Справа № 646/7171/18
№ провадження 2-о/646/162/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.18 року м.Харків

21 листопаду 2018 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Тесліковій І.І.,

за участі секретаря судового засідання Ротач К.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Харківська міська рада, ОСОБА_2, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою та просить встановити юридичний факт належності йому, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Виконкому Харківської міської ради 13 серпня 2004 р., р. №9-04-214235, зареєстрованого 30.08.2004 р. КП «ХМБТІ» за №П-9-14050, за яким житлова, трикімнатна ізольована квартира, житловою площею 40,3 кв.м, загальною площею 68,5 кв.м, що розташована на 9 поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: місто Харків, Мерефянське шосе, б.30?кв.99, належить за правом спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Заявник посилається на те, що під час оформлення спадкових документів після смерті 16.04.2018 р. матері ОСОБА_3, він виявив, що у правовстановлюючому документі на належну їхній сімї квартири за №99, будинку №30 по Мерефянському шосе, наявна помилка у запису свого прізвища: замість прізвища «Гречко», як записано у всіх його особистих документах, його прізвище у Свідоцтві про право власності на житло записане «Гречка», що позбавляє його належним чином володіти та розпоряджатись належною йому нерухомістю. Оскільки на теперішній час внести виправлення у Свідоцтво неможливо у звязку зі смертю його матері, як одного зі співвласників квартири, він вимушений звернутись до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4, діюча на підставі договору про надання юридичної допомоги від 04.10.2018 р. та ордеру юридичної консультації №2 Червонозаводського району м.Харкова за №68, у заяві до суду просила слухати справу у відсутності заявника, підтримала вимоги ОСОБА_2, просила їх задовольнити та ухвалити рішення відповідно наданих письмових документів в межах заяви.

Представник заінтересованої особи Харківської міської ради, та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином.

За таких підстав суд визнає за можливе розглядати справу за відсутності заінтересованих осіб на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що житлова, трикімнатна ізольована квартира, житловою площею 40,3 кв.м, загальною площею 68,5 кв.м, що розташована на 9 поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: місто Харків, Мерефянське шосе, б.30?кв.99, належить за правом спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Виконкому Харківської міської ради 13 серпня 2004 р., р. №9-04-214235. Право власності належним чином зареєстроване КП «ХМБТІ» за №П-9-14050 30.08.2004 р.

16 квітня 2018 р. у місті Харкові, у віці 78 років померла ОСОБА_3. Під час оформлення спадкових документів після смерті матері, заявник виявив, що у Свідоцтві про право власності на житло на зазначену вище квартиру, зроблена помилка у його прізвищі, а саме: його прізвище у Свідоцтві - записане «Гречка», в той час, як за його громадянським паспортом його прізвище є «Гречко» ОСОБА_5. За таким неправильним прізвищем зроблена й реєстрація права власності у КП «ХМБТІ». Заявник вважає, що під час складання та надання зазначених вище приватизаційних документів, у його прізвищі була зроблена технічна помилка, бо всі його особисті документи видані на прізвище «Гречко».

Зробити виправлення помилки у Свідоцтві про право власності та його реєстрації Управлінням комунального майна та приватизації Виконкому ХМР, неможливо, бо внесення змін до свідоцтва про право власності на житло провадиться тільки зі згодою всіх повнолітніх співвласників житла, що брали участь у його приватизації. Крім того, з 01.01.2016 р. не передбачено надання свідоцтва на право власності на нерухомість, як правовстановлюючого документу, а реєстрація права власності на нерухомість, відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», проводиться також за заявою всіх власників нерухомості. Тобто, оскільки на теперішній час співвласник спільної сумісної власності ОСОБА_3 померла, внести виправлення у видане у 2004 році Свідоцтво про право власності на житло та зробити його актуальну державну реєстрацію, неможливо.

Захищаючи свої права власника житла, заявник вимушений звернутись до суду. Способом захисту свого права заявник вибрав звернення до суду з заявою про встановлення юридичного факту факту належності йому зазначеного правовстановлюючого документу. Суд вважає такий спосіб законним. Поза судовим шляхом вирішити це питання заявник не може.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обовЙязки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

За приписом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За вимогами п.5,ч.2, ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Згідно зі ст.315, п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 зазначеної Постанови розяснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Факт належності заявникові ОСОБА_1 правовстановлюючого документу: Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Виконкому Харківської міської ради 13 серпня 2004 р., р. №9-04-214235, зареєстрованим КП «ХМБТІ» за №П-9-14050 30.08.2004 р., підтверджується наданими письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про народження заявника, громадянським паспортом, карткою РНОКПП, де прізвище заявника зазначене «Гречко» .

У якості обставин, які підтверджують факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, суд приймає відомості з громадянського паспорту заявника про його реєстрацію з 20.01.1988 року у квартирі за №30, буд. №99 по Мерефянському шосе у м.Харкові та довідку від 20.06.2006 р., видану ЖЄД №66 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якої вбачається, що вона проживає у квартирі №99, буд.№30 по Мерефянському шосе у м.Харкові, та разом з нею зареєстровані сини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4; відомості про зберігання у заявника оригіналу Свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорту на нерухомість; відомості щодо його постійного мешкання у квартирі разом з іншими членами родини співвласниками квартири.

Вказані докази надають судові можливість прослідкувати та встановити факт того, що саме заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 приймав участь у приватизації квартири та отримав відповідне Свідоцтво, у якому припущена помилка у написанні його прізвища.

На підставі статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.,ст. 2, 4, 11, 12, 13, 76-80, 259, 264, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, с у д

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_5, України, громадянину України, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає та зареєстрований за адресою: місто Харків, Мерефянське шосеАДРЕСА_1, правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Виконкому Харківської міської ради 13 серпня 2004 р., р. №9-04-214235, зареєстрованого КП «ХМБТІ» за №П-9-14050, 30.08.2004 р., за яким житлова, трикімнатна ізольована квартира, житловою площею 40,3 кв.м, загальною площею 68,5 кв.м, що розташована на 9 поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: місто Харків, Мерефянське шосе, б.30?кв.99, належить за правом спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Теслікова І.І.