Справа № 624/387/18
Провадження № 2-о/634/36/18
29.11.2018 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого(ої)-судді: НестеренкоО.С.
за участю секретаря судового засідання:ОСОБА_1

за участю прокурора Костогризова О.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт.Сахновщина Харківської області цивільну справу за заявою Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Слобожанської селищної ради Кечичівського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою,
Прокурор зазначив, що Первомайською місцевою прокуратурою встановлено, що на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району знаходиться майно, яке залишилось без власника та не передане до комунальної власності територіальної громади.
У день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із права на вищевказану земельну ділянку.
Згідно довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №52272916 від 13.06.2018 ОСОБА_2 заповіту не залишено.
Згідно довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52272878 від 13.06.2018 спадкова справа стосовно спадщини ОСОБА_2 не відкривалась та свідоцтва про право на спадщину не видавались.
Відповідно до вказаної довідки Слобожанської селищної ради ОСОБА_2 на момент смерті проживав самотньо.
За таких обставин, спадщину ОСОБА_2 не прийнято ні на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України (проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), ні шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори в порядку ст. 1269 ЦК України.
Таким чином, вартість земельної ділянки, яка належала ОСОБА_2 загальною площею 5,51 в умовних кадастрових гектарах на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області становить 195 053,56 грн. станом на 01.01.2016.
Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.
На підставі ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за місцем його місцезнаходження.
Держава зацікавлена у ефективному та раціональному використанні землі, для чого створюються відповідні умови набуття права власності на земельні ділянки.
Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до ч.1 ст.10 зазначеного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами як безпосередньо, так і через сільські ради, що передбачено ч.2 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом. Статтею ч.3 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно із положеннями ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання, тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств і організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Обґрунтовуючи наявність у даному випадку державного інтересу слід зазначити, що відповідно до ст.5 Бюджетного кодексу України (далі БК України) бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад, сіл, їх обєднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах).

Згідно із п.23 ст.2 БК України, доходи бюджету складають податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, плату за надання адміністративних послуг, власні надходження бюджетних установ).

Статтею 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Згідно із положеннями ст.21 Закону України «Про оренду землі» за користування земельною ділянкою орендар вносить орендодавцеві орендну плату, розмір, форма і строки внесення якою встановлюється за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п.4 ст.69 БК України до доходів загального фонду місцевих бюджетів, що не враховується при визначені обсягу міжбюджетних трансфертів належить плата за землю, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Так, територіальна громада в особі Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області має право на прийняття вказаної земельної ділянки у комунальну власність територіальної громади. Однак, унаслідок невиконання Слобожанською селищною радою свого обов'язку щодо подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою, земельна частка (пай) площею 5,51 в умовних кадастрових гектарах на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області, не перейшла у власність територіальної громади, в свою чергу місцевий бюджет не доотримує кошти за її використання, що є порушенням інтересів держави. У зв'язку з цим спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 необхідно визнати відумерлою.

Положеннями ч. 2 ст. 133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 15-1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до правової позиції викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Stankiewicz v. Роlапd, nо. 46917/99, EСНR 2006-VI, суд підкреслює, що надання різних привілеїв державним органам, зокрема пільг при сплаті судового збору, наприклад органам прокуратури, під час звернення до суду може виправдовуватися захистом правопорядку.

Відповідно до правової позиції викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Маlаhov v. Mоldоvа. nо. 32268/02, 7 June 2007, якщо на рівні національного законодавства закріплене положення, що позивач під час висунення позову в певній категорії справ звільняється від сплати судового збору, суди не мають права ігнорувати такі вимоги й зобов'язувати особу його сплачувати.

Відповідно до правової позиції викладеної у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Магіnа v. Latvia, nо. 46040/07, 26 Осtobег 2010 та Меhmеt аnd Suna Yigit v. Тuгkеу, nо. 52658/99, 17 July 2007, національні суди, вирішуючи питання щодо надання пільг у сплаті судового збору, мають враховувати низку обставин: фінансове становище заявника, розмір мінімальної заробітної плати у відповідний період, «перспективність» справи, наявність законодавчо встановлених пільг. Надмірний розмір заявлених вимог або участь у справі через представника не можуть розглядатися як такі, що автоматично позбавляють позивача права на отримання пільг.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного суду України від 28.09.2016 у справі № 370/1173/14-ц.

Зважаючи на вищевикладене, процесуальне право щодо звільнення органів місцевого самоврядування під час розгляду справ за подання заяви про визнання спадщини відумерлою розповсюджується і на випадки подання заяв відповідної категорії прокурорами в інтересах органів місцевого самоврядування, так як прокурор відповідно до ст. 57 ЦПК України при поданні заяви про визнання спадщини відумерлою має процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої він діє, за винятком права укладати мирову угоду.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що заяву заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області про визнання спадщини відумерлою, слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,4,9,12,76,81,258,259,263-265, 315, 337, 338 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Слобожанської селищної ради Кечичівського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати спадщину, яка залишилася від померлого ОСОБА_2, яка складається із земельної ділянки площею 5.51 га ріллі на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області з кадастровим номером :06:004:0143, відумерлою.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Копія вірна.Суддя