Справа № 191/2428/15-ц
Провадження № 4-с/191/8/18
У Х В А Л А

іменем України

27 листопада 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кухар Д.О.

за участю секретаря Яніної О.В.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове скаргу ТОВ «Кредекс фінанс» на дії державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.03.2016 року Синельниківським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 191/2428/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованості у розмірі 4085,70 грн.

У січні 2016 року ТОВ «Кредекс Фінанс» звернувся до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області з заявою про відкриття виконавчого провадження.

02 липня 2018 року за посередництвом УДППЗ «Укрпошта» рекомендованим листом на поштову адресу ТОВ «Кредекc Фінанс» надіслано Синельниківським МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області постанову державного виконавця Семякіної К.О. від 07.06.2018 року про закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що боржник помер.

Проте з висновками державного виконавця скаржник не погоджується, посилаючись на те, що : згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до спадкодавця або інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України); не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права: 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами: 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я: 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього кодексу.

Кредитні правовідносини не є особистими правовідносинами, що не допускають

правонаступництва, оскільки здійснення цього права не пов'язане з певною особою, а тому

може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється

строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження

підлягає закінченню в разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого

провадження, якщо виконання її обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає

правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача

чи боржника.

Між тим, ст. 34 зазначеного вище Закону передбачена можливість зупинення

виконавчого провадження та звернення виконавця та/або заінтересованої сторони до суду з

відповідною завою для встановлення правонаступників в порядку частини пятої ст. 5 Закон.

Скаржник зазначив, що стягувач довідався про вибуття боржника з виконавчого провадження лише 02 липня 2018 року, а тому не мав можливості написати заяву про зупинення

виконавчого провадження та встановлення правонаступників.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання

рішень, зокрема його обов'язком є вжиття заходів по встановленню кола спадкоємців на

майно після смерті боржника, звернення із запитом до нотаріальної контори про

витребування даних про осіб, які зверталися із заявою про прийняття або відмову від

спадщини, а вимоги державного виконавця, щодо виконання рішень обов'язкові для всіх

органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

У звязку з цим, просить суд визнати поважними і поновити причини пропущення процесуальних строків на подання скарги на дії державного виконавця. Визнати неправомірними дії державного виконавця Синельниківського МРВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 55588419.

Представник скаржника ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд скарги у його ідсутінсть, заявлені вимоги підтримав повінстю та просив їх задовольнити.

Державний виконавець Синельниківського МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Семякіна К.О. у судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам, хоча про день та час розгляду скарги була належним чином повідомлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 191/2428/15-ц, матеріали скарги та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Задовольняючи вимоги скаржника, суд бере до уваги надані документи, а саме: виконавчий лист, виданий 28.03.2016 року, постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», поштове повідомлення від 02.07.2018 року про отримання ТОВ «Кредекс Фінанс» постанови про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи, що скаржник з запізненням отримав постанову про закінчення виконавчого провадження та стислі строки звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, суд вважає, що причина пропущення строку є поважною та обєктивною.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій територій України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України - і за її межами (ч.1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження

підлягає закінченню в разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого

провадження, якщо виконання її обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає

правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача

чи боржника.

Згідно ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не в повній мірі були застосовані заходи щодо примусового виконання рішення суду, зокрема, виконавцем не дотримана процедура правонаступництва та не відбулася заміна сторони виконавчого провадження. Скаржник, був позбавлений права звернутися до державного виконавця із заявою про заміну сторони її правонаступником у звязку з вибуттям однієї із сторін виконавчого провадження, оскільки підстави викладені державним виконавцем у постанові про закінчення виконавчого провадження скаржнику не були відомі.

Державним виконавцем, суду не надано матеріалів виконавчого провадження та доказів того, що ним проведені всі необхідні виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей ЦПК.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Європейський Суд з прав людини, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що права на звернення до суду та виконання судового рішення, гарантовані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це складова права на справедливий судовий захист, яка також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

В рішенні «Войтенко проти України» Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

Згідно ч. 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості скарги ТОВ «Кредекс фінанс» та її задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 31, 25, 47, 49, 52 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст. 12, 13, 210, 447-450, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ТОВ «Кредекс фінанс» на дії державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати поважними причини та поновити пропущення процесуальних строків на подання скарги на дії державного виконавця.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Синельниківського МРВ ДВС

ГТУЮ у Дніпропетровській області в частині винесення постанови про

закінчення виконавчого провадження № 55588419 та зобов'язати державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На ухвалу протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не буде скасована, вона набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Д. О. Кухар