У Х В А Л А

25 червня 2018 року м. Київ

Справа № 758/463/15-ц

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/5977/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року, ухвалене під головуванням судді Декаленко В.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 як правонаступника ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу АфіндулідіВікторія Іванівна, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання договору дарування частини квартири недійсним,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8, ч. 1 Розділу ХІІІ (Прикінцеві та перехідні положення) ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування частини квартири, укладений ОСОБА_8 від імені ОСОБА_5, та ОСОБА_6, 24 жовтня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Афіндуліді В.І., зареєстрований в реєстрі за № 3365, за яким право власності на 42/100 частин квартири АДРЕСА_1 перейшло у власність ОСОБА_6

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 243, 60 грн. судового збору.

Не погодившись із таким заочним рішенням суду, ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2, 01 червня 2018 року направили апеляційну скаргу, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України. Одночасно скаржники порушили питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2, не брали участі у справі. В апеляційній скарзі, скаржники зазначають, що оскаржуваним рішенням визнано недійсним первісний правочин - договір дарування 42/100 частин квартири АДРЕСА_1, укладений 24.10.2011 року ОСОБА_9 від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в момент, коли скаржники вже набули право власності на спірну квартиру, а тому вважають, що рішення прямо впливає на їх права та обов'язки.

Так, згідно договору купівлі-продажу від 17.02.2017 року, укладеного між ОСОБА_8, ОСОБА_10 та з другої сторони - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, останні прийняли у власність квартиру № 229, що розташована у будинку 8-а по проспекту Правди в м. Києві в частках 2/3 та 1/3 відповідно (т.2, а.с.103-105).

Про наявність заочного рішення, що оскаржується, скаржникам стало відомо 22.05.2018 року після отримання від Подільського районного суду м. Києва позовної заяви ОСОБА_4 про витребування 42/100 частини спірної квартири.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права та обов'язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб'єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст. ст. 1, 3 ЦПК (у редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного рішення), ст.ст. 2, 4 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), ст. ст. 15, 16 ЦК, абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у справі за №6-885цс15, а саме, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте, ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 є співвласниками спірної квартири на підставі договору-купівлі продажу від 17.02.2017 року. Участь у розгляді даної справи не приймали.

З урахуванням викладеного, оскаржуване ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_3в інтересах якої діє ОСОБА_2 заочне рішення зачіпає їх законні права та інтереси, а, тому, зважаючи на предмет позову та зміст ухваленого рішення, несе для них несприятливі наслідки.

У відповідності до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також, особи, які не брати участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3в інтересах якої діє ОСОБА_2 пропущений з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Апеляційна скарга подана повноважною особою у визначений процесуальним законом строк.

За подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі, визначеному відповідно до вимог Закону України &qude;Про судовий збір&qula;.

За своїм змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 359-361 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 як правонаступника ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Афіндуліді Вікторія Іванівна, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання договору дарування частини квартири недійсним.

Надіслати учасникам справи, разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження, копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали, роз'яснивши їм право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у строк до 10 липня 2018 року.

До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома