Справа № 580/2011/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2018 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря Гладкової С.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Лебедині позовну заяву виконавчого комітету Лебединської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на його утримання;
Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є матірю малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько ОСОБА_3, записаний відповідно до ст. 126 СК України, помер 31.01.2017 року. З 14.09.2015 року сімя відповідачки перебувала на соціальному супроводі Лебединського міського центру соціальних служб для сімї дітей та молоді у звязку з неналежним виконанням батьківських обовязків. 19.09.2016 року сімя знята з супроводу на підстав клопотання центру соціальних служб, складні життєві обставини сімї мінімізовані. 06.02.2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було прийняте рішення поставити малолітнього ОСОБА_1 на облік, дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, родину ОСОБА_2 взяти під соціальний супровід , а останній рекомендовано пройти курс лікування від алкогольної залежності. За зверненням матері, та за результатами проходження нею курсу лікування від алкогольної залежності , рішенням комісії від 11.05.2017 року було надано згоду на повернення ОСОБА_1 з центру реабілітації після закінчення навчального року, але останній не був повернутий у сімю, так як мати приїхала забирати сина в нетверезому стані. У звязку тим, що ОСОБА_2 систематично вживає алкоголь, протягом тривалого часу, це призвело до втрати соціальних контактів, відхід від реальності, порушення соціальної адаптації, вона не може самостійно, без сторонньої допомоги виконувати найпростіші дії, як то оплату комунальних послуг, відвідати лікаря, придбати одяг для дитини. ОСОБА_2 ніде не працює, тому не може матеріально забезпечувати ні себе ні сина. У звязку з цим, представник позивача просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з останньої на утримання сина аліменти у розмірі відповідно до чинного законодавства, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державної установи, опікуна, прийомних батьків , де перебуватиме дитина до досягнення ним повноліття та стягнути з відповідачки судовий збір.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з'явилася без повідомлення причин, та відзиву не подала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_2 є матірю малолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БП № 100903 (а.с.7). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 07.02.2018 року (а.с.8,9) вбачається, що батьком останнього є ОСОБА_3, який подав заяву про визнання батьківства № 19-16-63 від 03.08.2010 року. 01.02.2017 року в м. Лебедині ОСОБА_3 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-БП № 281240 (а.с.10) виданого Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлення юстиції у Сумській області .
Дирекція Лебединської ОСОБА_4 ст. № 5 повідомила, що ОСОБА_1 залишився без батьківського піклування, у звязку зі смертю батька та неможливістю матері виконувати свої батьківські обовязки. За інформацією навчального закладу, вихованням сина займався батько, а мати вживає алкоголь, часто перебуває у нетверезому стані, ніде не працює, не стоїть на обліку в центрі зайнятості, перебувала на утриманні ОСОБА_3 (а.с.23).
Крім того, відповідно до актів обстеження умов проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 в якій проживає ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-14) від 02.02.2017 року, встановлено, що ОСОБА_2 перебувала в квартирі одна, було брудно холодно, з її слів сина забрала до себе вихователька групи продовженого дня дитячого садка «Сосонка» ОСОБА_5
Родину ОСОБА_2 взято під соціальний супровід, та рекомендовано останній пройти курс лікування від алкогольної залежності, про що 06.02.2017 року був виданий наказ № 4 від «Про постановку на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах».
06.02.2017 року за заявою матері ОСОБА_2 малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зарахований до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с. 29, 30).
Медичними довідками (а.с.19-22) стверджується факт проходження ОСОБА_2 лікування від алкогольної залежності.
Відповідно до актів обстеження умов проживання від 09.06.17 року та 29.06.17 року (а.с. 16,17) у квартирі АДРЕСА_1 було прибрано, на момент проведення обстеження ОСОБА_2 була у тверезому стані, запаху алкоголю чутно не було.
Адміністрація Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області 09.06.2017 року повідомила, що ОСОБА_1 не був повернутий в сімю, у звязку з тим, що мати ОСОБА_2, приїхала забирати сина в нетверезому стані. Крім того, 07.08.2017 року був направлений лист (а.с. 27) в якому зазначено, що вищевказаний заклад не заперечує проти повернення в сімю на виховання ОСОБА_1, однак мати ОСОБА_2 довіри не викликає, їй важко самостійно тримати себе в руках, втратила навички самоконтролю, емоційний стан не стійкий, періодично вживає алкогольні напої. Потребує супроводу сторонніх осіб.
З листа Лебединського міського центру соціальних служб для сімї дітей та молоді від 10.08.2017 року № 01-07/191 (а.с. 25) встановлено, що сімя ОСОБА_2 перебуває на соціальному супроводі з 06.02.2017 року. Під час якого з нею проводилася робота щодо відповідного ставлення до своїх батьківської обовязків, а саме: підтримувати тісний звязок з сином, який перебуває в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області шляхом відвідування та телефонування, надані рекомендації щодо лікування та ведення здорового способу життя. В квартирі було прибрано, були продукти харчування та чистий одяг. Були придбані речі для школи.
Адміністрація Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області 18.10.2017 року повідомила, що 06.11.2017 року закінчується термін перебування у закладі, однак мати ОСОБА_2 втратила навички самоконтролю, з її слів, знову почала вживати алкогольні напої. Дитину не можливо повернути матері її поведінка не змінилася, лист № 04/816 (а.с. 26).
З листа Лебединського міського центру соціальних служб для сімї дітей та молоді від 19.10.2017 року № 01-07/243 (а.с. 24) встановлено, що з ОСОБА_2 проводилася робота щодо відповідного ставлення до своїх батьківської обовязків, однак від неї протягом останніх відвідувань був відчутний запах алкоголю. В помешканні було прибрано, але холодно, через борги був відключений газ, та надійшло повідомлення, що через несплату буде відключена і електроенергія. На час відвідування ОСОБА_2 не працювала, останнім місцем роботи було «Чисте місто», але за пропуски без поважних причин трудову угоду було розірвано.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що наказом № 14 служби у справах дітей виконкому Лебединської міської ради Сумської області від 14 вересня 2015 року (а.с. 32), ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був поставлений на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Наказом від 22.09.2016 року № 15 він був знятий з такого обліку (а.с. 35). За час перебування на обліку з сімєю проводилися відповідні заходи для мінімізування складних життєвих обставин, які принесли свої результати.
ОСОБА_2 рішенням Лебединського районного суду Сумської області № 2-2466-2004 від 23 листопада 2004 року (а.с. 38) позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, передавши дитину органу опіки та піклування.
З інформації у справах служби дітей, центру соціальних служб для сімї та молоді, комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення № 273 від 25.10.2017 (а.с.5) про доцільність позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина, так як остання ніде не працює, в квартирі АДРЕСА_2 відключений газ та світло. У звязку тим, що ОСОБА_2 систематично вживає алкоголь, протягом тривалого часу, це призвело до втрати соціальних контактів, відхід від реальності, порушення соціальної адаптації, вона не може самостійно, без сторонньої допомоги виконувати найпростіші дії, як то оплату комунальних послуг, відвідати лікаря, придбати одяг для дитини. ОСОБА_2 ніде не працює, тому не може матеріально забезпечувати ні себе ні сина.
В грудні 2017 року (а.с.49) ОСОБА_2 перебуває на шестимісячному курсі лікування у Харківському реабілітаційному центрі.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, кожен зокрема пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_2 Поки був живий її чоловік ОСОБА_9 вона ще якось трималася, але потім почала зловживати спиртними напоями. Всі сусіди їй допомагали грошима, їжею, провідували ОСОБА_1, забирали до себе на декілька днів. ОСОБА_5 постійно нею опікувалася, допомагала стати на облік в центр зайнятості, потім допомогла влаштуватися на роботу. Супроводжувала її до нотаріуса по питанню оформлення спадкових прав після померлого чоловіка. Однак, ОСОБА_2 все одно зловживає спиртними напоями, почала продавати речі з квартири, щоб було за що купувати спиртне. Вони всі вважають що вона безнадійна, не зможе утримувати сина. Лікувалася від алкогольної залежності, однак марно.
Свідок ОСОБА_10 яка працює у службі для сімї, дітей та молоді пояснила, що сімя ОСОБА_2 з 06.02.17 року перебуває на соціальному супроводі як сімя, що опинилася в складних життєвих обставинах. Вона проводила профілактично-розяснювальну роботу. Спочатку їздила до неї додому один раз на тиждень, потім двічі. Крім бесід вона возила їй літератури яку вони разом опрацьовували. Коли ОСОБА_2 працювала, і не виходила зранку на роботу, вона їздила її будила, якщо та хворіла викликала швидку допомогу. Вживала всі необхідні заходи для того, щоб дитина залишилася з матірю. Останнім часом ОСОБА_2 не стала виходити на контакт, не відчиняє дверей, не відповідає на телефонні дзвінки. Вона дізналася, що у ОСОБА_2 уже і телефона немає. ОСОБА_11 зазначила, що ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав, оскільки з нею було проведено дуже багато бесід і вжито всі можливі заходи, однак вона сама не хоче вилікуватися від алкоголізму і з вихованням та утриманням сина вона не справиться, вона не пристосована до життя.
Вислухавши представника позивача та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають із сімейних правовідносин і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 є матірю малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, які систематично перебувають на обліку служби у справах дітей Лебединського міського центру соціальних служб для сімї , дітей та молоді як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, внаслідок неналежного виконання матірю своїх батьківських обовязків. Вона ніде не працює та не має постійного доходу, зловживає алкоголем, щоб забезпечити належні умови для виховання та утримання сина.
Вказані обставини встановлено з пояснень представника позивача, показів свідків та з матеріалів справи і не були оспорено в судовому засіданні.
Згідно вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
Згідно з вимогами ст. 165 СК України, орган опіки та піклування має право на звернення до суду з позовом про позбавлення особи батьківських прав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно з вимог п.3 ч.1 статті 247, п.3 ч.1 статті 248 Сімейного кодексу України, дитина, над якою встановлено опіку або піклування, дитина-сирота має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування.
Згідно з ч. 4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав може накласти заборону на відчуження майна та житла дітей.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сімї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сімї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сімї.
Згідно з вимог ст. ст. 180-183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні не були спростовані доводи представника позивача про те, що відповідачка належним чином не виконує батьківських обовязків щодо виховання та утримання сина.
Обставини, на які посилається представник позивача в підтвердження своїх вимог не були оспорені відповідачкою і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню сина.
Тому, суд вважає необхідним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з неї аліменти на його утримання.
Крім того, суд вважає необхідним на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, ч. 2 ст. 166, ст.ст. 167, 180-183, 247 - 248 СК України, ст.ст. 17, 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»;
Позовні вимоги виконавчого комітету Лебединської міської ради задовольнити в повному обсязі.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючу ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого державою для дитини відповідного віку на час сплати аліментів на користь Сумського центру соціально психологічної реабілітації дітей області, що знаходиться вул. Ковпака, 37 м. Суми, код ЄРПОУ 38137002 до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 7 листопада 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Лебединський районний суд Сумської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя Бакланов Р. В.