Справа № 539/1103/18
Провадження № 2/539/671/2018
Справа № 539/1103/18
Пров. №2/539/671/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарях Карпенко Т.П., Мирна Т.Ф.,

з участю : представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про стягнення заборгованості за договором позики.

В позові вказав, що постановою Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області від 30.09.2009 року відкрито виконавче провадження №15037519 щодо виконання виконавчого листа №2-199 від 21.09.2009 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором позики та судових витрат на загальну суму 81 375 грн.

Відповідно до листа Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області заборгованість станом на 04.04.2018 року складає 75 178 грн.

Позивач прохав суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь за період прострочення виконання рішення суду з 30.09.2009 року по 17.04.2018 року інфляційні витрати в сумі 160 947,38 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 19 290,88 грн., а всього 180 238,26 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 прохав суд позовні вимоги задовольнити, виходячи із змінених розрахунків та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 збільшену суму стягнення в розмірі 33 078,31 грн., оскільки у своєму відзиві та у подальших розрахунках інфляційних ОСОБА_2 визнав збільшення заборгованості на суму 33 078,31 грн. Також прохав стягнути з відповідача на користь позивача 4 218 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 вимоги ОСОБА_4, заявлені в позовній заяві визнали частково. Прохали застосувати до позовних вимог ОСОБА_4 строк позовної давності, оскільки позивач, звернувшись до суду з даним позовом 19.04.2018 року може претендувати на збільшення розміру заборгованості по виконавчому листу за останні 3 роки, тобто з 19.04.2015 року по 19.04.2018 року. З урахуванням виплачених позивачу коштів, відповідно до довідки наданої державною виконавчою службою, заборгованість станом на 04.04.2018 року становить 75 178,93 грн. Тобто, за три роки прострочення виконання рішення 3% річних від простроченої суми становить 6 766,02 грн., а інфляційні витрати за даний період становлять 29 341,97 грн. Загальна ж можлива сума збільшення заборгованості складає 36 107 грн. 99 коп., що становить 20,03% від заявлених позовних вимог. З урахуванням викладеного, прохали стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 7 225 грн. відповідно до незадоволеної частки позовних вимог.

Представник третьої особи Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився, про причини неявки свого представника третя особа суд не повідомляла.

Дослідивши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що постановою Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області від 30.09.2009 року відкрито виконавче провадження №15037519 щодо виконання виконавчого листа №2-199 від 21.09.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 51000 грн., 29 535 грн. заборгованості за процентами, судовий збір в розмірі 805,35 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 30 грн., а всього 81 370,35 грн.

На момент звернення ОСОБА_4 з позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем становила 75178,93 грн, що підтверджується листом Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області від 04.04.2018 року №5/7679 (а.с.9).

Під час судового розгляду представник позивача звертався до суду з заявами про зменшення позовних вимог: 10.09.2018 року прохав зменшити суму стягуваних інфляційних витрат та 3% річних до 45 933,75 грн. а 14.11.2018 року до 33 078, 31 грн.

Відповідно до положень ч.3 ст.49 ЦПК України, позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

Суд приходить до висновку, що позивачу були відомі всі фактичні обставини справи, у звязку з якими подано заяви про зменшення позовних вимог, до закінчення підготовчого засідання.

Зважаючи на вищевикладене, суд не може взяти до уваги заяви представника позивача про зменшення позовних вимог, оскільки ухвалою суду від 25.06.2018 року підготовче провадження по справі було закрито і справу призначено до судового розгляду, тобто заяви про зменшення позовних вимог подані позивачем вже після закінчення підготовчого засідання по справі.

Тому суд, вирішуючи спір, що виник між сторонами, бере до уваги вимоги позивача ОСОБА_4, заявлені ним в позовній заяві при зверненні до суду 19.04.2018 року про стягнення 180 238,26 грн.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 30.03.2016 року у справі №6-2168 цс15, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобовязання, передбачених ст.625 ЦК України застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем по справі ОСОБА_2 та його представником ОСОБА_3 заявлено про застосування до позовних вимог ОСОБА_4 строку позовної давності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах трирічного строку позовної давності, тобто з 19.04.2015 року по 19.04.2018 року.

Виходячи із суми боргу відповідача ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_4, яка становить 75 178, 93 грн. на день звернення до суду, що не оспорюється сторонами по справі, три проценти річних від простроченої суми за період з 19.04.2015 року по 19.04.2018 року становить 6772 грн.20 коп., що розраховується за формулою (відсотки) = (сума боргу) х (процентна ставка): 100% : 365 днів х (кількість днів). Тобто, 6772, 20 грн. =75 178, 93 грн. х 3 :100% : 365 днів х 1097 днів.

А сума інфляційних витрат за цей же період становить 29 341 грн. 97 коп., що розраховується за формулою (збитки від інфляції) = (сума боргу) х (індекс інфляції) :100% - (сума боргу). Тобто, 29 341, 97 грн.= 75 178, 93 грн. х 139,03 : 100% - 75 178, 93 грн.

А всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 6772, 20 грн.+ 29 341, 97 грн. = 36 114 грн.17 коп.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 180 238,26 грн., сплатив судовий збір в сумі 1802 грн.38 коп.

Оскільки суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі 36 114 грн.17 коп., то, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 361 грн.14 коп. судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог (1802,38 х 36 114,17 : 180 238,26 = 361,14).

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, наданого суду представником позивача та квитанції від 20.04.2018 року, позивачем ОСОБА_4 понесено витрати на професійну правничу допомогу на суму 4218 грн. (а.с.53) Пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 845 грн.16 коп. (4218 х 36 114,17 : 180 238,26 = 845,16).

В свою чергу представником відповідача суду також надано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та квитанцію про їх понесення відповідачем на суму 7000 грн. Зважаючи на те, що позивачу відмовлено в позові на суму 144 124,09 грн. (180 238,26 - 36 114,17=144 124,09), з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу з урахуванням пропорційності позовних вимог, в задоволенні яких позивачу відмовлено, що становить 5597 грн.42 коп. (7000 х 144 124,09 : 180 238,26 = 5597,42).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 (місце проживання : 37500, м. Лубни Полтавської області, вул. П.Слинька, 182, РНКОПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання : 37500, АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_2), третя особа Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (місце знаходження м. Лубни вул. Я. Мудрого, 17/1, ) про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 3% річних в сумі 6 772 грн 20 коп. та інфляційні в сумі 29 341 грн 97 коп., а всього 36 114 (тридцять шість тисяч сто чотирнадцять) грн. 17 коп. за період з 19.04.2015 року по 19.04.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 361 грн.14 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 845 грн.16 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5597 грн. 42 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5