Справа № 2-385/11 Номер провадження 6/375/39/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в смт.Рокитне заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія"

про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Українська факторингова компанія"звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування такої заяви посилається на те, що 03.12.2009 Рокитнянським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-385/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/2548/72/59125 від 10.08.2007.

Зазначає, що відповідно до ухвали вказаного суду від 03.10.2017 проведено заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача з ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" на ТОВ "Українська факторингова компанія". Товариство отримало від попереднього кредитора всі необхідні процесуальні документи, проте оригіналу виконавчого листа та постанови про повернення виконавчого документа серед них не було. За результатами звернення до Рокитнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області стало бути відомим, що 14.04.2015 державним виконавчем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання відповідно до п. 2 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження", копію якої та виконавчий лист було направлено на адресу стягувача 03.09.2015 у порушення вимог ст.31 ЗУ "Про виконаче провадження", який був чинним на той період часу, без повідомлення про вручення. Разом з тим, стягувач вказаних документів не отримував і докази такої обставини відсутні.

Таким чином є всі підстави вважати, що виконавчий лист втрачено, а строк повторного предявлення його до виконання закінчився з незалежних від стягувача причин.

Будучи належним чином повідомленими, сторони у судове засідання не зявилися, а тому суд, враховуючи що у справі достатньо матеріалів про права та обов»язки сторін та керуючись положеннями ст. 432 ЦПК України, ухвалює провести розгляд заяви у їх відсутності.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи № 2-385/11 за позовом публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, суд приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 29.07.2011 Рокитнянським районним судом Київської області винесено рішення у цивільній справі № 2-385/11 за позовом публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 115288,66 грн та 1272,88 грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

24.07.2017 між ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" та ТОВ "Українська факторингова компанія" укладено Договір № 114/43 про відступлення права грошової вимоги, відповідно до якого до заявника перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_3 за умовами кредитного договору, укладеного між ним ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" 10.08.2007.

На час розгляду заяви судом рішення суду в повному обсязі не виконано і мається заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з боржника на користь кредитора і про що свідчать матеріали заяви та витяг із спецрозділу Єдиного реєстру виконавчих проваджень.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 15 ЦПК України містить імперативний припис про те, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, в редакції, що була чинною станом на час повернення виконавчою службою виконавчого документа (виконачого листа) та частини першої статті 431 цього Кодексу у редакції, що є чинною на час звернення стягувача до суду із заявою, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається зі встановлених у справі обставин, державною виконавчою службою в порушення вимог статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про повернення виконавчого документа надіслано стягувачу простою кореспонденцією, а не рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та з порушенням строку, передбаченого ч. 4 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", що не дає можливості встановити факт отримання чи неотримання стягувачем поштового відправлення від 03.09.2015. Надана відділом ДВС Рокитнянського районного управління юстиції інформація відповідно до листа від 06.06.2018 № 5441 на запит позивача, що міститься у матеріалах справи, також не свідчить про обставину отримання первісним стягувачем виконавчого документа, а тому до уваги судом з цього приводу не береться.

Оскільки факт повернення стягувачу виконавчого документа не підтверджений належними та допустимими доказами, а про повернення виконавчого документа на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, що була чинною станом на 03.09.2015, стягувачу стало відомо із вказаного листа відділу ДВС Рокитнянського РУЮ, суд приходить до висновку, що виконавчий документ був втрачений не з вини стягувача, а внаслідок недотримання державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Наведені норми не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ.

При цьому, суд вважає, що видача стягувачу дубліката виконавчого листа жодним чином не порушує права відповідача та не покладає на нього якихось додаткових зобов'язань.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, № 15729/07, від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Оскільки відповідно до положень п.17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України стягувач із заявою про видачу дубліката виконавчого листа може звернутись лише до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання, тому вказаній дії передує поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа.

Відповідно до положень ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. При цьому, Цивільний процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, в кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що неможливість повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання в межах строків, передбачених законодавством викликана недотриманням державним виконавцем порядку і способу направлення виконавчого документа, наслідком чого стала його втрата, суд приходить до висновку про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та отримані у справі докази на їх існування, з урахуванням наведених приписів процесуального закону суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 31, пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, що втратила чинність, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 368 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції, що втратила инність, ст.ст. 15, 433, п.17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа для примусового виконання рішення Рокитнянського районного суду Київської області у цивільній справі № 2-385/11 за позовом публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 115288,66 грн та 1272,88 грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат та поновити товариству з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" строк предявлення його до виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Суддя О. Литвин

Ухвала набрала законної сили «___»_____________20___