28.11.2018
Справа №642/5748/18
Провадження № 2/642/1860/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м.Харків, вул. Революції 1905 року, 8, кв. 3.

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач не зазначив, якими належними, допустимими доказами підтверджується обставина, на яку він посилається, а саме належність йому вказаного житла на праві власності на день подачі позовної заяви до суду.

Позивачем надано копію договору дарування квартири від 26.04.2008 та витяг з реєстру КП «Харківське міське БТІ» про реєстрацію права власності 21.05.2008, проте витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно на час звернення з даним позовом до суду не надано.

Тобто позивачу необхідно надати витяг, який підтверджує, що він є власником АДРЕСА_1 року, 8 в м.Харкові станом на день подачі позову до суду.

Всупереч положенням п.5 ч.3 ст. 175 та ч.5 ст. 177 ЦПК України в позовній заяві відсутні посилання на докази, що вказують протягом якого періоду часу відповідач не проживає у спірній квартирі та не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження цього.

Звертаю увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом пяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху, надати позивачу строк протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя