Ухвала

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 761/8259/15-ц

провадження № 61-20732св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпек»,

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД», Головне управління юстиції у місті Києві,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання майнових прав, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гепек» (далі - ТОВ «Гіпек»), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД»), Головне управління юстиції у місті Києві про визнання майнових прав на квартиру.

Позов мотивовано тим, що 24 жовтня 2001 року між ТОВ «Гіпек» та ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» було укладено договір спільної діяльності з будівництва житлово-господарського комплексу за адресою: АДРЕСА_1. 05 грудня 2002 року між нею та ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» було укладено договір № 2161/322-10(р) про спільну діяльність з дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2, згідно з умовами якого після закінчення будівництва цього багатоквартирного житлового будинку позивачу мала бути виділена в натурі «Частка пайовика» у вигляді 2-кімнатної квартири на 7 поверсі, під будівельним НОМЕР_1, загальною проектною площею 820 кв. м, позивач у свою чергу зобов'язувалася внести грошові кошти (пай), запланований строк будівництва - 4 квартал 2004 року. Додатковою угодою від 05 червня 2003 року № 1 до договору передбачався обов'язок позивача додатково внести грошовий внесок, а ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» - передати позивачу додатково одне місце паркінгу НОМЕР_2. При цьому, додатковою угодою від 26 вересня 2013 року № 3 до договору сторони погодили зміну назви багатоквартирного житлового будинку на житлово-громадський комплекс за адресою: АДРЕСА_1 (перша черга будівництва, чотирьохсекційний будинок), а також номеру спірної квартири - на НОМЕР_3, загальною площею - на 81,4 кв. м, назви «Місце паркінгу» - на назву «машино-місце у підземному паркінгу», номеру машино-місця - на НОМЕР_4 та строку передачі спірної нерухомості - на 4 квартал 2013 року.

Позивач умови договору виконала у повному обсязі, однак відповідач не визнає майнових прав позивача на спірне приміщення, не подав до Реєстраційної служби оригінали документів, необхідних для реєстрації права власності позивач на спірні приміщення, у зв'язку із чим позивач просила суд: визнати за нею майнові права на двокімнатну квартиру НОМЕР_3 на 7 поверсі та на машино-місце НОМЕР_4 у підземному паркінгу в житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_2 (перша черга будівництва, чотирьохсекційний будинок).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на двокімнатну квартиру НОМЕР_3 на 7 поверсі та на машино-місце НОМЕР_4 у підземному паркінгу у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_2 (перша черга будівництва, чотирьохсекційний будинок).

Стягнуто з ТОВ «Гілек» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

Рішення районного суду мотивовано тим, що позивач в повному обсязі виконала свої зобов'язання за договором про спільну діяльність з дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 від 05 грудня 2002 року, однак відповідач умови вказаного договору не виконало чим порушило майнові права на нерухоме майно.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2017 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року залишено без змін.

Погоджуючись з рішенням районного суду, апеляційний суд зазначив, що позивач виконала свої грошові зобов'язання за договором, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва, тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт, а тому фактично набула майнові права на новостворене майно.

У червні 2017 року ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2017 року, ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом не дотримано норми процесуального права в частині підсудності справи. Зокрема у провадженні господарського суду Київської області перебуває провадження у справі № 911/5186Є14 про банкрутство. ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» визнано банкрутом та призначено арбітражного керуючого. Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (стаття 16 ГПК України) та розглядається, як і справи у спорах боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (частина вісім статті 23 Закону), у позовному провадженні.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судом правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання майнових прав, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2017 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило