Справа № 580/843/18
Номер провадження 2/580/365/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценка В. А.,

за участю секретаря Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.04.2018 року звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 29.08.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно цього договору позичальник зобов'язаний відповідно графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, тому позивач звернувся до суду та просив стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проте визнав, що при оформленні кредитного договору відповідачу була видана банківська картка, яка діяла до 31.07.2008 року.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, мотивуючи це тим, що отримував кредит на прохання іншої особи і не користувався отриманими коштами.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову теж заперечила, просила застосувати строк позовної давності з тих підстав, що банк вже звертався до суду за вирішенням даного спору. За його заявою 27.08.2008 року було видано судовий наказ, який 30.09.2008 року ухвалою суду скасовано та розяснено позивачеві право на звернення з позовною заявою.

З розрахунку (а.с. 5-8), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що станом на 16.04.2018 року сума заборгованості відповідача за кредитом становить 2 987 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами 7 371 грн. 00 коп., в тому числі: несплачені проценти на прострочену заборгованість 7 371 грн. 00 коп.; нарахована комісія 3 255 грн. 81 коп.; заборгованість по судовим штрафам - 1 180 грн. 69 коп., а всього 14 794 грн. 50 коп.

З заяви, витягу з умов (а.с. 9-15), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 29.08.2007 року відповідач оформив заяву на отримання кредиту та згодився на умови, запропоновані позивачем.

З паспорта (а.с. 16), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що відповідачем є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 (бувша Першотравнева) 25 с. Рябушки Лебединського району Сумської області.

З відомості, ліцензії, виписки та статуту (а.с. 18-21), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" є юридичною особою і має право здійснювати банківські операції.

З наказу та ухвали (а.с. 67 - 69), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 27.08.2008 року Лебединським районним судом видано судовий наказ, який скасовано 30.09.2008 року ухвалою суду та розяснено позивачеві право на звернення з позовною заявою.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги повязані з спорами, що виникають із кредитних договорів, проте не підлягають до задоволення в звязку з пропуском строку давності, так як в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору від 29.08.2007 року відповідачеві отримав кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.07.2008 року.

Згідно цього договору позичальник зобов'язаний відповідно графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, проте не виконував свої обовязки належним чином і за зверненням банку 27.08.2008 року Лебединським районним судом видано судовий наказ, який скасовано 30.09.2008 року ухвалою суду та розяснено позивачеві право на звернення з позовною заявою.

З відповідним позовом банк звернувся 23.04.2018 року.

Вказані обставини були встановлені з матеріалів справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 526, 530, 549-552, 1050, 1054 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 267 ЦК України у випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено, щовідповідач не виконав своїх зобовязань за кредитним договором і станом на 16.04.2018 року розмір заборгованості з врахуванням нарахованих штрафних санкцій становить 14 794 грн. 50 коп., а відповідачем не було доведено того, що заборгованість сплачена.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи відповідача в тій частині, що він отримував кредит на прохання іншої особи і не користувався отриманими коштами, так як в судовому засіданні останній визнав факт отримання у банку кредитної картки, на якій відбувався рух кредитних коштів та уточнив, що використання та часткове повернення кредиту за допомогою цієї кредитної картки здійснювалось не ним, а іншою особою, тобто не спростував факт укладення з банком 29.08.2007 року кредитного договору.

Посилання відповідача на те, що фактично кредитними коштами розпорядився не він, а інша особа на думку суду не впливають на висновок про стягнення з нього кредитного боргу.

В той же час, на думку суду в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи представника відповідача в тій частині, що існують обставини, які виключають необхідність сплати боргу.

Так, суд враховує і ту обставину, що використання кредитних коштів позичальни-ком здійснювалось за допомогою платіжного засобу кредитної картки, яка мала строк дії по 31.07.2008 року, так як банк встановив умову, за якою строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Умови і Правила надання банківських послуг в Приватбанку, на які погодився позичальник, не містять строку дії укладеного між сторонами кредитного договору. За відсутності умов про строк дії кредитного договору обовязок позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами зберігає свою силу до дня закінчення строку кредитування, тобто, по 31.07.2008 року.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки 31.07.2008 року є строком виконання кредитних зобовязань, які відповідач не виконав, тим самим, порушивши права позивача, тому, починаючи з 01.08.2008 року по 01.08.2011 року банк мав право предявити вимогу про стягнення боргу, чого у цей термін не зробив і на поважні причин пропуску цього строку суду не вказав. Отже, вимоги банку про стягнення боргуу задоволенню не підлягають з підстав пропуску строку позовної давності.

Тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті кредиту.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 549-552, 257, 261, 267, 1050, 1054 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення, а учасниками справи, які не були присутні під час проголошення рішення, в той же строк після отримання його копії.

Суддя Стеценко В. А.