Справа №359/5558/18
Провадження №2/359/2162/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 16 травня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить задовольнити.

Відповідач не зявився у судове засідання. ОСОБА_2 надіслав заяву (а.с.16), в якій він визнає позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 16 травня 2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис за №911. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК №281354 від 16 травня 2015 року (а.с.6).

23 липня 2015 року у них народилась дочка ОСОБА_3 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №306978 від 6 серпня 2015 року (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У звязку із чим суд вважає за можливе відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище Гиренко.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 16 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис за №911, розірвати.

Відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище Гиренко.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4