Провадження № 2/344/3554/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

з участю секретаря Бухвак І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківське АТП-0927», ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП,

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківське АТП-0927», ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 03.08.2017 водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом МАЗ 9392 д.н.з. НОМЕР_2 в м. Івано-Франківську по вул. Набережна ім.В.Стефаника порушив правила дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої завдано пошкодження належному позивачу автомобілю НОМЕР_3. За висновком експерта-оцінювача ОСОБА_3 вартість відновлюваного ремонта транспортного засобу становить 10715,43 грн. Постановою Івано-Франківського міського суду від 30.08.2017, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КупАП. Власником автомобіля, яким керував ОСОБА_2 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківське АТП-0927». Моральна шкода полягає у моральних стражданнях та хвилюваннях, позивач був змушений витрачати час та кошти на відновлення порушеного права, та неможливістю використосувати автомобіль, зміною способу життя. До теперішнього часу шкода позивачу не відшкодовано, а тому просив суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківське АТП-0927» та ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду у розмірі 10715,43 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, витрати на проведення оцінки вартості збитків у розмірі 2000 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

17 вересня 2018 року представник відповідача ТОВ «Івано-Франківське АТП-0927» подав письмовий відзив на позов, в якому вказав, що позовні вимоги позивача вважає необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що збитки повинен відшкодувати відповідач ОСОБА_2 на підставі ст. 1166 ЦК України. Також у відзиві просили залучити у справі в якості співвідповідача ПАТ Страхова компанія ЗДОРОВО.

19 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав письмовий відзив на позов, в якому вказав, що позовні вимоги позивача вважає необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що збитки повинен відшкодувати відповідач ТОВ «Івано-Франківське АТП-0927», оскільки він керував автомобілем у звязку з виконанням трудових обовязків.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Суду пояснив, що після ДТП він звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ Страхова компанія ЗДОРОВО. Страхова компанія виплату не здійснила, а тому він вважає, що шкода підлягає стягненню з відповідачів. Також, він отримав копії відзивів на позов та заперечив проти залучення у справі в якості співвідповідача ПАТ Страхова компанія ЗДОРОВО.

Представник відповідача ТОВ «Івано-Франківське АТП-0927» в судовому засіданні 19.10.2018 року позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити з мотивів, наведених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з мотивів наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

03.08.2017 водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом МАЗ 9392 д.н.з. НОМЕР_2 в м. Івано-Франківську по вул. Набережна ім.В.Стефаника порушив правила дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої завдано пошкодження автомобілю НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 (а.с.10)

Постановою Івано-Франківського міського суду від 30.08.2017, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КупАП ( а.с.11,12).

Із змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, які регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV)

Статтею 3 Закону №1961-IV передбачено, що обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяною життю, здоровю та (або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування, названий Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди.

Згідно ст. 5 Закону №1961-IV обєктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Окрім того, за змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону №1961-IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку власнику колісного транспортного засобу № 27 від 12.03.2018 року експерта-оцінювача ОСОБА_3 вартість відновлюваного ремонта транспортного засобу автомобілю НОМЕР_3 становить 10715,43 грн. ( а.с. 13-25).

Власником транспортного засобу марки КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківське АТП-0927» ( а.с.8).

Відповідно до ч.1. ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ТОВ «Івано-Франківське АТП-0927» як власника забезпеченого транспортного засобу марки КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1, на час ДТП була застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2803679 від 16.01.2017 у ПАТ «Страхова компанія «ЗДОРОВО» (а.с.46). Розмір франшизи становить 0 грн.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-IV порядку. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV).

Саме такої правової позиції дотримується ОСОБА_4 Верховного Суду у справі від 04.07.2018 №755/18006/15-ц.

Позивач зазначив, що після ДТП він звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ Страхова компанія ЗДОРОВО. Страхова компанія виплату не здійснила, а тому він вважає, що шкода підлягає стягненню з відповідачів. Також, позивач заперечив проти залучення у справі в якості співвідповідача ПАТ Страхова компанія ЗДОРОВО, а тому суд вважає, що позов предявлений до неналежного відповідача, а тому в задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичних та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач зазначив, що шкода полягає у моральних стражданнях та хвилюваннях, позивач був змушений витрачати час та кошти на відновлення порушеного права, та неможливістю використосувати автомобіль, зміною способу життя.

Однак зазначені обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167,1172 ЦК України, на підставі ст.ст.3,12,81, 141,263-265,355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківське АТП-0927», ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Івано-Франківського Апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 03 грудня 2018 року.