Справа №442/5226/18
Провадження №2/442/1852/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Хомика А.П..

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив :

08.08.2018 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої 245648,47 грн. за договором кредиту №б/н від 18.01.2010.

В обґрунтування позову вказував на те, що між ним та відповідачем був укладений вищевказаний кредитний догорів, однак за таким остання свої зобовязання не виконує, в результаті чого станом на 30.06.2018 наявна заборгованість: 4950,77 грн. заборгованість за кредитом; 238090,66 грн. заборгованість за користування кредитом; 5950,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 250 грн. штраф ( фіксована частина); 11685,64 штраф ( процентна складова).

12.06.2018 року надійшов відзив на позов про те, що платіж 03.08.2017 року в розмірі 1,15 дол. США відповідачем не здійснювався. Тому відповідач просить відмовити у позові через сплив строку позовної давності .

Представник позивача у вступному слові вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у позові, який просив задоволити.

Відповідач у вступному слові заперечила проти позову. Просила у позові відмовити у звязку із спливом строку позовної давності.

Суд, вислухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що 18.01.2010 між позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір №б/н про отримання кредиту відповідно до Анкети-заяви, з памяткою клієнта про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною карткою та «Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», на підставі якого відповідач отримала кредитну карту відповідно до Тарифів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2015 у справі № 442/2305/15-ц позов ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_3 « ПриватБанк» задоволено - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18.01.2010 в розмірі 15278 грн. та 243,60 грн. понесених судових витрат.

Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Однак, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав у повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Такий висновок викладений у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц ( провадження №14-154цс18).

У постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 44/9519/12 (провадження №14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості , після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Відповідач звернувся до суду з заявою про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1ст.252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті251та частина друга статті252 ЦК України).

Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Так як вбачається з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 18.01.2010, - таке було винесено 20.04.2015 року, 05.05.2015 року вступило в законну силу, і саме з цього дня почався перебіг строку позовної давності, проте з позовом банк звернувся лише 08.08.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.141 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, у звязку з чим поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського,1, Д, , МФО №305299) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН :НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення заборгованості за договором кредиту №б/н від 18.01.2010 - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П. Хомик