешту з майна у разі наявності заборгованості боржника у виконавчому провадженні вказана норма не передбачає.

Посилання ОСОБА_2 на ст. 59 ч.4 Закону України "Про виконавче провадження" суд не може прийняти до уваги, оскільки вказана норма закону регламентує питання зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини під час виконання виконавчого документа, а не на стадії закінчення виконавчого провадження. Порядок зняття арешту з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження врегульований спеціальною нормою, а саме ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте, нормативного обґрунтування такого висновку у своїй відповіді ОСОБА_2 не навів.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання неправомірною бездіяльності начальника Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 та вважає за необхідне зобов`язати зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3, накладений у виконавчому провадженні № 52663845.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Закону України "Про виконавче провадження", суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності начальника Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 та зобов`язати зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3, накладений у виконавчому провадженні № 52663845 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2.

Зобов`язати начальника Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3, накладений у виконавчому провадженні № 52663845, та внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування обтяження у виді арешту всього нерухомого майна, належного боржнику ОСОБА_3, номер запису про обтяження 17668409.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.О. Ісаков