КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/383/18
Провадження № 2/488/991/18 р.
22.05.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання - Кулаві А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
05.02.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1
В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому ОСОБА_2, на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.12.2003 року, належить квартира АДРЕСА_1
07.02.1970 року позивач одружився із ОСОБА_4. Після одруження їй присвоєно прізвище "ОСОБА_4". В подальшому позивачем усиновлено сина ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 із присвоєнням власного прізвища "ОСОБА_4". В подальшому ОСОБА_3 змінив прізвище на "ОСОБА_3".
Відповідач понад один рік не проживає у спірному житловому приміщенні, а саме з липня 2011 року, не сплачує комунальні послуги, не підтримує приміщення у належному стані, перешкод для проживання відповідача позивач не створює, останній за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Особистих речей відповідача в житловому приміщенні не має.
Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
Позивач, в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти задоволення позову не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази додані до неї, взявши до уваги заяву позивача, прийшов до наступного.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.12.2003 року, належить квартира АДРЕСА_1
07.02.1970 року позивач одружився із ОСОБА_4. Після одруження їй присвоєно прізвище "ОСОБА_4". В подальшому позивачем усиновлено сина ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 із присвоєнням власного прізвища "ОСОБА_4". В подальшому ОСОБА_3 змінив прізвище на "ОСОБА_3".
В належному позивачу житловому приміщенні зареєстрований, але, понад один рік не проживає син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач понад один рік не проживає у спірному житловому приміщенні, а саме з липня 2011 року, не сплачує комунальні послуги, не підтримує приміщення у належному стані, перешкод для проживання відповідача позивач не створює, останній за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Особистих речей відповідача в житловому приміщенні не має.
Згідно довідки Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Співдружність" від 20.01.2018 року № 10, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в спірній квартирі зареєстрований з 19.06.2004 року
Також, посадовою особою ОСББ "Співдружність", був посвідчений Акт про не проживання громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, з липня 2011 року. Про що підписалися мешканці АДРЕСА_1: ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.
Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них ( ст. ст. 379, 380 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 405 Цивільного Кодексу України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім"ї без поважних причин більше одного року.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік, без поважних на то причин і за особистим рішенням, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-289,354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя: Я. А. Чернявська