Справа № 460/2653/16-ц
Провадження №2/460/294/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22.11.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Козака О.П.

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення попередньої оплати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення попередньої оплати.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 19 березня 2016 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки "ВМW"- 730 D 2001 року, що підтверджується розпискою укладеною між ним та відповідачем. Ціна транспортного засобу була погоджена 5 000 доларів США.

На виконання умов договору ним було здійснено попередню оплату товару у розмірі 5 000 доларів США, про що відображено у розписці.

27.05.2016 року ним було направлено відповідачу вимогу про виконання умов договору та доставку товару, однак відповідач протягом семи днів ненадав жодної відповіді, товар не доставив.

Оскільки, зобовязань за розпискою відповідач не виконав, транспортний засіб марки ВМW 730 D 2001 року не доставив, кошти згідно договору не повернув і спір в добровільному порядку вирішити не бажає, він змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить ухвалити рішення на підставі якого позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача на його користь попередню оплату в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) доларів США, що в еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 27.05.2016 року становило 125 500 (сто двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн. .

В судовому засіданні, яке було проведено в режимі відеоконференції позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Просять такі задовольнити. Проти слухання справи у відсутності відповідача та його представника і ухвалення заочного рішення не заперечили . Крім цього, додатково пояснили що зв'язку із відповідачем після передачі йому коштів відповідно до договору не було, а сам позивач не намагався йому і поданий час зателефонувати.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.06.2017року, щодо позову заперечив, покликався на те, що дана розписка не містить строку виконання зобов'язання, а тому не може вважатися договором. Покликався на те, що в подальшому ним будуть дані пояснення лише у присутності позивача. У зв'язку з чим, судом було визнано явку позивача в судове засідання обов'язковою, однак представник в подальшому в судові засідання не з'явився.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у його відсутності суду не надіслав.

Як вбачається, з позовної заяви, відповідач фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, саме на цю адресу були скеровані виклики до суду, а тому слід вважати, що рекомендоване повідомлення про виклик його в судове засідання вручено.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач та його представник.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 являється його товаришом з дитинства. В місяці травні 2016року дати точної не пом'ятає, ОСОБА_4 зателефонував йому та попросив щоб він віддав ОСОБА_6, грошові кошти в розмірі 15800 польських злотих, оскільки він перебуває за межами району. Він поїхав до ОСОБА_4 додому де йому дали 15 800 польських злотих для передачі ОСОБА_1 .Через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_3 і вони домовились про зустріч на автозаправці "Мостнафта", яка знаходиться при в"їзді в м.Яворів. Приблизно о 13 год. 00 хв., (дати не пам'ятає), біля заправки «Мостнафта» він зустрівся з ОСОБА_1., який під"їхав на втомобілі марки "БМВ" з номерами української реєстрації. Разом з ним була молода дівчина та хлопець. Він вийшов з власного автомобіля і передав ОСОБА_1 15 800 польських злотих, які були в його присутності перераховані ОСОБА_1, притензій до нього, не було. Після цього, він зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що кошти передав . Йому відомо, що ОСОБА_4 зобов'язався привезти ОСОБА_1 автомобіль за що ним було отримано попередню оплату, однак про яку марку автомобіля та про яку суму сторони домовлялись, йому не відомо. Зі слів ОСОБА_4 йому було відомо що це кошти повернуті зпа автомобіль який він зобов'язався придбати на прохання позивача, однак такий не придбав.

Свідка ОСОБА_7, яка в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з ОСОБА_4, який являється товаришем її чоловіка. У травні місяці 2016 року вона з чоловіком та дітьми збиралися їхати до матері, однак чоловік повідомив, що йому необхідно заїхати на "Мостнафту", щоб віддати гроші. Зі слів чоловіка їй відомо, що ОСОБА_4 зобов'язався купити автомобіль ОСОБА_1 і за це отримав попередню оплату, однак автомобіля не купив і повинен був повернути кошти. Вона бачила як чоловік передав на вулиці гроші, однак кому і яка це була сума вона не знає. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених

цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 19 березня 2016 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засіб, відповідно до якого відповідач ОСОБА_4 отримав від позивача ОСОБА_1 5 000 доларів США за доставку позивачу транспортного засобу марки "ВМW 730 D 2001року" що підтверджується письмовою розпискою, яка засвідчена підписами сторін, щодо недійсності підпису чи проведення експертного дослідження такого, клопотання представником відповідача не заявлялось.

Статтею 526 ЦПК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона

(продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.688 ЦК україни, покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами

цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Частиною 2 ст.530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки, зобовязань за попереднім договором підтвердженим розпискою відповідач не виконав, не надав транспортний засіб марки ВМW 730 D 2001 року, позивач 27.05.2016 року направив відповідачу вимогу про виконання умов договору та доставку товару, що підтверджується квитанцією з "Укрпошти" від 15.07.2016року. Однак відповідач протягом семи днів не відреагував на дану вимогу, тобто в порушення умов зобов?язання, а також ст.530, 688 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав.

Суд відхиляє покликання представника позивача на те, що вищевказана розписка не є договором, так як не містить строку виконання зобов'язання, оскільки, за своєю суттю розписка про виконання зобов'язання та отримання грошових коштів є документом, яка підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує виконання зобов'язання та отримання певної грошової суми або речей. Крім цього, суд не може брати до уваги покази свідків які дані в судовому засіданні, оскільки такі не були присутні під час укладення даного договору, який підтверджується розпискою про отримання коштів в розмірі 5000доларів США відповідачем на придбання автомобіля позивачу, що й особисто кожен окремо підтвердили в судовому засіданні. Крім цього, вказали на те, що їм не відомо яку саме суму коштів було надано відповідачу та конкретно за що.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин

вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, досліджуючи розписку щодо виконання зобов'язання та отримання грошових коштів, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених обставин робити відповідні правові висновки.

Надавши оригінал розписки, позивач підтвердив своє право вимагати від відповідача виконання зобов'язання.

Текст оригіналу розписки не містить надпису позивача щодо повернення суми боргу, а тому правові підстави для висновку про припинення зобов'язання відсутні.

Оскільки відповідач зобов'язань в строк, встановлений у письмовій вимозі не виконав, позивач має право на повернення коштів.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Зважаючи на те, що зобовязання відповідач не виконав, не надав транспортний засіб марки ВМW 730 D 2001 року, врегулювати спір в добровільному порядку не бажає, слід прийти до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача попередної оплати в розмірі 5 000 доларів США, що в еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 27.05.2016 року становило 125 500 (сто двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн., є підставними та обґрунтованими і підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.ст.ст.4,7, 128,141, 223,247, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КС №731106 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НВ 496737 попередню оплату у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) доларів США, що в еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 27.05.2016 року становило 125 500 (сто двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КС №731106 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НВ 496737 судовий збір в розмірі 1 256 (одна тисяча двісті п'ятдесят шість) грн. 50 коп..

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Швед Н.П.