Справа № 487/4468/18
Провадження № 2/487/2009/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.11.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У заяві позивач зазначила, що є власником квартири №10 по вул. Защука в м.Миколаєві на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.03.1997 року. У вказаній квартирі крім неї також зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, який з 2005 року в даній квартирі не проживає.

Посилаючись на вищезазначене, просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №10 по вул. Защука,30 в м.Миколаєві.

12.07.2018 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі.

У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1996 року позивачу ОСОБА_1 на праві спільної приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки № 815 від 04.06.2018 року виданої ПП «ЖЕК-10», в квартири АДРЕСА_1 зареєстровано чотири особи, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2.

Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає з 2005 року, що підтверджується актом про не проживання від 04.06.2018 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті житлового приміщення, не зберігає свого особистого майна, звязок з квартирою втратив.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

За таких обставин, оскільки відповідач не є власником квартири АДРЕСА_1, крім того не проживає в спірному житловому приміщенні, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в квартирі позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №10 по вул. Защука,30 в м.Миколаєві, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 263-265, 268 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП відсутній, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №10 по вул. Защука,30 в м.Миколаєві.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ПАВЛОВА Ж.П.