Справа № 450/825/18 Провадження № 2/450/1095/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Пустомити цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, припинення права власності на ? частину майна та стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та, з врахуванням уточнених 22.08.2018р. позовних вимог, просить встановити факт її проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 у період з січня 2012 року по січень 2018 року, визнати за нею та відповідачем право власності за кожним на ? частину майна на загальну суму 211 644,68 грн., припинити її право власності на ? частину даного майна та стягнути грошову компенсацію ? частини вказаного майна з ОСОБА_3 на її, ОСОБА_1 користь у розмірі 105 822,34 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що з січня 2012 р. по січень 2018р. вона та відповідач проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, зокрема, з січня 2012 р. вони знімали квартиру у м.Львів-Рясне, а з червня 2017 р. проживали разом за адресою Львівська обл., Пустомитівський район, с.Зимна Вода, вул.Л.Українки,12, де на даний час зареєстрований та проживає відповідач.

У цей період часу вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, тобто проживали однією сімєю як чоловік і дружина, та разом придбали наступне майно: модульна шафа -18000 грн., меблі для кухні-12000 грн., диван -34000 грн., світильник 3000 грн., душова кабінка ScandispaAmartRDS-06-CN 90х90х185 17000 грн., паркан з профнастилу з металевими стовпами 20 м.п. -20000 грн., бруківка 120 м.кв 24000 грн., умивальник CersanitCiti 60 -1000,00 грн.,бойлер STEATTECUBESLIMVM 50S3C-5000,00 грн., двері вхідні 1 шт. 10000,00 грн., вікна пластикові 5 шт.- 6000,00 грн., плитка кахельна на кухню 20 м.кв. 9000,00грн., плитка у ванній 40 м.кв. 26000,00 грн., диван «Адажіо» 1 шт. -7500,00 грн., тумба декор 1 шт. 2358,00 грн.. полотно дверне ПВХ 2 шт. -3258,00 грн., наличник дверний 8 шт. 484,80 грн., коробка дверна 2 шт.- 720,00 грн., добірна планка 2 шт.- 181,92 грн., шафа вбудована електрична 1 шт. -5098,98 грн., поверхня електрична 1 шт. 5799,00 грн., витяжка кухонна 1 шт. 2443,98 грн., тумба під взуття 1 шт. -800,00 грн., диван «Мамотка» 1 шт. 7500,00 грн., стінка «Самбай» 1 шт. 8500,00 грн., шафа-купе 1 шт. 16000,00 грн., а всього на загальну суму 211 644,68 грн.

Дане майно було ними придбано в кредит, який вона сплачувала сама , тому посилаючись на приписи статей 69,70, 74 СК України, зазначене майно вважає спільною сумісною власністю подружжя, і з цих підстав позов просить задовольнити .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві.

Крім того ОСОБА_1 пояснила, що точної адреси квартири, де вона тривалий час проживала разом з ОСОБА_3 у м.Львів- Рясне, вона не памятає, також не має письмових доказів на підтвердження факту проживання в такій квартирі. Стверджує, що разом з ОСОБА_3 вони займалися торгівлею, вона мала свої особисті кошти, та у березні-квітні 2017р. позичила ОСОБА_3 біля 2-х тисяч дол.США, за які відповідач проводив ремонт в будинку №12 по вул.Л.Українки с.Зимна Вода. Також вона оформила на себе кредит, і за ті кошти купила меблі, електричну плитку, два дивани та інше майно, зазначене у позовній заяві, яке на даний час залишилось у будинку, в якому проживає ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 подав 10.07.2018р. відзив, в якому заперечив позов, в задоволенні якого просив відмовити за безпідставністю. Зазначає, що вказані в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, так як з ОСОБА_1 вони спільно не винаймали квартири та не проживали однією сімєю, у них не було спільного ведення господарства, побуту та взаємних прав і обовязків. Визнав, що вони інколи зустрічалися з ОСОБА_1, він заїжджав до неї в гості, але жодних зобовязань один перед одним не мали.

Стверджує, що також не відповідають дійсності посилання позивачки про спільне придбання майна, зазначеного в позовній заяв, і така не надала належних доказів на підтвердження цього. Частину майна, зазначеного позивачем, придбано за кошти його матері, яка оформляла для цього кредит, а підтвердженням даних фактів являються копії накладних, чеків, рахунків, які зберігаються в нього.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив зазначені у відзиві обставини та пояснив, що у будинку за місцем його проживання немає ніякого майна, належного ОСОБА_1, як і немає майна, придбаного ними спільно, оскільки таке ними не придбавалося. Вважає, що в такий спосіб позивач намагається отримати від нього кошти.

Представник відповідача ОСОБА_4 в задоволенні позову просить відмовити за його безпідставністю, оскільки факт проживання однієї сімєю не знайшов свого підтвердження, як і не підтвердився факт спільного придбання майна, зазначеного в позовній заяві. Стверджує, що можливо ОСОБА_1 і придбавала особисто якесь майно, однак відсутні будь-які докази про те, що таке знаходиться в будинку за місцем проживання ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_5, викликана за заявою позивача, в судовому засіданні показала, що постійно проживає у с.Зимна Вода по сусідству з ОСОБА_3, з яким перебуває у неприязних сусідських стосунках. ОСОБА_1 знає з часу, коли та почала інколи приїжджати з ОСОБА_3 до того додому. Приблизно у 2016р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали будівництво та ремонт в будинку, де проживає ОСОБА_3, однак їй невідомо за чиї саме кошти. Вона тільки бачила, як ОСОБА_1 привозила якісь меблі, бруківку. Після того, як був закінчений ремонт, ОСОБА_1 переїхала жити у будинок до ОСОБА_3 , де прожила приблизно 6 місяців. Пізніше у них вник скандал із-за того, що ОСОБА_1 хотіла забирати якісь меблі. А мати ОСОБА_7, яка була при тому, їй розповіла, що ОСОБА_1 позичила ОСОБА_3 2 тис. дол.США. Вона ж особисто не була в будинку, де проживає ОСОБА_3, і їй невідомо, що в ньому знаходиться.

Свідок ОСОБА_8, викликана за заявою позивача, в судовому засіданні показала, що постійно проживає у с.Зимна Вода по сусідству з ОСОБА_3, з яким будь-яких стосунків не підтримує. Зі слів сусідів їй відомо, що ОСОБА_3 деякий час проживав у м.Львові разом з ОСОБА_1, яку вона знає з 2017 року. Їй відомо, що будинок належить матері ОСОБА_6, в якому з початку весни по травень 2017 р. проводився ремонт, добудова, після якого, приблизно з червня 2017р. по січень 2018р. в ньому також проживала ОСОБА_1 з ОСОБА_3.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, викликана за заявою позивача, показала, що постійно проживає у с.Зимна Вода по сусідству з ОСОБА_3, з яким перебуває у неприязних сусідських стосунках, в будинку якого вона ніколи не була. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо,що та протягом 5 років разом з ОСОБА_3 винаймали квартиру у м.Львові. Приблизно з червня 2017р. по січень 2018р. ОСОБА_1 проживала у будинку ОСОБА_3, оскільки вона бачила таких разом неодноразово. Однак їй нічого невідомо про те,чи вели вони спільне господарство, чи здійснювали якісь спільні покупки.

Свідок ОСОБА_10, викликана за заявою відповідача, в судовому засіданні показала, що являється матірю відповідача ОСОБА_3 , який постійно проживає з нею у належному їй будинку по вул.Л.Українки ,12 у с.Зимна Вода. ОСОБА_1 знає приблизно 1 рік , з того часу, як та стала інколи приходити в гості до її сина. ОСОБА_11 залишалась ночувати, однак така ніколи не проживала постійно з її сином ОСОБА_6, а також нічого з ним спільно не купляли для ремонту чи облаштування належного їй будинку. Добудову та ремонт у своєму будинку вона розпочала приблизно 3 роки тому, такий проводила за свої та сина спільні кошти, а також оформляла кредит на купівлю будівельних матеріалів, меблів. Будь-яких коштів на ремонт та придбання меблів ОСОБА_1 не давала, також така не привозила нічого до них в будинок, і в належному їй будинку немає будь-якого майна, належного ОСОБА_1. Вважає, що звернувшись до суду, ОСОБА_1 в такий спосіб намагається отримати кошти від її сина.

Свідок ОСОБА_12, викликаний за заявою відповідача, в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 знає біля 10 років, з яким перебуває у дружніх відносинах, в будинку якого у с.Зимна Вода буває майже щотижня. ОСОБА_1 знає приблизно 1-2 роки, як знайому ОСОБА_3, однак не бачив, щоб ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 у того в будинку в с.Зимна Вода. Також йому нічого невідомо про можливо спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за іншою адресою, чи спільне придбання ними майна.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, суд встановив наступні обставини.

Конституцією України ( статті 3,21,24,55 ) встановлено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, права і свободи людини, громадянина захищаються судом відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.3 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Збирання доказів не є обовязком суду.

Статтями 77, 79 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звернувшись до суду, позивач просить встановити факт її проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачем , пославшись як на правову підставі на ч.2 ст.3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Однак позивачем не подану суду належних та достатніх доказів на підтвердження даних обставин.

Зокрема, твердження позивача, що в період з січня 2012 року по червень 2017р. вона проживала спільно з ОСОБА_3 на квартирі у м.Львів-Рясне, нічим не підтверджені, і такі заперечуються відповідачем.

При тому, суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в цій частині, так як такі пояснили, що про спільне проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 їм відомо зі слів самої ОСОБА_1.

Твердження позивача про те, що в період з червні 2017р. по січень 2018р. вона проживала спільно з ОСОБА_3 за адресою вул.Л.Українки,12 с.Зимна Вода, також заперечуються відповідачем, свідком ОСОБА_10- власником даного будинку №12, та свідком ОСОБА_12

Щодо показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в цій частині, то такі суд не вважає достатніми , так як такі у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність даних обставин. Зокрема, свідки показали, що ОСОБА_1 у вказаний період проживала з ОСОБА_3 в будинку №12, однак вони не були в тому будинку та, відповідно, не підтвердили факт спільного проживання, спільного побуту та наявності взаємних прав та обовязків.

Також позивач не подала належних і достатніх доказів на підтвердження своїх вимог в частині визнання за нею та відповідачем право власності за кожним на ? частину майна, перелік якого значиться в позовній заяві, загальною вартістю 211 644,68 грн.

Зокрема, позивачем подано Виписку по транзитному рахунку №2909.8.634057.001,980 за період з 23.05.2017р. по 28.02.2018р., з якого слідує, що ОСОБА_1 за вказаний період внесла 12 500,00 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором № від 23.05.2017 ( а.с.11-12).

Однак такий договір суду не поданий, та не подано доказів на підтвердження на яких умовах , з якою ціллю брався кредит, та на що були витрачені кредитні кошти.

Крім того, подану позивачем виписану на її імя видаткову накладну від 23.05.2017р. на суму 20344,68 грн. суд не вважає належним доказом обставин спільного придбання майна, так як невідомо, для яких саме цілей був придбаний зазначений товар та де саме такий знаходиться.

Щодо рахунку б/н від 17.05.17р. на суму 32 00,00 грн. і товарного чеку від 23.06.2017р.

на суму 8300,00 грн., то невідомо, кому саме такі були виписані, чи були вони оплачені і ким саме, а також , в разі оплати та придбання, де знаходиться зазначений в них товар.

Зясовуючи обставини справи, суд приймає до уваги надані відповідачем докази заперечення фактів, зазначених у позовній заяві, а саме: видаткову накладну від 25.08.2017р. видану на імя ОСОБА_3 на суму 8870,84 грн.; видаткову накладну від 11.04.2017. на імя ОСОБА_10 на суму 13498,75 грн.; Договір комплексного банківського обслуговування споживчого кредиту від 10.05.2017р. , укладеного з ОСОБА_10 на суму 29919,95 грн. та товарний чек на таку ж суму; Рахунок від 10.05.2017р. на імя ОСОБА_10 на суму 17334,96 грн. та інші платіжні документи ( а.с.50-60).

Згідно довідки, виданої 19.06.2018р. Зимноводівською сільською радою, відповідач ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_10 проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.61).

Доказів щодо можливого свого офіційно зареєстрованого місця проживання, реєстрації, перебування у м.Львові чи за адресою, вул.Л.Українки,12 с.Зимна Вода , за період з січня 2012 р. по січень 2018р., позивач ОСОБА_1 суду не подала.

Статтею264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема : 1) чи мали місце обставини (факти),якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Тому суд, дотримуючись приписів ст.13 ЦПК України про розгляд справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Зокрема, судом не встановлено факту проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 однією сім»єю у період з січня 2012 року по січень 2018 року, а також спільного придбання позивачем та відповідачем в цей же період часу майна на загальну суму 211 644,68 грн. Як наслідок, відсутні правові підстави для визнання за позивачем та відповідачем права власності за кожним з них на ? частину такого майна, припинення права власності за позивачем на ? частину даного майна та стягнення грошової компенсації з відповідача у розмірі 105 822,34 грн.

З врахуванням встановленого суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючисьст.ст.10,13,77,79,81,133,141,258-259, 263-265,273, 351-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_13 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, припинення права власності на ? частину майна та стягнення грошової компенсації, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2018 року.

Суддя М.О.Кіпчарський