Справа № 487/5992/18
Провадження № 2/487/2406/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15.11.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі судді Нікітіна Д.Г. за участю секретаря Оцабера М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018 року позивач звернулася до суду із вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь грошових коштів в сумі 227902,60 гривень, а також понесених нею судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу АДРЕСА_1.

Оскільки у подальшому договір купівлі-продажу квартири, в частині продажу частки квартири ОСОБА_2, був визнаний недійсним, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь сплачені нею грошові кошти.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_4 подав до суду заяву в якій просив судовий розгляд справи проводити за його відсутності. Позов просив задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання потворно не з'явився, причин своєї неявки не повідомляв, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомляли, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача та третіх осіб неповажними та розглянув справу у їх відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

встановлено що 29.09.2016 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, був укладений договір купівлі-продажу кв. 6 по

вул. Заводській, 7 у м. Миколаєві. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 29.09.2016 року р. № 437.

Відповідно до п. 1.2 договору купівлі-продажу, на момент його укладання квартира належала продавцям на праві спільної часткової власності у наступному порядку:

- ОСОБА_2 11/12 часток квартири;

- ОСОБА_3 1/12 частка квартири.

Пунктом 2.1 договору купівлі-продажу квартири передбачено, що ціна продажу квартири складає 248621,00 гривень.

Договір купівлі-продажу квартири був виконаний сторонами у повному обсязі.

Виходячи з ціни продажу квартири, розміру часток продавців у праві спільної часткової власності на квартиру, ОСОБА_2 від продажу належної йому частки квартири отримав від позивача 227902,60 гривень (248621,00 х 11/12).

У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 07.06.2017 року р. № 519, позивач продала кв. 6 по

вул. Заводській 7 у м. Миколаєві Березка ОСОБА_8.

09.06.2017 року ОСОБА_2В звернуся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу АДРЕСА_1 р. № 437 від 29.09.2016 року недійсним.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.07.2018 року, справа № 487/3109/17, позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково.

Визнано недійсним зазначений вище договір в частині купівлі-продажу 11/12 часток АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Рішення суду набрало законної сили 31.08.2018 року.

Наслідки недійсного правочину судом при розгляді цивільної справи

№ 487/3109/17 не застосовувались.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним" від 06.11.2009 року № 9, реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення

майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки укладений між сторонами договір купівлі-продажу квартири був визнаний частково недійсним, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо застосування наслідків недійсного правочину, а саме: про стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останнім на виконання зазначеного договору грошових коштів у розмірі 227902,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 227902,60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2279,02 гривень.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354,355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Суддя Д.Г. Нікітін