Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1244/18

номер провадження 2-о/695/54/18

27 листопада 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Середи Л.В.

за участую секретаря Бреуса В.С.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Вказана заява мотивована тим, що заявник та померлий ОСОБА_4 21.03.2001 року уклали шлюб та після реєстрації шлюбу проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, де вели спільне господарство. 03.07.2015 року рішенням Драбівського районного суду Черкаської області шлюб між ними був розірваний, однак не дивлячись на вказане вище вони продовжували проживати разом, вести спільне господарство та фактично проживали однією сімєю. В липні 2017 року ОСОБА_4 підписав контракт та пішов служити добровольцем до Збройних сил України та брав участь у Антитерористичній операції на сході України. 03.04.2018 року ОСОБА_1 було повідомлено, що її чоловік ОСОБА_4 загинув в бою 28.03.2018 року. Таким чином встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 необхідно для оформлення одноразової грошової допомоги, як члену сімї загиблого в зоні Антитерористичної операції на сході України, оскільки, в звязку із розірванням шлюбу, заявник іншим шляхом не має можливості довести факт її проживання із померлим однією сімєю.

Встановити вказаний факт, що має юридичне значення іншим шляхом заявник не має можливості, а вказана обставина унеможливлює їй належним чином оформити свої права, а тому остання звернулася до суду із вказаною заявою.

У судовому засіданні заявник та її представник вимоги вказаної заяви підтримали повністю та наполягали на її задоволенні, надали суду пояснення, аналогічні поясненням викладеним у вказаній вище заяві про встановлення факту родинних відносин.

Заінтересована особа ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вказаної заяви про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до норм ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом пятим частини другої вказаної вище статті встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів , що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, що визначено нормами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21.03.2001 року уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (серії І-ТП №276460 від 21.03.2001 року), та після його реєстрації заявник змінила своє прізвище на ОСОБА_4.

Згідно з рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 03.07.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (серії І-СР №311850 від 10.04.2018 року) ОСОБА_4 помер 28.03.2018 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №13.

Заявник наполягає, що не дивлячись на розірвання шлюбу між нею та її померлим чоловіком, вони фактично проживали разом, вели спільне господарство та відносилися один до одного як подружжя.

Суд бере до уваги, що до членів сімї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних звязках. Обовязковою умовою для визнання їх членами сімїх є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо, такої ж позиції дотримується Конституційний суд України в своєму рішенні від 03.06.1999 року №5-рп/99.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.03.2018 року, який складено комісією у складі депутатів Драбово-Барятинської сільської ради ОСОБА_6, ОСОБА_7, секретаря сільської ради ОСОБА_8, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, та разом з нею був зареєстрований та фактично проживав співмешканець ОСОБА_4, з яким вони до дня мобілізації останнього вели спільне господарство.

Окрім того, відповідно до довідки, виданої виконкомом Драбово-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 10.04.2018 року №305, ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав разом із ОСОБА_1 до моменту своєї смерті.

Суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Факт спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_4 із ОСОБА_1 стверджується також показами свідків, які допитані в судовому засіданні.

Так ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили суду, що вони є сусідами сімї ОСОБА_1, добре знали останніх, часто бачилися, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, свята проводили разом, мали плани на майбутнє.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, пояснили суду, що вони є кумами ОСОБА_1, часто зустрічалися, відвідували сімями один одного, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, свята проводили разом, мали плани на майбутнє, виховували дітей та відповідним чином ставилися один до одного як подружжя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що заявник є її матірю, а ОСОБА_4 був вітчимом. Останні з початку 2000 років вели спільне господарство, проживали разом як чоловік та дружина, сплачували комунальні послуги, допомагали один одному аж до моменту мобілізації та відповідно смерті ОСОБА_4

Таким чином факт родинних відносин між померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_1 стверджується поясненнями свідків, довідкою органу місцевого самоврядування, а також доданими заявником до матеріалів заяви фотографіями на яких зображені заявник та померлий, які проводять час разом, та які належним чином досліджені судом.

Таким чином суд вважає, що обставини на які посилається заявник належним чином доведені останньою, а докази зворотного матеріали справи не містять.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Судом достовірно встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належним чином стверджується доказами, що знаходяться в матеріалах справи та, які сумнівів у собі не викликають.

Суд дійшов висновку, що заявник звернулася із заявою даною заявою до суду з метою оформлення своїх відповідних прав на отримання грошової допомоги , як члену сімї загиблого, яка відповідно встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) , інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Встановлення даного факту не повязується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки ОСОБА_4 помер, а шлюб між заявником та померлим був розірваний, встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу іншим чином, окрім як звернення до суду з такою заявою вбачається неможливим, а тому, враховуючи вищезазначені докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту, що має відповідне юридичне значення.

На підставі викладеного та керуючись ст.,ст. 76, 293, 315, 319, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 з липня 2015 року до дня смерті ОСОБА_4, 28.03.2018 року.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції суд протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя : Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано головуючим 03 грудня 2018 року.