ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
___________________________________________________________________
Провадження №2-о/756/360/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Шпак І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту спільного проживання з годувальником та перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання з годувальником та перебування на утриманні, посилаючись на те, що з 05.07.1986 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. З липня 1986 року по травень 2018 року вона проживала разом із своїм чоловіком та перебувала на його утриманні, виконувала обов'язки по вихованню дітей та веденню господарства. Інших доходів, окрім як від ОСОБА_2, заявник не мала та не отримувала. Після смерті чоловіка ОСОБА_1 лишилась без джерел до існування, тому звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві для оформлення пенсії по втраті годувальника. Однак, їй було відмовлено з підстав неможливості підтвердити факт спільного проживання із годувальником.

На підставі викладеного, заявник просить суд встановити факт того що, ОСОБА_1 постійно проживала спільно з ОСОБА_2 та перебувала на його утриманні.

В судове засідання заявник не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду письмові пояснення, в яких просив суд розглянути справу за відсутності представника за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05.07.1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія НОМЕР_3, виданим 05.07.1986 року Ленінським відділом РАЦС м. Донецька, актовий запис № 448 (а.с. 11).

З копії паспорта ОСОБА_1 убачається, що вона з 14.07.1987 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-7).

Крім того, із Довідки №/18973 від 07.05.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1; а фактичним місцем проживання/перебування є АДРЕСА_2 (а.с. 9).

У Довідці №5/17465 від 30.10.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1; а фактичним місцем проживання/перебування є АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Таким чином, із досліджених документів убачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були зареєстровані та проживали за однією адресою, що може свідчити про спільне їх проживання.

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4, виданого 15.05.2018 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Донецьк Донецької області (а.с. 10).

Згідно Довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії №11 від 08.11.2018 року, виданої ГУ ПФУ у м. Києві, ОСОБА_2 отримував пенсію. Зокрема, у період з 01.01.2016 року по 30.04.2018 року йому фактично була виплачена пенсія у розмірі 183 567,87 грн.

Окрім цього, згідно Відомостей Інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 05.11.2018 року №20115/5/99-99-08-02-02-16 станом на 02.11.2018 року ОСОБА_2 виплачено доходу у розмірі 17 990,26 грн.

Разом з тим, у листі ГУ ПФУ у м. Києві №27420/06 від 03.06.2018 року зазначено, що індивідуальні відомості в реєстрі зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового пенсійного страхування на гр. ОСОБА_1 за період з 01.01.2000 року по 30.04.2018 року відсутні (а.с. 13).

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків у період з 01.01.2000 року по 01.01.2018 року відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 (а.с. 14).

Таким чином, суд вважає встановленим факт того, що ОСОБА_1 не мала доходів, не працювала та перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 з яким і проживала.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

У відповідності до положень ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

За правилами п. 5 ч. 2 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Із матеріалів справи убачається, що встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, про що просить заявник, необхідно їй для отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Заявник позбавлена можливості оформити пенсію у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 294, 315, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_3), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про встановлення факту спільного проживання з годувальником, та перебування на утриманні - задовольнити;

Встановити факт того, що ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_3) проживала спільно з годувальником ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_3), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та перебувала на його утриманні;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба