Номер провадження 2-о/754/477/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Табачук Д.О.

за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

18.09.2018 р. до Деснянського районного суду м.Києва звернувся із заявою ОСОБА_2, який просить встановити факт постійного проживання разом із ОСОБА_3, на час відкриття спадщини.

Обгрунтовуючи заяву тим, що 07 квітня 1997 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1. Заявник є сином ОСОБА_3 Починаючи з 1997 р. і по теперішній час у вказаній квартирі проживає ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною та сином. 04 лютого 1999 р. ОСОБА_3 складено заповіт, який посвідчено державним нотаріусом. Вказаним заповітом спадкодавець заповідав квартиру своєму сину ОСОБА_2 Інших заповітів відносно нерухомого майна ОСОБА_3 не складала. ІНФОРМАЦІЯ_5 р. ОСОБА_3 померла. На дату смерті разом з ОСОБА_3 в квартирі проживав її син ОСОБА_2, однак був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5. Комплекс заходів та обрядових дій, які пов'язані з організацією поховання та облаштування місця поховання відповідно до звичаїв та традицій відносно ОСОБА_3 повністю здійснював заявник. Заявник від спадкового майна не відмовлявся. Однак, оформити спадщину після смерті ОСОБА_3, заявник не має можливості, оскільки він не був зареєстрований разом з ОСОБА_3 за місцем проживання, а тому він змушений був звертатись до суду з вказаною заявою.

Ухвалою суду від 19.10.2018 р. відкрито провадження по справі.Розгляд справи призначено за правилами окремого провадження.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та пояснив, що ОСОБА_2 проживав з 1997 р. разом з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, та проживає за вказаною адресою по теперішній час, а тому просив задовольнити заяву, та ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Представник Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, направивши листа про визнання заяви та про розгляд справи без участі представника.

Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для розгляду справи у відсутність представника заінтересованої особи,про що не заперечував і представник заявника.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника заявника, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Тобто, закон покладає обов'язок доказування на сторони у справі.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 07 квітня 1997 р., виданого на підставі розпорядження (наказу) №34 від 07.04.1997 р. Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно», квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_3.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Дніпровським ЗАГС м.Києва, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 р. в м.Києві, в графі мати зазначено на російській мові - ОСОБА_3.

04 лютого 1999 р. ОСОБА_3 складено заповіт, посвідченого ОСОБА_4 державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори за р.№4-331, згідно якого, остання заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_4на користь свого сина ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_5 р. ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Деснянським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, та зроблено відповідний актовий запис №1332.

Згідно копії довідки№А-036 від 10.09.2018 р. виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва», ОСОБА_2 дійсно фактично проживав з 01.01.1997 р. без реєстрації разом зі своєю покійною матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня її смерті та на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р. за адресою: АДРЕСА_1 та вели разом спільне господарство.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона знає родину заявника, оскільки являється їх сусідкою, ОСОБА_2 проживав разом з матір'ю ОСОБА_3 весь час по день її смерті та продовжує зараз там проживати зі своєю дружиною та сином.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязанні спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Заявлений факт встановлюється з метою оформлення належним чином спадщини.

Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності закріплених в ст.3 ч.1 п.п.5,6 ЦК України та неприпустимості позбавлення особи права на судовий захист, відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі зазначеного, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однією сім'єю на час відкриття спадщини, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 76-80, 90, 95, 258, 259, 263-265, 273, 293-294, 315-319, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 3, 1216, 1218, 1264 ЦК України, Конституцією України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ