Справа № 723/3488/17
Провадження № 2/723/320/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області, в складі

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання зобовязання що виникло з договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», звернулось до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про стягнення з останніх в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 925/167857-KV від 10.10.2008 року в сумі 1663715,83 дол. США .

10 січня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк»» подано уточнену позовну заяву.

В своєму позові позивач зазначає, що 10.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 925/167857-KV, згідно якого 10.10.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 30000 доларів США на термін не пізніше 9 жовтня 2013 року, взявши зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором про надання відновлювальної кредитної лінії.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_3 у порушення умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії, свої зобов'язання належним чином не виконав в зв'язку з чим станом на 18.08.2017 року склалась заборгованість по кредиту у розмірі 61287,33 доларів США, яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом 28222,41 доларів США;

- заборгованість за відсотками за користування кредитом 33364,92 долари США;

В забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 925/167857-KV між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 10.10.2008 року був укладений договір поруки № 925/167861-РО.

Оскільки зобовязання стосовно умов повернення кредиту ОСОБА_3 належним чином не виконане просить позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів борг в сумі 61287,33дол.США та витрати по сплаті судового збору в сумі 24834,17грн.

27.02.2018 року відповідачем ОСОБА_2 представником якої виступає ОСОБА_4 подано зустрічну позовну заяву до ПАТ «Укрсоцбанк», третьої особи ОСОБА_3 про визнання зобовязання що виникло з договору поруки припиненим.

В обґрунтування своїх вимог в заяві зазначає, що з позовними вимогами ПАТ «Укрсоцбанк» не згідний та вважає їх необґрунтованими. Підтверджує, що дійсно 10.10.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 925/167857-KV, а між ОСОБА_2 та банком 10.10.2008 року був укладений договір поруки № 925/167861-РО. Вважає, що дія договору поруки припинена, оскільки закінчився строк дії поруки.

Від відповідача ОСОБА_3 11.06.2018 року надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій відповідач ОСОБА_3 просить застосувати позовну давність, до позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» щодо стягнення з нього ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2 солідарно заборгованості в сумі 61287,33доларів США., та в звязку з пропуском строків позовної давності в задоволені позовних вимог відмовити.

Від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 15.06.2018 року надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій відповідач просить застосувати позовну давність, до позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» щодо стягнення з позичальника ОСОБА_3 та з неї - поручителя ОСОБА_2 солідарно заборгованості в сумі 61287,33доларів США., та в звязку з пропуском строків позовної давності в задоволені позовних вимог відмовити.

В судове засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явився . Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, зустрічний позов не визнає, просить суд позов задовольнити, а в задоволені зустрічного позову відмовити.

В судове засіданні відповідач ОСОБА_2, та її представник ОСОБА_4 не зявились. Від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла до суду заява від 15.06.2018 р. про розгляд заяви за його відсутністю, з позовними вимогами ПАТ «Укрсоцбанк» не погодився, просив у задоволені позову відмовити застосувавши позовну давність, зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити та визнати зобовязання що виникло з договору поруки таким що припинило свою дію.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату та час слухання справи в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення слухання справи не надав, про причини неявки не повідомив, відзив, письмові заперечення на позов не надав.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд визнає доведеним факт укладання 10.10.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 925/167857-KV, згідно якого 10.10.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 30000 доларів США з терміном повернення не пізніше 9 жовтня 2013 року, взявши зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків в розмірі 15 % річних за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором надання відновлювальної кредитної лінії.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 925/167857-KV між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 10.10.2008 року був укладений договір поруки № 925/167861-РО, відповідно до якого остання відповідає за виконання обовязків за договором про надання відновлювальної кредитної лінії в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів відшкодування збитків.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 07.11.2008 року про внесення змін і доповнень до Договору відновлювальної лінії № 925/167857 KV та Додаткової угоди № 1 від 07.11.2008 року до договору поруки № 925/167861-RO, відсоткову ставку договору про надання відновлювальної кредитної лінії було збільшено до 16% річних.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору № 925/167857 KV від 10.10.2008р. з внесеними змінами Додатковою угодою кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом визначено не пізніше 9 жовтня 2013 року на умовах визначених цим Договором.

Згідно Додатку № 2, що відповідно до п. 1.1.1. Договору № 925/167857 KV від 10.10.2008 року є невідємною його частиною встановлено що позичальник ОСОБА_3 зобовязаний виплатити банку суму кредиту відповідно до визначеного цим Додатком графіку платежів, який складається з 60 щомісячних платежів в сумі по 500 дол. США починаючи з першого платежу що повинен був бути здійснений 20.11.2008 року та закінчуючи останнім платежем що повинен був бути здійснений позичальником 09.10.2013 року.

За змістом статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України

Відповідно до наданого позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» розрахунку заборгованості за кредитом відповідачем ОСОБА_3 здійснено повернення грошових коштів в сумі 2700 дол. США. Останній платіж здійснено 18.05.2009 року.

Відповідно до наданої позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» таблиці погашення нарахованих відсотків встановлено, що відповідач ОСОБА_3 сплатив 7212,85дол.США. Останній платіж здійснено 24.10.2012 року.

За вих. № 210 від 24.11.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» було направлено вимогу про усунення порушень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про наявність заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 925/167857-KV від 10.10.2008 року в сумі 78125,73дол. США, та запропоновано погасити заборгованість.

Установлено, що останній платіж відповідачем здійснено ОСОБА_3 було зроблено 24.10.2012 року Лист-вимогу про сплату заборгованості банк направив відповідачу 24 листопада 2017 року, даний позов надійшов в суд 19.12.2017 року.

Під час розгляду справи судом, відповідач ОСОБА_3 подав заяву про застосування строку позовної давності. Таку ж заяву про застосування строку позовної давності заявила і відповідач ОСОБА_2

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку.

Якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

За умовами укладеного між сторонами договору а саме Додатку № 2, погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником рівними частинами до 20 числа кожного місяця, і останній платіж мав бути здійснений 09.10.2013 року, тому початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання.

З аналізу умов договору та змісту наведених правових норм, можна дійти висновку про те, що в разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як свідчать матеріали справи до суду із даним позовом представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся у грудні 2017 року, тоді як останній платіж за договором відповідач ОСОБА_3 повинен був здійснити не пізніше 9.10.2013 року.

Частина 1статті 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на наведене суд погоджується з твердженнями відповідачів щодо пропуску ПАТ «Укрсоцбанк» строку встановленого законом для захисту прав.

За положеннями ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, національне законодавство розглядає позовну давність, як встановлений законом строк для захисту порушеного права.

Правила про позовну давність передбачають право на позов в матеріальному сенсі. Якщо особі належить цивільне право, і це право порушено, то вона вправі здійснити своє право в примусовому порядку, проти волі зобовязаної особи, шляхом звернення до національного суду або до іншого компетентного органу.

В той же час Європейський Суд з прав людини, тлумачачи поняття строку позовної давності, розкриває його й з іншого боку, а саме: як передбачене законом право правопорушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за спливом визначеного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасників виконують декілька цілей, в числі яких, - забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушення прав осіб, які могли би бути зменшені, якщо б суди розглядали їх справи на основі доказів, що могли би бути неповними за спливом часу (див. п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Зважаючи на те, що представником позивача не зазначено причин пропуску строків позовної давності та їх поважності, суд приходить до висновку про можливість застосування наслідків пропуску такого строку, та наявність підстав для відмови у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги відповідача ОСОБА_2 суд встановив :

В забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 925/167857-KV між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 10.10.2008 року був укладений договір поруки № 925/167861-РО, відповідно до якого остання відповідає за виконання обовязків за договором про надання відновлювальної кредитної лінії в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів відшкодування збитків.

7 листопада 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 1 до договору поруки за № 925/167861-RO.

Згідно ст. 526 ЦК України та частини 1ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та в строк встановлений договором.

Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори.

Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 6.1. Договору поруки № 925/167861-РО від 10.10. 2008 року з внесеними змінами за Додатковою угодою договір набуває чинності з моменту його укладання уповноваженими представниками сторін і діє до виконання зобовязань в повному обсязі за Договором кредиту і цим Договором.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови Договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника (пункт 6.1.) не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як убачається з Договору № 925/167857-KV та Додатку № 2 , що є невідємною частиною цього договору, боржник ОСОБА_3 (а відтак і поручитель ОСОБА_2В.) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами не пізніше 9 жовтня 2013 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з Додатком № 2 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії (пункт 1.1.1 Договору).

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки Поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, та у випадках, передбачених Договором кредиту.

Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати 20 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

Оскільки позивачем позовні вимоги до поручителя ОСОБА_2 заявлено більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України суд вважає що зобовязання поруки припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зважаючи на той факт, що останній черговий платіж за Договором № 925/167857-KV та Додатком № 2 , що є невідємною частиною цього договору відповідачу ОСОБА_3 належало здійснити не пізніше 09.10.2013 року суд погоджується з позицією позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, про те, що з урахуванням вимог ст. 559 ЦК України строку дії зобовязання що виникло з Договору поруки № 925/167861-РО від 10.10. 2008 року припинилось з закінченням шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя, що повинен обраховуватись з 10.10.2013 року.

Відповідач за зустрічним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» в своїй заяві що надійшла суду не погодився з зустрічними позовними вимогами ОСОБА_2В, та просив в задоволені зустрічного позову відмовити про те мотивів своїх заперечень не навів, відзиву та пояснень не надав.

Таким чином, суд вважає що є підстави, для задоволення зустрічних позовних вимог про визнання зобовязань що виникли з Договору поруки припиненими.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Укрсоцбанк» підлягає стягненню на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

На підставі ст.ст. 251,252,253,256,261,267,559 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-268, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк», третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання зобовязання, що виникло з договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати зобовязання що виникло з договору поруки № 925/167861 -РО від 10.10.2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 таким, що припинило свою дію 9 квітня 2014 року.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, звільнивши від вказаних витрат позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення судового рішення, до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд.

Повний текст рішення складено 25 червня 2018 року.

Суддя