31.10.2018 Справа № 363/69/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на транспортний засіб,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить, визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу BMW модель 730, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 від 01 листопада 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Визнати за ОСОБА_2, право власності на транспортний засіб BMW модель 730, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 01 листопада 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу BMW модель 730, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2. Вказаний автомобіль ОСОБА_2 придбав за 270 000,00 грн., після підписання договору купівлі-продажу та передачі ОСОБА_3 коштів, сторони підписали акт приймання-передачі транспортного засобу BMW модель 730. Згодом позивач дізнався, що договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі не достатньо для переоформлення права власності на автомобіль, у зв'язку з чим ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 з вимогою прибути 04 листопада 2016 року до територіального сервісного центру МВС України №8041 для посвідчення договору купівлі-продажу транспортного засобу та переоформлення права власності, однак на вимогу позивача ОСОБА_3 до сервісного центру не з'явився. 11 листопада 2016 року ОСОБА_2 повторно звернувся з вимогою до відповідача прибути до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля., однак ОСОБА_3 знову не з'явився.

31 травня 2017 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 лист, відповідно до якого на думку відповідача вартість транспортного засобу BMW модель 730, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 збільшилась на 30 000,00 грн., а тому поки позивач не доплатить зазначеної суми ОСОБА_3 не виконає вимоги, щодо переоформлення транспортного засобу. Не погоджуючись з підвищенням ціни, ОСОБА_2 замовив експертну оцінку, відповідно до експертної оцінки від 17 травня 2017 року, вартість транспортного засобу BMW модель 730, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2, станом на травень 2017 року складає 255 000,00 грн.

Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою суду від 05 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

24 вересня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив письмові заперечення, відповідно до яких, вважає вимоги позивача безпідставними, та таким, що не підлягають задоволенню. Зазначивши, що він дійсно уклав договір купівлі-продажу автомобіля BMW модель 730, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2, однак вартість транспортного засобу у розмірі 270 000,00 грн. була зазначена приблизна, згідно усних домовленостей, яку ОСОБА_2 сплатив одразу, також вони домовилися, що після вивчення вартості автомобіля на ринку позивач доплатить різницю між фактично сплаченою сумою та ринковою вартістю. Ринкова вартість автомобіля станом на 02 листопада 2016 року становила 300 000,00 грн., тому ОСОБА_3 запропонував доплатити 30 000,00 грн., однак ОСОБА_2 відмовився, таким чином не виконав умови договору.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Як вбачається, з договору купівлі-продажу транспортного засобу від 01 листопада 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), за цим договором продавець зобов'язується передати транспортний засіб у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти у власність автомобіль, який має такі характеристики: марка BMW модель 730, 2000 року випуску, тип ТЗ - загальний легковий седан - В, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний (державний) номер НОМЕР_1, зареєстрований за продавцем відповідно до договору купівлі-продажу 576/8041 від 18 грудня 2015 року та зареєстрований Територіальним сервісним центром МВС України №8041 та сплатити обумовлену цим договором грошову суму.

Згідно до п.3.1. договору купівлі-продажу транспортного засобу від 01 листопада 2016 року, за домовленістю сторін продаж автомобіля вчиняється за 270 000,00 грн., які отримані продавцем від покупця після підписання цього договору, зазначена ціна відповідає волевиявленню учасників цього правочину, є остаточною і змінам за жодних обставинам не підлягає.

Відповідно до додатку 1 до договору від 01 листопада 2016 року, а саме акту приймання-передачі транспортного засобу, яким засвідчено, що продавець передав покупцю, транспортний засіб, марка BMW модель 730, 2000 року випуску, тип ТЗ - загальний легковий седан - В, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний (державний) номер НОМЕР_1, а покупець сплатив повну вартість транспортного засобу, зазначену у п.3.1. Разом з транспортним засобом передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та комплект ключів.

Згідно до вимоги направленої ОСОБА_3, ОСОБА_2 просив ОСОБА_3 з'явитися у Територіальний сервісний центр МВС України №8041, 04 листопада 2016 року для державної реєстрації транспортного засобу. Крім того, згідно до вимоги направленої ОСОБА_3 від 07 листопада 2016 року, ОСОБА_2 просив ОСОБА_3 зявитися до нотаріальної контори ПН КМОН Рогача В.В., 11 листопада 2016 року для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Листом від 27 травня 2017 року ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_2, що оскільки вартість автомобіля збільшилася до 300 000,00 грн., він вважає за доцільне доплатити йому суму у розмірі 30 000,00 грн., після чого погодиться виконати умови, щодо реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_2

Відповідно до висновку (акту) з експертної оцінки від 17 травня 2017 року, складеного експертом-оцінювачем ОСОБА_5, вартість транспортного засобу BMW модель 730, державний номер НОМЕР_1, на момент 17 травня 2017 року складає 255 000,00 грн.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 статті 334 ЦК України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Відповідно до ст.210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації у випадках встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 34 Закону України від 30.06.93 р. №3353-XII «Про дорожній рух», призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски підлягають державній реєстрації та обліку.

Державну реєстрацію й облік здійснюють органи Державтоінспекції МВС України у порядку, визначеному Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими постановою КМУ від 07.09.98 року №1388.

Пунктами 7, 8 Правил державної реєстрації (переєрестрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджених постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника та наявності передбачених Правилами необхідних документів.

Відповідно до пункту 42 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1388, 07.09.1998 (в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин), у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: «Транспортний засіб знято з обліку для реалізації». Копії реєстраційних карток засвідчуються підписом та печаткою адміністратора сервісного центру МВС із внесенням відповідних службових відміток. Під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються та видаються номерні знаки для разових поїздок.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Отже, з положень вищенаведеного спеціального нормативного акту, яким врегульовано, зокрема, підстави набуття транспортного засобу та його реєстрації за набувачем, вбачається, що основною ознакою волевиявлення на відчуження власником належного йому транспортного засобу є його зняття з обліку, а підставою набуття транспортного засобу є не тільки договір купівлі-продажу.

Таким чином, суд вважає, що у вказаних правовідносинах право власності позивача виникає тільки після державної реєстрації прав на відповідний автомобіль у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, укладений між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу транспортного засобу від 01 листопада 2016 року, а також акт приймання-передачі транспортного засобу від 01 листопада 2016 року, без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цей договір купівлі-продажу транспортного засобу уклала, без належної державної реєстрації.

Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимоги щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу BMW модель 730, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 від 01 листопада 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу від 01 листопада 2016 року, укладений без дотримання вимог законодавств, а також без належної державної реєстрації.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання за ОСОБА_2, права власності на транспортний засіб BMW модель 730, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2, оскільки у ОСОБА_2 не виникло передбаченим законом право власності на вказаний транспортний засіб.

На підставі викладеного та керуючись статтями 210, 328, 334, 392 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_3) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, і.н. НОМЕР_4) про визнання права власності на транспортний засіб - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк