РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1898/18

27 листопада 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Скоблей О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_4 зареєстровували шлюб 05.07.2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 839.

У шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні.

З червня 2018 року вони з відповідачем фактично розірвали шлюбні стосунки та проживають окремо, на даний час перебувають у процесі розірвання шлюбу.

На даний час вона разом з неповнолітніми дітьми проживає в орендованому помешканні, за яке сплачує комунальні послуги, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, не працює, інших доходів не має, тому їй одній важко забезпечити дітей всім необхідним. Також вона витрачає значні кошти на придбання дітям одягу, продуктів харчування, медикаментів, оплати дитячих гуртків та садочка тощо. Відповідач жодних коштів на утримання дітей не надає, її потребами не цікавиться.

Відповідач займається приватною підприємницькою діяльністю, з чого має значний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхніх дітей, не має.

22.10.2018 р. від відповідача на адресу надійшов відзив на позов, в якому він зазначає, що позовну заяву визначає часткого, заперечує обставини, викладені в позовній заяві та заперечує проти розміру аліментів, вказаного позивачем. Так, позивач зазначила, що вона разом з дітьми проживає в орендованому житлі, однак не надала суду договору оренди житла, а також підтверджуючих документів того факту, що вона сплачує кошти за вказане житло. При цьому в наявності ОСОБА_1 є житло, де вона зареєстрована та має право проживати. Також позивач надала суду копії чеків і стверджує, що саме ці кошти витрачає щомісячно на утримання дітей. Однак деякі з чеків не підтверджують того факту, що ці кошти витрачені саме на потреби дітей, тому що навіть назви товару не містять. А аналізуючи інші можна дійти висновку, що не всі кошти витрачались, виключно, на потреби дітей. Також зазначає, що він дійсно є приватним підприємцем, однак його дохід не дає можливості сплачувати аліменти в сумі 10000 грн. на місяць. При цьому батьки є рівні щодо утримання дітей, однак позивач не надала жодного доказу, що вона витрачає на утримання дітей 10000 грн. на місяць. Вказує, що він має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом, а саме: в розмірі по 1944,00 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_7, та по 1559,00 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_8.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали частково з підстав, зазначених в позовній заяві, так як дійшли згоди з представником відповідача щодо розміру аліментів. Просили суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що вони дійшли згоди з позивачем та її представником щодо розміру аліментів. Не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони зареєстровували шлюб 05.07.2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 839 (а.с. 5).

У шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6-7).

Позивач на даний час разом з неповнолітніми дітьми проживає в орендованому помешканні, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, не працює, інших доходів не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває (а.с. 8-9).

Відповідач займається приватною підприємницькою дільністю, тому може надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В судовому засіданні сторони дійшли спільної згоди щодо розміру аліментів та визначили розмір аліментів в сумі по 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Таким чином, з врахуванням обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дітей, матеріального стану та стану здоровя платника аліментів, який займається підприємницькою діяльності, є фізично здоровою людиною, відсутність інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 11.09.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 30.11.2018 року