Єдиний унікальний номер 725/5418/18
Номер провадження 2/725/888/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Григорчук Д.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4., місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3., місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Посилалась на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який між ними зареєстровано 21 листопада 1999 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради місто Чернівці Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №1775.

Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дочка ОСОБА_3.

Разом з тим, спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникали непорозуміння.

Вже вісім років проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам.

На даний час їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер.

Після фактичного припинення сімейних відносин неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріально не допомагає та участі у вихованні дочки не приймає.

На скільки їй відомо, відповідач ОСОБА_2 матеріально забезпечений. На утриманні у нього немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Стан здоров'я його задовільний.

Просила позов задовольнити: розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., щомісяця, починаючи з часу подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Справа слухалась у відсутність сторін, які у підготовче судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Від позивачки - ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Також через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, де він просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю. Не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою.

Враховуючи те, що у підготовче судове засідання сторони не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 21 листопада 1999 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради місто Чернівці Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №1775 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася дочка ОСОБА_3 (а.с.6).

Спільне життя сторін не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникали непорозуміння. На даний час сторони не підтримують подружніх відносин та проживають окремо.

Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.

Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між необхідно розірвати.

Одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється у забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Отже, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов'язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Судом встановлено, що після фактичного припинення подружніх стосунків, неповнолітня донька сторін ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні. Відповідач належним чином дитині не допомагає (а.с.5).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Нормами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При призначенні аліментів суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Як було встановлено судом, стан здоров'я відповідача ОСОБА_2 задовільний, непрацездатних осіб на утриманні у нього немає.

Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими доказами, а також з урахуванням визнанням відповідачем позову, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України з ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 141,197, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., зареєстрований 21 листопада 1999 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради місто Чернівці Чернівецької області за №1775 - розірвати.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич