АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Номер провадження 22-ц/796/4587/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» - Жидченко Катерини Петрівни на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року, ухвалене у складі судді Ладиченка С.В. в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просив зобов'язати ТОВ «Теплопостачсервіс» провести за його рахунок періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування, монтаж та пломбування) засобу вимірювальної техніки теплової енергії (результати вимірювань якого використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб енергію), що є власністю позивача та встановлений у його квартирі, а також зробити коригування рахунку за послуги з централізованого постачання теплової енергії.

Посилається на те, що він проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де суб'єктом господарювання є ТОВ «Теплопостачсервіс».

У позивача в квартирі встановлено засіб вимірювальної техніки теплової енергії, проте в період з 17.07.2016 року і по теперішній час позивачу проводиться нарахування за надані послуги постачання теплової енергії згідно з показниками будинкових засобів обліку теплової енергії, оскільки квартирний засіб обліку, тобто засіб вимірювальної техніки теплової енергії, за твердженням відповідача, не пройшов чергову повірку, чим порушив вимоги ч.1, ч.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання.

17.02.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.02.2017 року з вимогою виконати вищезазначені вимоги Закону та Правил, у відповідь відповідач зазначив, що індивідуальні прилади обліку встановлені в квартирах, будинках, які є власністю споживача, можуть бути повірені за рахунок виконавця, якщо ця послуга включена до тарифу. Вимога виконати усі передбачені чинним законодавством дії для проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки та коригування рахунку за послуги з централізованого постачання теплової енергії не підлягає задоволенню, оскільки нарахування плати за послуги здійснено вірно, а повірка засобу обліку теплової енергії не проводиться ТОВ «Теплопостачсервіс».

ОСОБА_2 зазначає, що відповідач порушив норми чинного законодавства, а також права позивача, не виконавши свій обов'язок періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки та нарахувавши позивачу за надані послуги згідно з показниками будинкових засобів обліку теплової енергії.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Зобов'язано ТОВ «Теплопостачсервіс» провести за його рахунок періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування, монтаж та пломбування) засобу вимірювальної техніки теплової енергії (результати вимірювань якого використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб теплову енергію), що є власністю ОСОБА_2 та встановлений у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1, а також зробити коригування рахунку за послуги з централізованого постачання теплової енергії.

Стягнуто з ТОВ «Теплопостачсервіс» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року заяву ТОВ «Теплопостачсервіс»про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» - Жидченко Катерина Петрівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Посилається на те, що витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів обліку теплової енергії не включено Національною комісією в тариф на послуги з централізованого опалення ТОВ «Теплопостачсервіс» і відповідно не сплачувались споживачем щомісячно у складі цих послуг, а відносини між позивачем та відповідачем носять оплатний характер, то відповідач правомірно не надав і не повинен надавати такі послуги на безоплатній основі. Крім того, зазначає, що відповідач правомірно направляв позивачеві рахунки на оплату без врахування показників квартирного лічильника тепла, який потребує проведення повірки, оскільки термін державної метрологічної повірки засобів обліку теплової енергії, встановлених в квартирі позивача сплинув у липні 2016 року. Неповірений засіб обліку заборонено застосовувати, тому він знімається з абонентського обліку виконавця послуг ТОВ «Теплопостачсервіс», а його показники не можуть братись до уваги при визначенні розміру плати за послуги централізованого опалення.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив.

Посилається на те, що відповідачем за його рахунок неправомірно не виконана повірка лічильника теплоенергії на виконання заявки позивача від 17.02.2017 року. На момент включення тепла, до початку нового опалювального сезону у 2017 році позивач за свій рахунок здійснив повірку лічильника та відповідну квитанцію надав відповідачу. Зазначає, що на його адресу в лютому, квітні та червні 2017 року надійшли квитанції від відповідача за надання послуг тепло та - водопостачання здійснені за загальнобудинковими показниками, які не співпадають з показниками його лічильника. Враховуючи, що позивачем вже проведено повірку лічильника за свій рахунок, відповідач має здійснити коригування рахунку за послуги з централізованого постачання теплової енергії згідно показників цього лічильника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просив зобов'язати ТОВ «Теплопостачсервіс» провести за його рахунок періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування, монтаж та пломбування) засобу вимірювальної техніки теплової енергії (результати вимірювань якого використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб енергію), що є власністю позивача та встановлений у його квартирі, а також зробити коригування рахунку за послуги з централізованого постачання теплової енергії.

Посилається на те, що він проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де суб'єктом господарювання є ТОВ «Теплопостачсервіс».

У позивача в квартирі встановлено засіб вимірювальної техніки теплової енергії, проте в період з 17.07.2016 року і по теперішній час позивачу проводиться нарахування за надані послуги постачання теплової енергії згідно з показниками будинкових засобів обліку теплової енергії, оскільки квартирний засіб обліку, тобто засіб вимірювальної техніки теплової енергії, за твердженням відповідача, не пройшов чергову повірку, чим порушив вимоги ч.1, ч.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання.

17.02.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.02.2017 року з вимогою виконати вищезазначені вимоги Закону та Правил, у відповідь відповідач зазначив, що індивідуальні прилади обліку встановлені в квартирах, будинках, які є власністю споживача, можуть бути повірені за рахунок виконавця, якщо ця послуга включена до тарифу. Вимога виконати усі передбачені чинним законодавством дії для проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки та коригування рахунку за послуги з централізованого постачання теплової енергії не підлягає задоволенню, оскільки нарахування плати за послуги здійснено вірно, а повірка засобу обліку теплової енергії не проводиться за рахунок ТОВ «Теплопостачсервіс», оскільки не включена до тарифу.

ОСОБА_2 зазначає, що відповідач порушив норми чинного законодавства, а також права позивача, не виконавши свій обов'язок періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки за рахунок відповідача та нарахувавши позивачу за надані послуги згідно з показниками будинкових засобів обліку теплової енергії.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де суб'єктом господарювання є ТОВ «Теплопостачсервіс».

У квартирі ОСОБА_2 встановлено засіб вимірювальної техніки теплової енергії, проте в період з 17.07.2016 року і по теперішній час, позивачу проводиться нарахування за надані послуги постачання теплової енергії згідно з показниками будинкових засобів обліку теплової енергії, оскільки квартирний засіб обліку, тобто засіб вимірювальної техніки теплової енергії, за твердженням відповідача, не пройшов чергову повірку, а його міжповірочний інтервал складає 4 роки і він закінчився 17.07.2016 року.

ПАТ «Теплопостачсервіс», як виконавець послуг з теплопостачання, безпосередньо надає послуги з централізованого опалення, тому відповідно до положень ст.17 Закону України «Про метрологічну діяльність» зобов'язаний здійснювати повірку засобів вимірювальної техніки за свій рахунок.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де суб'єктом господарювання є ТОВ «Теплопостачсервіс».

17.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Теплопостачсервіс» із заявою про проведення повірки засобів вимірювальної техніки, самостійно провести зняття показників квартирних засобів обліку та скоригувати рахунок за житлово - комунальні послуги (а.с.6).

На вказану заяву ТОВ «Теплопостачсервіс» надав відповідь № 242 від 10.04.2017 року, у якій зазначив, що квартирні засоби обліку теплової енергії не є власністю ТОВ «Теплопостачсервіс». Індивідуальні прилади обліку, встановлені в квартирах, будинках, які є власністю споживача, можуть бути повірені за рахунок виконавця, якщо ця послуга включена до тарифу. Послуга повірки засобів обліку теплової енергії не включена до тарифу на послуги централізованого опалення затвердженого Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг для ТОВ «Теплопостачсервіс». Міжповірочний інтервал теплового лічильника ОСОБА_2 складає 4 роки і він закінчився 17.07.2016 року, а наступна повірка не була проведена. В період з 17.07.2016 року проводиться нарахування за надані послуги згідно показників будинкових засобів обліку теплової енергії, оскільки квартирний засіб обліку не пройшов чергову повірку.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Частиною четвертою статті 17 зазначеного Закону передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 1 червня 2011 року затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води.

Відповідно до положень пункту 61 Порядку (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) витрати на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначаються відповідно до розрахунку на один квартирний засіб обліку теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плат за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, до загальної вартості послуг.

Таким чином, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та чинним на момент виникнення спірних правовідносин Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води встановлено процедуру здійснення повірки засобів вимірювальної техніки та відшкодування витрат, понесених у зв'язку з її здійсненням.

Судом встановлено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг тепло - і водопостачання будинку за адресою: м. Київ, вул. Ак. Вільямса,3-А, де проживає ОСОБА_2 та до складу його тарифів не включено витрати на періодичну повірку квартирних приладів обліку теплової енергії, у зв'язку із чим відсутні правові підстави для покладення на відповідача обов'язку здійснення повірки лічильників теплової енергії.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності винних дій відповідача ТОВ «Теплопостачсервіс» у не включенні витрат на періодичну повірку квартирних приладів обліку теплової енергії до тарифу на теплопостачання, враховуючи, що відповідно до статей 5, 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10 вересня 2014 року № 715, повноваженнями на встановлення тарифів на централізоване опалення наділена лише Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Таким чином, оскільки витрати на повірку вимірювальних приладів обліку не включені до тарифу на послуги з центрального опалення, така повірка має здійснюватися споживачем за власний рахунок.

В судовому засіданні в апеляційному суді позивач пояснив, що у 2017 році перед початком нового опалювального сезону він за власний рахунок виконав вказану повірку лічильника.

Підстави проведення перерахунку за послуги централізованого опалення чітко визначені в Порядку проведення перерахунків розміру плати з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженому Постановою КМУ №151 від 17.02.2010 року.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, виконавець зобов'язаний провести протягом місяця, що настає за розрахунковим, перерахунок розміру плати за надані споживачеві послуги у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості незалежно від наявності заборгованості за надані послуги.

Порядок перевірки кількісних та якісних показників надання послуг централізованого опалення визначені в п.33-39 Правил №151.

Враховуючи той факт, що позивачем не була проведена вчасно повірка засобу вимірювальної техніки теплової енергії, нарахування розміру плати за надані послуги теплової енергії здійснені відповідачем у 2017 році згідно з показниками будинкових засобів обліку, що підтверджується рахунками за ЖКП №28515, 12560, 5773, послуги централізованого опалення надавались ОСОБА_2 безперебійно, тому відсутні підстави для проведення перерахунку розміру плати за надані послуги.

У постанові від 28.03.2018 року у справі 335/14024/15-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду висловив правову позицію щодо відсутності правових підстав для покладення на виконавця обов'язку здійснення періодичної повірки приладів обліку теплової енергії, у зв'язку із не включенням до структури його тарифу на послуги з централізованого опалення витрат на таку повірку.

Оскільки до тарифу за послуги, які надає відповідач не включено витрати на повірку засобів квартирного обліку тепла, а також враховуючи, що нарахування відповідачем розміру плати за надані позивачу послуги здійснено правильно, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За умовами п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи. покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позовна заява подана ОСОБА_2 містить дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено в сумі 1600 грн.

Отже, розмір судового збору за подачу позовної заяви становив 1280 грн (640 грн х 2).

Відповідно до підпункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, розмір судового збору за подачу апеляційної скарги становить 1920 грн. (1280 грн х 150%).

Оскільки позивач ОСОБА_2, як споживач, звільнений від сплати судового збору, сплачений відповідачем судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1920 грн. підлягає стягненню з Державної судової адміністрації України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» - Жидченко КатериниПетрівни - задовольнити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з Державної судової адміністрації України, (вул. Липська,18/5, м. Київ, 01021, , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» () судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1920 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 27 червня 2018 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.