Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/5356/18
Провадження № 2/644/2012/18
РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: судді Шевченка С.В., за участю секретаря Голєніщевої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 644/5356/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Самощенко Олександра Ігорівна, про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и в :

Позивачі подали до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова вказаний вище позов, в якому просили визнати недійсним договір позики, укладений з позивачем 12.02.2010 року.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на те, що на розгляді Київського районного суду м. Харкова знаходилася кримінальна справа за їх обвинуваченням у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_3 Останній здійснював на них психологічний тиск, погрожуючи, що суд не буде застосовувати положення статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання, якщо вони не компенсують йому витрати на правову допомогу та не компенсують йому збитки, завдані злочином. Так як грошей у позивачів на той час не було, то ОСОБА_3 зажадав оформити договір позики. 12.02.2010 року, під психологічним тиском відповідача, між ними був укладений нотаріально посвідчений договір позики, за умовами якого вони начебто отримали від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 80000 грн. зі строком повернення 31.12.2014 року. В дійсності грошей вони не отримували. Разом з тим, ОСОБА_3 пообіцяв їм, що, якщо вони виплатять йому понесені збитки у кримінальній справі, то він ніяких претензій до них не матиме. 08.08.2013 року був здійснений останній розрахунок, після чого ОСОБА_3 запевнив, що він не має до них претензій, а договір знищить. В 2017 році ОСОБА_3 подав до Московського районного суду м. Харкова позов, в якому просив суд стягнути з них залишок грошових коштів за договором позики. Подати зустрічний позов вони не встигли, тому вимушені були звернутися до суду за місцем проживання ОСОБА_3 з даним позовом.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилався на те, що дійсно 12.02.2010 року між ним та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений нотаріально посвідчений договір позики, за умовами якого позивачі отримали від відповідача грошові кошти в сумі 80000 грн. У зв'язку із невиконанням позивачами своїх зобов'язань він звернувся до Московського районного суду м. Харкова з відповідним позовом. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2018 року його позовні вимоги задоволено повністю та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь відповідну суму боргу за договором позики. Також ОСОБА_3 зазначив, що ніякого психологічно тиску на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не здійснював. Також ОСОБА_3 просив суд, у разі задоволення позову застосувати строк позовної давності тривалістю у три роки.

Заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

З наданих суду доказів встановлено, що 12.02.2010 року між позивачами та відповідачем був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Самощенко О.І., за умовами якого позивачі отримали від відповідача грошові кошти в сумі 80000 грн. зі строком виплати боргу 31.12.2014 року, що підтверджується копією договору позики від 12.02.2010 року за №184058 (а.с.5).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вказаної вимоги процесуального закону позивачами не надано належних доказів на підтвердження того, що договір позики від 12.02.2010 року був укладений під впливом насильства з боку ОСОБА_3

Наявність вироку Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2010 року, яким ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнано винуватими у викраденні майна відповідача, не є доказом, який підтверджує аргументи позивачів, наведених на обґрунтування позовної вимоги. Вирок суду взагалі не містить даних, які б свідчили, що обвинувачені відшкодували потерпілому спричинену злочином майнову чи моральну шкоду.

Крім того, при вирішенні спору, суд приймає до уваги, що позивачі подали даний позов через 8 років після укладення договору позики, та через один місяць після ухвалення судового рішення про стягнення з них заборгованості за оспорюваним договором позики, що дозволяє зробити висновок про те, що дійсною підставою подачі до суду даного позову є не сам факт укладення договору позики з відповідачем, а встановлений судом обов'язок виконання позивачами боргового зобов'язання.

З урахуванням викладеного вище, судом не встановлено порушення прав та інтересів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, за захистом яких вони звернулись до суду, при укладенні ними з ОСОБА_3 договору позики від 12.02.2010 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354,355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Самощенко Олександра Ігорівна, про визнання договору позики від 12.02.2010 року недійсним- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Рішення складено та підписано 03.12.2018 р.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3.

Суддя С.В. Шевченко