Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018 Справа №607/12487/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу № 607/12487/17 за позовною заявою ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 предявила до суду позов до відповідача публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» (далі також може вживатись як ПАТ «Тернопільміськгаз») у якому просить стягнути з останнього 1'134,55 грн. матеріальної шкоди, 34,04 грн. неустойки, 20'000 моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 06 жовтня 2014 року їй безпідставно було припинено газопостачання та відключено газовий напільний котел і газову колонку внаслідок наявності заборгованості з оплати вартості наданих послуг. Цього ж дня газопостачання до газової плити було відновлено. Однак напільний котел і газову колонку не було підключено. Це відбулось у звязку з відсутністю проектно-технічної документації на вказані газові прилади. Така підстава для відключення споживача від газопостачання законом не визначена, а тому дії відповідача ОСОБА_1 вважає неправомірними і просить відшкодувати матеріальну шкоду, котра була заподіяна в результаті їх вчинення і полягає у вартості природного газу планового місячного обєму споживання в розмірі 1'134,55 грн. Також вказує, що неправомірними діями відповідача їй була заподіяна моральна шкода, котра полягає у тому, що вона тривалий час не могла користуватись газовим, опаленням свого помешкання. Це супроводжувалось постійними нервовим навантаженням, стресом, як її особисто так і членів її сім'ї. Також мали місце незручності, повязані з відвідуванням відповідача, спілкування з його посадовими особами, відстоювання своїх порушених прав, шляхом звернення до Антимонопольного комітету України та правоохоронних органів.

ПАТ «Тернопільміськгаз» подало відзив у якому посилається на те, що газопостачання помешкання позивача було припинено законно, а саме: у звязку з наявністю заборгованості. Остання на даний момент погашена. Отже вимоги ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди є необґрунтованими. Безпідставними є і вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки на їх підтвердження нею не надано жодного доказу.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 вказує на те, що судження представника відповідача про законність відключення газопостачання у її помешканні суперечать рішенню Антимонопольної комісії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12 березня 2015 року. Також навела додаткові обґрунтування заподіяння їй моральної шкоди внаслідок відключення газопостачання за умов низької температури навколишнього середовища.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали вказані вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов .

Суд, заслухавши пояснення учасників, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке:

07 серпня 2010 року між ВАТ «Тернопільміськгаз» та ОСОБА_1 укладено договір № 805546 про надання населенню послуг з газопостачання. Пунктом 1 цього договору визначено, що ВАТ «Тернопільміськгаз» зобовязується безперервно надавати ОСОБА_1, членам її сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених договором.

06 жовтня 2014 року відповідач припинив газопостачання у помешканні де проживає позивач, тобто за адресою м. Тернопіль, вул. Південна, 8. Причиною таких дій ПАТ «Тернопільміськгаз» стала заборгованість позивача у сумі 6'791,10 грн.

Цього ж дня, тобто 06 жовтня 2014 року, між ОСОБА_1 та відповідачем укладено угоду про реструктуризацію зазначеного боргу і сплатила 50 % боргу. Решта була погашена позивачем протягом наступних двох місяців.

Відомості, викладені у попередніх двох абзацах, доказуванню не підлягають в силу частини 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнані сторонами та сумнівів щодо їх достовірності або добровільності визнання у суду не виникає.

06 жовтня 2014 року відповідачем було відновлено газопостачання до газової плити позивача. Проте було опломбовано опуск перед котлом у звязку з відсутністю проектно-технічної документації (акт на виключення газу від 06 жовтня 2014 року). 24 жовтня 2014 року працівниками відповідача було опломбовано колонку з причин відсутності проектно-технічної документації на ВПГ (акт на виключення газу від 24 жовтня 2014 року). Вказане підтверджується рішенням адміністрації колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 12р/к від 12 березня 2015 року (справа № 758-ЗМС).

На момент виникнення спірних правовідносин, відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулювались правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» № 2246 від 09 грудня 1999 року (далі Правила)

Пунктом 6 Правил визначено, що газопостачання на об'єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання; ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт; несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил; самовільного використання газу споживачем; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо; порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації; подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання; відмови споживача від встановлення лічильника газу з ініціативи і за кошти газопостачального підприємства.

Отже відключення від газопостачання технічних приборів у помешканні позивача з підстав відсутності проектно-технічної документації на них є безпідставним, оскільки не передбачено Правилами.

Відповідно до пункту 2.6. порядку відшкодування збитків, завданих споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Національна комісія регулювання електроенергетики № 476 від 29 травня 2003 року, (котра була чинна на момент існування порушеного права позивача, тобто з 06 до 28 жовтня 2014 року), у разі безпідставного припинення газопостачання газопостачальне (газорозподільне) підприємство відшкодовує споживачу збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються, виходячи з фактичного середньогодинного споживання газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на газ, що діяли в період припинення газопостачання.

З урахуванням принципу диспозитивності суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок з якого вбачається, що матеріальна шкода ОСОБА_1 склала 1'134,55 гривень .

З огляду на викладене, вимога про компенсацію позивачу зазначеної шкоди є підставною.

Також обґрунтованими є вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача в її користь пені в сумі 748,8 грн. (34,04?22=748,8; де 34,04 три відсотки вартості послуг в сумі 1'134,55 грн.; 22 кількість днів затримки), відповідно до частини 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції від 02 грудня 2012 року, котра діяла на момент виникнення спірних правовідносин), якою визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

У цій частині вимог позивачем допущено описку у розрахунках, а тому той факт, що кінцева сума, котра підлягає до стягнення є більшою від тієї про яку просила ОСОБА_1 не слід вважати виходом за межі позовних вимог.

Що ж до вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, що у цій частині її вимоги слід задовольнити частково з огляду на таке:

статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В силу вимог частини 1 ст. 1167 Цивільного кодексуУкраїни моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до розяснень, наданих у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь і зниження престижу, ділової репутації.

Судом установлено, що неправомірними діями відповідача позивачу дійсно було заподіяно душевних хвилювань, котрі наступили внаслідок припинення газопостачання, а також тим, що вона певний час не могла опалювати своє помешкання за допомогою газу. Такі обставини, обєктивно супроводжувалось нервовим навантаженням, стресом, як її особисто так і членів її сім'ї, незручностями, повязаними з необхідністю відновити соє порушене право.

Водночас варто зазначити, що сам по собі факт неправомірного відключення газопостачання, хоча і говорить про наявність моральних страждань, однак не доводить їх розміру.

Така обставина підлягає доказуванню у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, тобто шляхом подачі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Однак жодного доказу, котрий підтверджував би розмір заподіяної позивачу моральної шкоди у зазначеному нею обємі, не надано, а тому, виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає, що і у даній частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з ПАТ «Тернопільміськгаз» в користь ОСОБА_1 1'000 грн. моральної шкоди.

Окрім цього, відповідно до частини 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору, оскільки звільнена від таких витрат на підставі частини 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з частиною 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі цієї норми права та з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» в частині розміру ставок судового збору та порядку їх сплати, котрі діяли на момент звернення ОСОБА_1 до суду із позовом (у 2017 році), з відповідача в користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору за заявлення трьох позовних вимог майнового характеру.

Відповідно до пункту 3 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 ч. 3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України)

27 вересня 2017 року позивач уклала договір про надання правової допомоги № 9/17 на підставі якого інтереси ОСОБА_1 в суді представляла адвокат ОСОБА_2

На виконання умов цього договору ОСОБА_1 сплатила адвокату шість тисяч гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 9/17 від 27 вересня 2017 року.

Як вбачається з акту виконаних робіт по вказаному договору, повна вартість послуг ОСОБА_2 склала 7'040 грн.

Враховуючи той факт, що суд прийшов до переконання про часткову підставність вимог ОСОБА_1, а саме: на суму у 2'883,35 грн., що пропорційно до заявлених ним вимог (21'168,59) складає 13,6%.

Саме у такому пропорційному співвідношенні, тобто 13,6% від 21'168,59 грн., а саме 2'878,9 грн. (21'168,59 ? 13,6 / 100 = 2'878,9; де 21'168,59 ціна позову; 13,6 відсоток задоволених позовних вимог), слід стягнути витрати на правову допомогу в користь ОСОБА_1А з ПАТ «Тернопільміськгаз»

Керуючись статтями 4, 13, 82, 263, 265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» (місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Шептицького, 20, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21155959) про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» в користь ОСОБА_4 5'762 (пять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 25 копійок з яких: 1'134 (одна тисяча сто тридцять чотири) грн. 55 коп. розмір збитків, заподіяних у результаті безпідставного припинення газопостачання; 748 (сімсот сорок вісім) грн. 80 коп. пеня; 1'000 (одна тисяча) грн. розмір відшкодування моральної шкоди; 2'878 (дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 90 коп. витрати на правничу допомогу.

У задоволені решти позовних вимог відмовити .

Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» в користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дата складення повного судового рішення 30 листопада 2018 року.

Реквізити сторін:

-ОСОБА_4 місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1;

-публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Шептицького, 20, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21155959.

Головуючий суддяОСОБА_5