Справа № 185/8753/18
Провадження № 2/185/4302/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах у розмірі 49 400, 48 грн.; неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 169 493, 28 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Павлоградського міського суду від 10.01.2000 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 16.12.1999 року до повноліття дитини. Відповідач не своєчасно сплачував аліменти, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 49 400, 48 грн. Вважає, що крім заборгованості стягненню з відповідача підлягає неустойка (пеня) за період з січня 2013 року по жовтень 2018 року в сумі 169 493,28 грн.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідач, належним чином сповіщений про час дату та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом по справі встановлено, що з 22.11.1997 року по 27.09.2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10, 13)

Рішенням Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.2000 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16.12.1999 року та до повноліття дитини. (а.с. 15)

Згідно до вказаного рішення суду були виписані виконавчі листи та передані на виконання до Павлоградського міськрайонного ВДВС.

Відповідно до довідки Павлоградського міськрайоннного ВДВС загальна сума боргу ОСОБА_2 по сплаті аліментів на 16.11.2016 року становить 49 400 грн. 48 коп. (а.с. 14)

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, під час розгляду справи необхідно встановити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки.

Встановлено, що з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість по аліментам, яка становить 49 400,48 грн. Заборгованість по аліментам виникла з 16.01.2013 року.

Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, матеріали справи не містять.

Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача від сплати аліментів знайшов своє підтвердження за розглядом справи з часу, коли відповідач дізнався, що за судовим рішенням з нього стягнуто аліменти, поважних причин несплати аліментів у вказаний період часу відповідачем, судом не встановлено, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по аліментам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, суд враховуючи, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір заборгованості по аліментах, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає можливим зменшити розмір неустойки (пені) до 49 400, 48 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 95, 263-265, 280-282, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНПП НОМЕР_1, зареєстрований : ІНФОРМАЦІЯ_3 (Ленінградська) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНПП НОМЕР_2, проживає : ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована : ІНФОРМАЦІЯ_6) заборгованість по аліментам у розмірі 49 400 (сорок девять тисяч чотириста) гривень 48 копійок та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 49 400 (девять тисяч чотириста) гривень 48 копійок, а всього 98 800 ( девяносто вісім тисяч вісімсот) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНПП НОМЕР_1, зареєстрований : ІНФОРМАЦІЯ_3 (Ленінградська) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь держави.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення Дніпровському апеляційному суду через Павлоградський міськрайонний суд.

Суддя С. Г. Юдіна