Справа № 367/394/17
Провадження №2/367/252/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

за участі секретаря Шубчик В

представника позивача ОСОБА_1С

представника відповідача ОСОБА_2В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали Попередній договір від 20,11.2014 року на підставі якого мав бути укладений договір про передачу прав забудовника ОСОБА_3Г до ОСОБА_4 чи їх афілійованих осіб.

На виконання вказаного положення, ОСОБА_4 було включено до складу членів ОК «ЖК «НОВА ОСЕЛЯ».

Сторонами було передбачено також передачу грошових коштів ОСОБА_3Г на користь ОСОБА_4М в розмірі 267000,00 доларів США.

Вказана умова також була виконана з боку позивача - грошові кошти були передані. Надалі відповідач розпочав здійснювати часткове погашення заборгованості. Так, зокрема, останнім було проведено платежі на загальну суму 44130,67 доларів США.

Таким чином, станом на 23.08.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становила 222869,33 долара США.

Факт наявності оплати (тобто наявності відносин позики між сторонами та обовязку щодо повернення коштів) та загальний розмір заборгованості сторонами було зафіксовано в Акті від 23.08.2016 року.

Сторонами не було передбачено, що в межах договору позики проценти не нараховуються та не сплачуються, тому при вирішенні даного питання слід виходити з загальних засад - сторона-позичальник зобовязана виплатити на користь сторони-позикодавця проценти на рівні ставки НБУ, що відповідно до розрахунку становить 43044,82 дол. США.

Таким чином, загальний розмір ціни позову становить 265914,15 доларів США.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 265914, 15 доларів США, що на момент оформлення позовної заяви згідно курсу НБУ (12.01.2017 р.) становить 7 209 783,27 грн. та понесені позивачем судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав,просив у позові відмовити,поскільки позивач не надав доказів тих обставин,що на виконання був укладений договір позики та на яких саме умовах.Зазначив,що відповідач не позичав грошові кошти у позивача.У них були якісь фінансові зобов»язання,але у борг грошові кошти у позивача відповідач не отримував.Щодо акту звірки,то пояснив,що з даного акту не вбачається хто кому повертав кошти та чия саме заборгованість зафіксована у даному акті.

Суд,заслухавши вступне слово сторін по справі,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що 20.11.2014 р між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір,відповідно до якого сторони домовились укласти наступні договори : п 3.2. «Не пізніше 14 робочих днів від дати підписання даного Договору-договір про безвідсоткову фінансову позику строкм на 1 рін,за яким Сторона 1 передає стороні 2 суму в гривнях,еквівалентну 267000 долларів США по курсу НБУ на момент позики,а сторона 2 зобов»язується повернути ці кошти протягом 6 місяців щомісячними платежами,починаючи з 3 місяця від дати підписання договору позики або негайно на вимогу строни1 у випадку порушення більше як на два місяці графіку повернення позики чи несвоєчасної виплати суми додаткового платежу,вказаної у п.3.3 цього Договору.У тому випадку,якщо у об»єкті відчужено права на всі квартири-Сторона 2 зобов»язана протягом 3 днів із дати підписання угоди щодо останньої квартири повернути стороні 1 позику у повному об»ємі.Наведені обставини підтверджуються копією вказаного договору,оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні.

За статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.. 611 ЦК України «У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання,якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості".

Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором .Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

3. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.".

Згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-79цс14, згідно з якою: «Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».

Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року № 6-50 цс16, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015р. по справі №6-1967цс15 зазначив, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Слід також зазначити, що аналогічні правові висновки у справах про стягнення заборгованості за договорами позики були викладені ВССУ в ухвалі від 25.01.2017 у справі № 569/11141/15-ц та ухвалі від 23.01.2017 у справі № 564/680/15-ц

Вище викладену правову позицію також застосував ВССУ в ухвалі від 21.12.2016р. по справі № 444/2909/15-ц, де додатково зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі, грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до ст.. 1047 ЦК України «Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

2. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.»

Відповідно до ст.. 1050 ч 1 ЦК України «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.»

У судовому засіданні встановлено,що договір позики грошових коштів у суммі 267000 долларів США між позивачем та відповідачем у строк встановлений договором від 20.11.2014 р у письмовому вигляді не був укладений.Будь-яких інших доказів на підтвердження факту передачі позивачем відповідачу грошових коштів у борг у суммі 267000 долларів США не було надано,а також не було надано доказів тих обставин на яких саме умовах позивач передавав грошові кошти відповідачу у борг,якщо такий договір позики був укладений.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.»

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.»

Відповідно до ст. 79 ЦПК України « Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.»

Відповідно до ст.. 80 ЦПК України « Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.»

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Позивачем на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин до суду надано акт звірки на 23.08.2016р,оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні.

При вирішенні спору по суті суд не може прийняти до уваги даний акт,поскільки зі змісту даного акту не вбачається,що він має відношення до договору позики,про який зазначає позивач у позовній заяві,не вбачається що 222869,33 долларів США це заборгованість за договором позики та за яким саме договором.Представник відповідача під час розгляду справи не визнав обставини,викладені у позовній заяві,зазначив,що між позивачем та відповідачем існували інші фінансові зобов»язання,які не охоплюються договором позики, будь-яких договорів позики відповідач із позивачем на зазначену у позовній заяві суму не укладав.Зані заперечення представника відповідача не були спростовані представником позивача у судовому засіданні під час розгляду даної справи по суті.

Враховуючи викладені обставини,суд вважає позов ОСОБА_3Г безпідставним ,не доведеним та таким,що не підлягає до задоволення,у зв»язку з чим суд відмовляє позивачу у повному обсязі.

Поскільки суд відмовляє позивачу у позові у повному обсязі,то не підлягають до задоволення і позовні вимоги в частині відшкодування понесених позивачем судових витрат.

На підставі ст..525,526,530,625,611,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд , -

в и р і ш и в :

ОСОБА_3 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 01.12.2018р.

Суддя: С.І. Оладько