УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді: Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

державного виконавця Дружбіної Ю.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересована особа ОСОБА_3, про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця,

в с т а н о в и в:

у квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду зі скаргою на дії Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій просив визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця вказаного відділу від 10.03.2018 року «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», та «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України», постанову від 12.03.2018 року про накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках: 335548 ПАТ КБ «Приватбанк», м. Краматорськ 7579; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 3950; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 5448 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після внесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту на які заборонено законом та належать боржнику.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2015 року по цивільній справі № 227/5134/15-ц з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 03 вересня 2015 року.

16 грудня 2015 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 03 вересня 2015 року. Виконавчий лист перебуває на виконанні у Добропільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

10.03.2018 року за постановами головного державного виконавця відділу Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявника було тимчасово обмежено у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, та 12.03.2018 року за постановою головного державного виконавця накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках: 335548 ПАТ КБ «Приватбанк», м. Краматорськ 7579; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 3950; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 5448 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після внесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту на які заборонено законом та належать боржнику.

Вказані постанови були отримані ним 28.03.2018 року. Вважає, що вони винесені необґрунтовано. Обмеження його у праві керувати транспортними засобами, та обмеження у праві користування грошовими коштами на банківських рахунках позбавили його законного джерела засобів для його існування та утримання його дітей, матері похилого віку оскільки він працює фізичною особою підприємцем та здійснює пасажирські перевезення. Вважає, що розмір заборгованості по аліментам розрахований не вірно. Вважає, що постановлені державним виконавцем постанови не обґрунтовані та неправомірні. Зазначив, що йому заборонили займатися діяльністю на яку він не має дозволу.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1, його представник за дорученням ОСОБА_2 надали уточнену скаргу, яку підтримували та наполягали на її задоволенні.

Головний державний виконавець Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні надала заперечення на скаргу, в якому просила визнати правомірними постанови «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України», постанову від 12.03.2018 року про накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках: 335548 ПАТ КБ «Приватбанк», м. Краматорськ 7579; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 3950; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 5448 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після внесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту на які заборонено законом та належать боржнику, скаргу залишити без розгляду.

У запереченні також зазначила, що скарга та доводи, викладені в скарзі є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам законодавства, оскільки виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до ч. 9 ст. 71 якого за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання у всіх випадках до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Копії оспорюваних постанов було направлено сторонам виконавчого провадження простою кореспонденцією згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки боржник має заборгованість по сплаті аліментів, сплачує аліменти не в повному обсязі, не регулярно, в сумі яка не забезпечує належне утримання дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду та вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповід но до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2015 року у цивільній справі № 227/5134/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і дружини позовні вимоги були задоволені, стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 03 вересня 2015 року та на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача, починаючи з 03 вересня 2015 року і до досягнення дитиною Єлизаветою, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до 01 липня 2018 року.

21.12.2015 року до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на виконання надійшов виконавчий лист № 227/5134/15-ц від 16.12.2015 року, виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 03 вересня 2015 року.

21 грудня 2015 року Добропільським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ Донецької області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 227/5134/15-ц від 16.12.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 03 вересня 2015 року.

10 березня 2018 року вказаним державним виконавцем у виконавчому провадженні № 497600349 були винесені постанови про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в наступних правах: у праві виїзду за межі України; у праві керування транспортними засобами; у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві полювання. Обмеження були встановлені у звязку з тим, що рішення суду боржником не виконується, а сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с. 11-23).

Копії постанов було направлено 10.03.2018 року сторонам по справі простою кореспонденцією.

Як встановлено судом, боржник ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, основний вид його діяльності пасажирський наземний транспорт (а.с.10).

22 травня 2018 року постановою головного державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 скасовано постанову про тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами від 10.03.2018 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, відсутній предмет спору.

Таким чином, оскільки постанова від 10.03.2018 року про тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортними засобами на час розгляду скарги скасована, в цій частині скарги провадження по справі слід закрити за відсутністю предмету спору.

Щодо інших вимог заявника про визнання не правомірними та скасування постанов від 10.03.2018 року, «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», та «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України» суд дійшов до наступного висновку.

При зверненні до суду зі скаргою боржник послався на те, що винесені постанови не були йому своєчасно направлені.

Проте, суд не може погодитись з даним твердженням, оскільки даними з реєстру вихідних документів автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що постанови про тимчасові обмеження боржника у праві виїзду за межі України; у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві полювання були направлені того ж дня 10.03.2018 року. Постанова від 12.03.2018 року про накладення арешту на грошові кошти боржника була направлена 12.03.2018 року (а.с.91).

Згідно довідки № 14.27/22-249 від 15.03.2018 року заборгованість по аліментам за період з 03.09.2015 року по 31.01.2018 року становила 21 281,25 гривень (а.с.28-29).

Згідно довідки № 14.27/22-16194 від 23.05.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів станом на 23.05.2018 року у розмірі 13 873,47 гривень. Станом на лютий 2018 року заборгованість склала 10491,07 грн.

Як вбачається із довідки розрахунку, ОСОБА_1 на утримання дитини сплачує аліменти не регулярно, частково, так в 2018 році сплатив, в січні 400 гривень, в лютому 400 гривень, в березні 600 гривень, в квітні 500 гривень, в травні 00 гривень, при наявності боргу за минулі роки.

Приймаючи оспорюванні боржником постанови, державний виконавець, виходив з того, що аліменти боржником не сплачуються, наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Проте, поза увагою державного виконавця залишилось те, що порушення зобов'язання зі сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості з сукупним розміром, який перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, було допущено ОСОБА_1 станом на 01.02.2018 року, в той час як закон, яким введено такі види відповідальності, підстави та порядок їх застосування, набув чинності пізніше, 06.02.2018 року.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 58 Конституції України гарантує, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року, посилено відповідальність платників аліментів в разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування, з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Зокрема, відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній з 06.02.2018 року, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у звязку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що тимчасові обмеження, введені законом з 06.02.2018 року, застосовані державним виконавцем до боржника ОСОБА_1 за допущення заборгованості ним станом на 01.02.2018 року, що є неправомірним та суперечить закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що постанови головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання слід визнати неправомірними та зобовязати державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати.

Дії державного виконавця, при винесені постанови від 12.03.2018 року про накладенні арешту на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках: 335548 ПАТ КБ «Приватбанк», м. Краматорськ 7579; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 3950; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 5448 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після внесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту на які заборонено законом та належать боржнику, відповідають вимогам закону, є правомірними та такими, що здійснені у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом та відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» і Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 вказаного Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. (абз. 1 ч. 2 ст. 56 Закону).

Згідно з абз. 3 п. 12 Розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три місяці зі сплати аліментів, виконавець перевіряє майновий стан боржника з одночасним накладенням арешту на майно боржника, вносить до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про заборгованість боржника та надсилає стягувачу письмове роз'яснення про право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Отже, державний виконавець мала правові підстави для арешту коштів боржника, оскільки ОСОБА_1 станом на 12 березня 2018 року мав борг зі сплати аліментів у розмірі значно більшому, ніж за три місяці.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Провадження із виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі.

Основним завданням реалізації права на справедливий суд після ухвалення судового рішення є його виконання у добровільному чи примусовому порядку.

Із огляду на матеріали справи можна дійти висновку, що державний виконавець, виносячи постанову про арешт коштів боржника, діяв у спосіб та відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» і його діями не порушено права та законні інтереси боржника.

Окрім того, суд керується ст. 195 СК України, що у разі незгоди ОСОБА_1 з визначеним розміром заборгованості по аліментам, він має право звернутись до суду в порядку позовного провадження для її встановлення.

За таких обставин вимога ОСОБА_1про визнання неправомірною та скасування постанови від 12.03.2018 року про накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках: 335548 ПАТ КБ «Приватбанк», м. Краматорськ 7579; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 3950; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 5448 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після внесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту на які заборонено законом та належать боржнику не підлягає задоволенню.

Виходячи зі змісту статті ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 447, 450, 451 ЦПК України, ст.ст. 56, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.19 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересована особа ОСОБА_3, в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 10.03.2018 року «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами» постановленої у виконавчому проваджені № 49700349 відносно боржника ОСОБА_1, закрити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересована особа ОСОБА_3, в частині визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця від 10.03.2018 року «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», та «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України»та постанови від 12.03.21018 року про накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках: 335548 ПАТ КБ «Приватбанк», м. Краматорськ 7579; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 3950; 335496 Донецьке РУПАТ КБ Приватбанк, м. Донецьк, 5448 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після внесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту на які заборонено законом та належать боржнику, задовольнити частково.

Зобовязати державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанови від 10.03.2018 року «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», та «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України», постановлені у виконавчому проваджені № 49700349 відносно боржника ОСОБА_1.

В задоволенні іншої частини вимог скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27 червня 2018 року.

Головуюча суддя В.М. Любчик

27.06.2018