Справа № 2-4952/11
У Х В А Л А

про самовідвід

28 листопада 2018 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюк В. В., за участю секретаря Мишак І.Ю., розглянувши заяву про самовідвід судді Гребенюка Володимира Володимировича у справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві державні виконавця ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області державні виконавці Федько Євген Олександрович, Ніколенко Станіслав Васильович, Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», про визнання чотирьох виконавчих листів № 2-4952/11 від 06.08.2014 р. такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

20 липнія 2018 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вищевказаною заявою.

Судом в становлено, що вищевказана заява перебувала в провадженні судді Подільського районного суду м. Києва Захарчук С.С., якою 22.08.2018 р. було постановлено Ухвалу про самовідвід по вищевказаній заяві, відповідно до автоматизованого розподілу судової справи, заява була розподілена на суддю Войтенко Т.В., яка 04.10.2018 р. винесла Ухвалу про самовідвід по даній заяві. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 09.10.2018 р. матеріали вищевказаної заяви були передані для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Васильченку О.В., в подальшому 23.10.2018 р. останнім було заявлено самовідвід по вказаній заяві. 27.11.2018 р. після задоволення суддею Подільського районного суду м. Києва Ларіоновою Н.М. заяви про самовідвід від 13.11.2018 р., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. було передано заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві державні виконавця ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області державні виконавці Федько Євген Олександрович, Ніколенко Станіслав Васильович, Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», про визнання чотирьох виконавчих листів № 2-4952/11 від 06.08.2014 р. такими, що не підлягають виконанню.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 40 ЦПК України).

06.09.2018 р. Подільським районним судом м. Києва було винесено окрему ухвалу по справі № 2-4952/11 (провадження № 6/758/226/18), у зв'язку із тим, що в судовому засіданні 06.09.2018 р., незважаючи на неодноразові попередження головуючого про обов'язок заявника виконувати встановлені у суді правила, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами, не створення протиправних перешкод у здійсненні судочинства та незважаючи на вжиття судом заходів процесуального примусу, заявник по справі ОСОБА_2 жодним чином не реагувала, в подальшому, взагалі здійснила в судовому засіданні напад на головуючого, внаслідок чого унеможливила подальший судовий розгляд. Після чого, в залі судового засідання та поза його межами, почала висловлювати погрози насильством на адресу головуючого судді, супроводжуючи свої реальні наміри щодо погроз та насильства, нецензурною лексикою.

13.09.2018 р. на адресу суду надійшов супровідний лист з Київської місцевої прокуратури № 7 про виконання окремої Ухвали від 06.09.2018 р. з копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до якого внесені відомості від 10.09.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 377 КК України.

Крім того, 21.09.2018 р. Київською місцевою прокуратурою № 7 за заявою ОСОБА_2 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за ч. 1 ст. 375 КК України, про вчинення суддями Подільського районного суду м. Києва кримінального правопорушення, зокрема, постановлення завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 40 ЦПК України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

А відтак, з метою запобігання у майбутньому нарікань на необ'єктивність чи упередженість головуючого, звинувачень у заінтересованості у результаті справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а відтак і наявністю правових підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Гребенюка В.В.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 129 Конституції України, п 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пунктами 1 - 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. ч. 1, 3 - 4 ст. 6, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 у справі № 1-1/2004 за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 126 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України «Про статус суддів», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», Рішенням Ради суддів України від 08.06.2017 р. № 34, ст. ст. 36, 39 - 40 ЦПК України, -

Враховуючи вищевикладене, керуючись п 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 36, 39 - 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Гребенюка Володимира Володимировича у справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві державні виконавця ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області державні виконавці Федько Євген Олександрович, Ніколенко Станіслав Васильович, Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», про визнання чотирьох виконавчих листів № 2-4952/11 від 06.08.2014 р. такими, що не підлягають виконанню - задовольнити;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гребенюк