Справа № 199/1736/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Купецької Г.О.

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки стягнення, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про про стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що 15.04.1994 року був прийнятий на роботу до КБ «ПриватБанк» на посаду експерта відділу приватизації цінних паперів та трастових операцій згідно наказу №463л/с від 20.04.1994 року.

01.12.1994 року призначений на посаду виконуючого обовязки начальника центру по розміщенню сертифікатів №2, відділу приватизації та трастових операцій ОСОБА_3 цінних паперів та трастових операцій згідно наказу №1615 л/с від 01.12.1994 року.

02.01.1995 року був призначений на посаду начальника відділу приватизаційних засобів громадян ОСОБА_3 приватизації згідно наказу №61л/с від 12.01.1995 року.

01.12.1995 року призначений на посаду заступника начальника ОСОБА_3 приватизації згідно наказу №1799 від 28.11.1995 року.

11.12.1995 року призначений на посаду начальника відділу приватизаційних засобів громадян ОСОБА_3 приватизації згідно наказу №1949 від 11.12.1995 року.

05.05.1999 року призначений на посаду заступника начальника Фондового управління згідно наказу №380 від 05.05.1999 року. 04.01.2007 року у звязку з реорганізацією призначений на посаду заступника Центру фондових операцій по проектно-аналітичній роботі згідно наказу №118 від 04.01.2007 року.

29.07.2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» перейменоване в Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» згідно з наказом № СП-2009-607 від 29.07.2009 року.

11.09.2013 року ОСОБА_1 переведений на посаду заступника керівника Департаменту ОСОБА_3 фондових операцій згідно з наказом №Э.0.N-NN-2013-3290 від 11.09.2013 року.

20.06.2017 року переведений на посаду заступника начальника ОСОБА_3 фондових операцій.

27.12.2017 року звільнений за згодою сторін згідно зі ст.36 п.1 КЗпП України, відповідно до наказу №Э.0.N-УВ-2017-9371566-п від 27.12.2017 року.

27.12.2017 року до звільнення позивач надав відповідачу заяву про надання щорічних додаткових відпусток у порядку ст.8 Закону України «Про відпустки», ч.2 ст.10, п.2 ч.І ст.76 КЗпП України, у якій просив надати перед звільненням невикористані дні щорічної додаткової відпустки, всього 92 (девяносто два) дні за період з квітня 1994 року по грудень 2017 року включно, здійснити її оплату згідно чинному законодавству.

27.12.2017 року позивач був звільнений без надання будь-якої кількості днів невикористаної додаткової щорічної відпустки. Також йому не виплачена компенсація за будь-яку кількість днів невикористаної щорічної додаткової відпустки при звільненні, так і у наступному, у січні 2018 року, коли він отримав належну йому квартальну премію за працю у грудні 2017 року.

У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь компенсацію за невикористані 92 дні щорічної додаткової відпустки у розмірі 90325,6 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні 53999,00 грн., а всього 144324,60 гривень.

09.08.2018 року позивач надав до суду заяву про часткову зміну підстав позову та збільшення позовних вимог і просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки 102194,52 гр., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні 171064,74 грн., а всього 273259,26 гривень.

У судовому засіданні позивач надав до суду та просив затвердити мирову угоду, оскільки сторони дійшли щодо вирішення справи мирним шляхом.

Представник відповідача також просив суд затвердити мирову угоду, підписану сторонами, про що постановити відповідну ухвалу.

Згідно з укладеною 28.11.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 товариством комерційний банк «ПриватБанк» мировою угодою, сторони дійшли згоди про наступне:

?Позивач ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

?Відповідач ОСОБА_4 товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, ), на основі взаємних поступок здійснює нарахування на користь ОСОБА_1 (49083, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) суми 68 020 (шістдесят вісім тисяч двадцять) гривень 00 копійок, та після утримання податків та зборів (19,5%) перераховує на карту ОСОБА_1 №5168 7420 3071 6066.

?Відповідач здійснює виплату коштів на вказану у п.2 карту протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня затвердження судом даної мирової угоди, але не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з дня реєстрації у канцелярії АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: Набережна Перемоги, 30, м.Дніпро, 49094, належним чином оформленої ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі №199/1736/18, яку позивач (представник позивача) надає до канцелярії АТ КБ «ПриватБанк».

?З моменту виконання цієї мирової угоди сторонами, будь-які спірні правовідносини між сторонами цієї угоди вважаються урегульованими, у тому числі щодо відпустки ОСОБА_1, та сторони не матимуть з їх приводу у майбутньому будь-яких претензій один до одного.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання про затвердження мирової угоди таким, що підлягає задоволенню, дана мирова угода не обмежує інтереси сторін або третіх осіб, не суперечить закону і тому може бути затверджена судом, оскільки в силу ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Керуючись ст.ст. 49, 255, 256, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити мирову угоду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки стягнення, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 товариством комерційний банк «ПриватБанк», згідно з якою:

?Позивач ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

?Відповідач ОСОБА_4 товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, ), на основі взаємних поступок здійснює нарахування на користь ОСОБА_1 (49083, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) суми 68 020 (шістдесят вісім тисяч двадцять) гривень 00 копійок, та після утримання податків та зборів (19,5%) перераховує на карту ОСОБА_1 №5168 7420 3071 6066.

?Відповідач здійснює виплату коштів на вказану у п.2 карту протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня затвердження судом даної мирової угоди, але не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з дня реєстрації у канцелярії АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: Набережна Перемоги, 30, м.Дніпро, 49094, належним чином оформленої ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі №199/1736/18, яку позивач (представник позивача) надає до канцелярії АТ КБ «ПриватБанк».

?З моменту виконання цієї мирової угоди сторонами, будь-які спірні правовідносини між сторонами цієї угоди вважаються урегульованими, у тому числі щодо відпустки ОСОБА_1, та сторони не матимуть з їх приводу у майбутньому будь-яких претензій один до одного.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки стягнення, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: