СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1626/18
Провадження № 2/306/579/18
Рядок статзвіту № 2 9
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого-судді Вінер Е.А.

з секретарем Фалес Л.І.

з участю адвоката позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

адвоката відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування коштами, одержаними без достатньої правової підстави, індексу інфляції, 3% річних та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. В основу заявлених вимог посилається на те, що рішенням Свалявського районного суду від 05 серпня 2013 року з відповідача стягнуто на її користь грошові кошти в розмірі 11500 доларів США, що еквівалентно 91919,50 грн. та понесені судові витрати, з яких: 919,00 грн. судовий збір та 100,00 грн. витрати на правову допомогу. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17 вересня 2013 року рішення в частині стягнення грошових коштів залишено без змін та змінено правові підстави задоволення позову. Відповідач протягом останніх п»яти років ухилялася від виконання рішення суду , все належне їй майно одразу після набрання рішенням законної сили подарувала своїй доньці та перебувала за кордоном до накладення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. Тільки після визнання договору дарування майна ОСОБА_2 фіктивним та після початку підготовки до звернення стягнення на нерухоме майно, остання виконала судове рішення та сплатила 93838 гривень, в звязку з чим 27 липня 2018 року виконавче провадження завершено. Позивач вважає, що має право на вимогу сплати відсотків за користування коштами в розмірі 91919,00 гривень, набутими без достатньої правової підстави, за період з 18 вересня 2013 року по 27 липня 2018 року в розмірі 68946,80 гривень. Крім того вважає, що оскільки ОСОБА_2 зобовязання виконала лише 27 липня 2018 року то на вимогу кредитора зобовязана сплатити встановлений індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми, яка складає 91919,00 гривень. Оскільки ОСОБА_4 вже заявляла вимогу про сплату індексу інфляції та 3% річних, нараховані станом 31 жовтня 2015 року, у задоволенні яких було відмовлено, у даній позовній заяві період нарахування індексу інфляції та 3% річних визначає періодом з 01 листопада 2015 року по 27 липня 2018 року, що складає розмір інфляційних нарахувань 30517,11 гривень та 3% річних в розмірі 7539,87 гривень. В звязку з тим, що ОСОБА_2 не була і не є власником квартири, проте отримала половину її вартості , в той час як ОСОБА_4, будучи ошуканою, не змогла набути право власності на квартиру, ані придбати інше житло. Позивач змушена порушувати звичний графік свого життя, відвідуючи численні допити у слідчих органах та неодноразові судові засідання. Завдану їй моральну шкоду за період більш ніж 9 років боротьби за відновлення її прав, порушених відповідачем оцінює в 50000,00 гривень. В звязку з вищевикладеним просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 157003,78 гривень, з яких 68946,80 гривень відсотки за одержання та збереження коштів без достатньої правової підстави, 30517,11 гривень - індекс інфляції, 7539,87 гривень 3% річних, 50000,00 гривень - моральної шкоди.

Адвокатом відповідача надано відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позивач ОСОБА_4 проживає в квартирі за адресою: м.Свалява, вулиця Головна,70/31, яка належить батьку ОСОБА_2 - ОСОБА_5К, не сплачує квартирну плату та має значну заборгованість. Ввважає, що є рішення апеляційного суду Закарпатської області, яке набрало законної сили від 18 березня 2016 року з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог та закрити провадження в справі (а.с.24, 25).

Адвокат позивача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Адвокат та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечили проти їх задоволення. Просять відмовити в позові в повному обсязі, закрити провадження в справі

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами зобовязального права.

Судом встановлено, що рішенням Свалявського районного суду від 05 серпня 2013 року з відповідача стягнуто на її користь грошові кошти в розмірі 11500 доларів США, що еквівалентно 91919,50 грн. та понесені судові витрати, з яких: 919,00 грн. судовий збір та 1000,00 грн. витрати на правову допомогу (а.с. 6,7).

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17 вересня 2013 року рішення Свалявського районного суду від 05 серпня 2013 року по даній справі в частині стягнення 91919 грн. на підставі ст.1047 ЦК України скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 зазначену суму -91919 грн. на підставі ст.1212 ЦК України (а.с. 8).

Відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

10 квітня 2018 року ОСОБА_6 Верховного Суду, розглянувши справу № 910/10156/17, зробила правовий висновок, що у разі прострочення виконання зобовязання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних, інфляційні витрати від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

ОСОБА_7 ОСОБА_6 Верховного Суду погодилася з висновком Верховного Суду України, зробленим у постанові від 01.06.2016 року у справі № 910/22034/15, що стаття 625 Цивільного кодексу України поширює свою дію на всі види грошових зобовязань.

Верховний Суд України в своїх постановах від 20.01.2016 року у справі № 6-2759цс15 та від 02.03.2016 року у справі зазначав, що (і) правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 Цивільного кодексу України); (іі) дія статті 625 Цивільного кодексу України поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п'ята статті 11 Цивільного кодексу України не дає підстав для застосування положень статті 625 Цивільного кодексу України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов'язальних правовідносин.

Проте, 16 травня 2018 року ОСОБА_6 Верховного Суду, розглядаючи справу № 686/21962/15-ц щодо можливості нарахування 3% річних та інфляційних витрат на грошове зобовязання, повязане із довготривалим невиконанням рішення суду, вважала за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у згаданих вище постановах, та погодилась із висновком, викладеним у постанові ОСОБА_6 Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 щодо можливості застосування положень статті 625 Цивільного кодексу України до будь-яких грошових зобовязань незалежно від підстав виникнення.

ОСОБА_6 Верховного Суду вказала, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача грошові кошти в сумі 157003,78 гривень, з яких 68946,80 гривень відсотки за одержання та збереження коштів без достатньої правової підстави, 30517,11 гривень - індекс інфляції, 7539,87 гривень 3% річних, 50000,00 гривень - моральної шкоди. Позивач просить стягнути відсотки за період з 18 вересня 2013 року по 27 липня 2018 року в розмірі 68946,80 гривень, період нарахування індексу інфляції та 3% річних визначає періодом з 01 листопада 2015 року по 27 липня 2018 року та складає розмір інфляційних нарахувань 30517,11 гривень, 3% річних в розмірі 7539,87 гривень.

Згідно інформації про виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №710/1123/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8»яни Іванівни грошові кошти в розмірі 91919,50 грн. та понесені судові витрати, з яких: 919,00 грн. судовий збір та 1000,00 грн. витрати на правову допомогу виконавче провадження закінчено в зв»язку з фактичним повним виконанням рішення 27 липня 2018 року за п.8 ч .1 ст.49 ЗУ Про виконавче провадження(а.с.9,10).

Згідно розрахунку наданого позивачем щодо нарахованих відсотків за одержання та збереження коштів за період нарахування з 18 вересня 2013 року по 26 липня 2018 року від 08 серпня 2018 року розмір складає 68946,80 гривень (а.с.11), інфляційні нарахування за період з 01 листопада 2015 року по 26 липня 2018 року від 08 серпня 2018 року розмір складає 30517,11 гривень (а.с.12),трьох відсотків річних за період з 01 листопада 2015 року по 26 липня 2018 року від 08 серпня 2018 року розмір складає 7539,87 гривень (а.с.12).

Доводи адвоката відповідача про те, що в рамках іншої справи - № 306/2701/15-ц з відповідача було присуджено до стягнення суму індексу інфляції, 3% річних не береться судом до уваги, бо в указаній справі стягнуто суми за інший період. Справа також не підлягає до закриття, оскільки не той самий предмет та підстави.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень. Разом з тим, така вимога не підлягає до задоволення, оскільки не підтверджена доказами.

Відповідно до п.6 ст 264 ЦПК України- під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Зважаючи на наведене, позов необхідно задовольнити частково, а саме стягнути відсотки за користування коштами, одержаними без достатньої правової підстави, індекс інфляції та 3% річних.В решті вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 509, 625, 1212, 1214 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_8»яни Іванівни (мешк. : м.Свалява, вул. Паркова, 6, Закарпатської області, 89300, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк.: м.Свалява, вул. Гоголя, 65, Закарпатської області, 89300, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про стягнення відсотків за користування коштами, одержаними без достатньої правової підстави, індексу інфляції, 3% річних та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк.: м.Свалява, вул. Гоголя, 65, Закарпатської області, 89300, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_8»яни Іванівни ( мешк. : м.Свалява, вул. Паркова, 6, Закарпатської області, 89300, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 107 003,78 гривень (сто сім тисяч три гривні 78 коп.), з якої 68946,80 гривень (шістдесят вісім тисяч девятсот сорок шість гривень 80 коп.) - відсотки за одержання та збереження коштів без достатньої правової підстави, 7539,87 гривень (сім тисяч пятсот тридцять девять гривень 87 коп. - 3% річних, 30517,11 гривень ( тридцять тисяч пятсот сімнадцять гривень 11 коп.) - індекс інфляції та 1570,04 гривень (одну тисячу пятсот сімдесят гривень 04 коп.) сплаченого судового збору. В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 30 листопада 2018 року.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_9