Справа № 455/368/18
Провадження № 2-о/455/23/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2018 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді - Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - в залі судових засідань, цивільну справу №455/368/18-ц за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Тершівська сільська рада Старосамбірського району Львівської області, Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що житловий будинок в АДРЕСА_1, в цілому належав її покійній бабці - ОСОБА_2, на підставі рішення виконкому Старосамбірської районної ради народних депутатів від 16.11.1989 року №266, хоча у свідоцтві про смерть покійної бабці зазначено ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці ІНФОРМАЦІЯ_6.

Заявник звернулася з письмовою заявою на адресу Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації про внесення виправлень у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок у рядку імені її покійної бабці із «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2». Однак, Самбірське МБТІ листом від 28.11.2017 року № 01/5-247 повідомило її, щоб з даним питанням про виправлення неточностей у рядку імені власника нерухомого майна звернутися в судовому порядку.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого на ім'я покійної бабці, зазначено - ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про одруження зазначено, що ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з покійною бабцею, ОСОБА_2, у с.Тершів Старосамбірського райбюро ЗАГСу 31 жовтня 1954 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 померла.

За життя ОСОБА_2, на випадок смерті, зроблено таке заповітне розпорядження: належний їй житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться біля житлового будинку в АДРЕСА_1, її земельні ділянки і, взагалі, все її майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла внучці - ОСОБА_1. Даний заповіт не змінено та не скасовано.

20.11.2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Ридзак Л.К. з метою, щоб подати заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабці ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Спадкову справу зареєстровано, однак, приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 березня 2018 року, мотивуючи тим, що вона, тобто ОСОБА_1, представила нотаріусу правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_2, та ще й з необумовленими виправленнями, а згідно свідоцтва про смерть померлою особою є ОСОБА_2.

Через допущену помилку у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, виданого Самбірським МБТІ, їй рекомендовано звернутися в судовому порядку для встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Просить встановити факт належності правовстановлюючого документа - свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок в АДРЕСА_1, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації Львівської області від 25 листопада 1989 року, та записаного в реєстрову книгу за №163 від 25.11.1989 року, на ім'я ОСОБА_2, що, дійсно, належав ОСОБА_2.

У судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат ОСОБА_9 заяву підтримали, надали пояснення, аналогічні, викладеним в заяві.

Представник заінтересованої особи - Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи - Комунального підприємства Львівської обласної ради «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, 23.08.2018 року від директора КП ЛОР «Самбірське МБТІ» надійшла заява про слухання справи без їхньої участі (а.с.45).

Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім»я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Згідно долучених до справи документів - свідоцтв про народження, про одруження (а.с.17,18, 15, 16,12,10) вбачається, що заявник ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та жителька с. Тершів Старосамбірського району Львівської області є онукою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки та жительки с. Тершів Старосамбірського району Львівської області.

Згідно актового запису про смерть відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, у віці ІНФОРМАЦІЯ_6, місце її смерті - с.Тершів Старосамбірського району Львівської області (а.с.37).

Заповітом, укладеним 11.11.2013 року в с. Тершів Старосамбірського району Львівської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, належний їй житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться біля житлового будинку в АДРЕСА_1, її земельні ділянки і взагалі все її майно, де б воно не було із чого б воно не складалось все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй внучці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто заявниці. Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с.21).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виконком Тершівської сільської ради народних депутатів посвідчує, що цілий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, дійсно, належить ОСОБА_2 на праві особистої власності (а.с.6-7).

Однак, заявник, в даний час, не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на належний їй житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться біля житлового будинку, внаслідок допущених помилок в написанні імені її бабці, оскільки у свідоцтві про смерть її бабці ім'я бабці зазначено «ОСОБА_2», а у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок зазначено ім'я ОСОБА_2, з необумовленими виправленнями, а саме - «ОСОБА_2».

З копії спадкової справи відомо, що заявник звернулася 20.11.2017 року до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Ридзак Л.К. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабці - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Спадкову справу зареєстровано. Проте, приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва на спадщину, мотивуючи тим, що заявниця представила нотаріусу правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_2 та ще й з необумовленими виправленнями, а згідно свідоцтва про смерть померлою особою є ОСОБА_2 (а.с.22), та рекомендовано їй звернутися в судовому порядку для встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Довідкою виконкому Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області підтверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, як зазначено у свідоцтві про народження, виданого 24.08.1976 року, серія НОМЕР_1, є однією і тією ж фізичною особою, яка була зареєстрована і фактично проживала до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Заявник зверталася також у Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації з заявою про виправлення помилки в імені її бабусі в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, проте їй було відмовлено у цьому і рекомендовано звернутися в орган місцевого самоврядування, що посвідчував свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок або в суд (а.с.8).

Із показань свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, вбачається, що згаданий документ стосується ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки іншої людини на прізвище ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 чи ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Тершів не було і немає. ОСОБА_3 народилася в с.Тершів, там постійно проживала, там і померла, також повідомили суд, що вони її знали як ОСОБА_2, ОСОБА_2, а коли її ховали, то на хресті прочитали, що її дійсне ім'я по документах - ОСОБА_2.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Дані свідчення підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів.

В інший спосіб довести належність правовстановлюючого документу - свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок ОСОБА_3, неможливо.

Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме: у Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок в АДРЕСА_1, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації Львівської області від 25.11.1989 року та записаного в реєстрову книгу за №163 від 25.11.1989 року, допущена помилка у написанні імені власника вказаного житлового будинку та ще й з необумовленим виправленням , а саме: замість правильного «ОСОБА_2», вказано «ОСОБА_2», усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, правовстановлюючого документа, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні імені у правовстановлюючому документі, позбавляє її можливості розпорядитись спадковими правами померлої та прийняти спадщину, а відтак суд вважає заяву заявниці підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 229, 247, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що правовстановлюючий документ - Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1, видане Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації Львівської області від 25.11.1989 року та записане в реєстрову книгу за №163 від 25.11.1989 року на ім'я, з необумовленими виправленнями, ОСОБА_2, дійсно належить ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Л.Й.Ніточко