ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 654/3620/16-ц Головуючий в І інстанції: Охтень А.А.
Номер провадження: №22-ц/819/408/18 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2018 року, у складі судді Охтень А.А., постановлену за наслідком розгляду подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича (заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_3) про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи,

В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович звернувся до Голопристанського районного суду Херсонської області з поданням, в якому просив надати дозвіл на примусове проникнення до житла, нежитлових приміщень, незавершеного будівництва чи іншого володіння боржника фізичної особи, для проведення виконавчих дій щодо складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_5, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1, за місцем знаходження арештованого нерухомого майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1668га, кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2

Подання обґрунтовано наступним.

На виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №55371040 від 12.12.2017 року з примусового виконання виконавчого листа №654/3620/16-ц від 29.11.2017 року, виданого Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 (Боржник) на користь ОСОБА_3 (Стягувач) на загальну суму 582896,25грн.

Боржник отримав 14.12.2017р постанову про відкриття виконавчого провадження, однак проігнорував вимоги пп.3 п.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" та п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження про надання декларації про доходи та майно.

Приватним виконавцем встановлено згідно повідомлень на його звернення, що у Боржника відсутні транспортні засоби, спеціалізована сільськогосподарська техніка, але він є власником об'єктів нерухомого майна, зокрема:

--- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3

--- земельної ділянки площею 0,1668га, кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3

--- земельної ділянки площею 3,66га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3 на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Щодо останньої земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, то згідно п.15 Перехідних положень ЗК України на вказану земельну ділянку звернути стягнення неможливо.

Отже, боржник має у власності житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4, за рахунок яких можливо забезпечити виконання рішення суду.

Виявлене майно арештовано приватним виконавцем постановою від 13.12.2017 року про накладення арешту на майно боржника.

Листом від 03.01.2018 року боржнику надіслано виклик приватного виконавця на 12.01.2018 року з метою підтвердження виконання рішення суду або надання відомостей щодо майна, на яке можливо звернути стягнення. Виклик отримано боржником 05.01.2018 року, проте вимоги виконавця не виконані.

З метою проведення опису житлового будинку приватним виконавцем здійснено 20.09.2018р виїзд за адресою: АДРЕСА_2 Боржника там не виявлено. Її син ОСОБА_6 в доступі на територію житлового будинку відмовив.

Приватний виконавець вважає, що нормами законодавчих актів (ст.376 ЦПК України, п.п.4 і 13 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження"), з одного боку, а також положеннями ст.30 Конституції України, ст.8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з іншого боку, збалансовано права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Також зазначив, що згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (див. №22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66). У справі "Кайсин проти України" ЄСПЛ наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, якби внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов'язкового рішення суду стосовно однієї із сторін. У справі "Бурдов проти Росії" ЄСПЛ зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя.

З огляду на вказане, приватний виконавець просив задовольнити своє подання.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2018 рокув задоволенні вказаного подання було відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2, діюча в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати вказану ухвалу й ухвалити нове рішення про задоволення подання приватного виконавця, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначила, що суд розглянув подання за відсутності приватного виконавця, який згідно ч.2 ст.439 ЦПК України не був належним чином повідомлений про розгляд подання, що відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення. Також вказала, що суд не врахував відсутність в законі обов'язку приватного виконавця повідомляти про намір здійснення виконавчих дій. Також зазначив, що судом не надано оцінки доказам, що підтверджують факт ухилення боржника від виконання судового рішення.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 27.11.2018 року об 11-00 годині, однак заінтересована особа ОСОБА_5, яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (наявне повідомлення про вручення судової повістки 17.11.2018 року),до суду не з'явилася і про причину неявки не повідомила. До апеляційного суду надійшла 27.11.2018 року заява від адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5, про відкладення розгляду справи, однак до заяви не були долучені документи, які підтверджують повноваження адвоката. У зв'язку з цим відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції ухвалив розглянути справу за відсутності ОСОБА_5

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Постановою від 12.12.2017р приватного виконавця Манікіна Д.С. було відкрито виконавче провадження №55371040 з примусового виконання виконавчого листа №654/3620/16-ц від 29.11.2017 року, виданого Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 (Боржник) на користь ОСОБА_8 (Стягувач) на загальну суму 582896,25грн (а.с.7).

Згідно поштового повідомлення про вручення боржник отримав 14.12.2017р постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.8).

Матеріали справи не містять даних про виконання боржником вимог пп.3 ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" та п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження про надання декларації про доходи та майно.

Приватним виконавцем встановлено згідно повідомлень на його звернення, що у Боржника відсутні транспортні засоби (а.с.14), відсутня спеціалізована сільськогосподарська техніка (а.с.16), але вона, згідно Інформації з Державних реєстрів є власником об'єктів нерухомого майна, зокрема:

--- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3

--- земельної ділянки площею 0,1668га, кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3

--- земельної ділянки площею 3,66га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3 на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (а.с.11-12).

Відповідно до постанови від 13.12.2017р про арешт майна боржника приватний виконавець, встановивши, що боржник має у власності вказане нерухоме майно, наклав на нього арешт (а.с.10).

Листом від 03.01.2018 року боржнику надіслано виклик приватного виконавця на 12.01.2018 року з метою підтвердження виконання рішення суду або надання відомостей щодо майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с.17).

Згідно поштового повідомлення про вручення виклик отримано боржником 05.01.2018 року (а.с.18).

Проте матеріали справи не містять даних про виконання боржником зазначені вимоги приватного виконавця.

При апеляційному розгляді справи приватний виконавець Манікін Д.С. зазначив, що причиню паузи у виконавчих діях (до вересня 2018 року) стала заміна стягувача у виконавчому провадженні на ОСОБА_3, яка стала наслідком смерті попереднього стягувача ОСОБА_8.

Відповідно до акту приватного виконавця від 20.09.2018р за вказаним виконавчим провадженням приватний виконавець здійснив виїзд за адресою: АДРЕСА_2 На території наявний ларьок, обладнаний під магазин з вивіскою про продаж напівфабрикатів. Без присутності боржника в доступі на територію житлового будинку для здійснення його опису було відмовлено (а.с.20).

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з його передчасності з огляду на відсутність в матеріалах подання відомостей про повідомлення боржника про намір вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, з огляду на передбачену ст.32 Закону можливість відкладення проведення виконавчих дій за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), а також з огляду на недотримання виконавцем визначених ч.4 ст.13 Закону строків.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду, оскільки до нього суд дійшов з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, … мають право заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій… .

Відповідно до п.13 ч.3 ст.18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

За ч.4 ст.13 вказаного Закону опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно ст.32 вказаного Закону за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Крім того, ч.2 ст.439 ЦПК України передбачено, що суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

За положеннями ст.18 ЦПК України:

--- судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1);

--- невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2).

У цій справі апеляційний суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення вказаного подання приватного виконавця, адже для проведення виконавчих дій, які необхідні для виконання судового рішення, щодо складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_5, що зареєстрована за вказаною адресою, необхідний доступ виконавця до житла, нежитлових приміщень, незавершеного будівництва чи іншого володіння боржника фізичної особи.

При цьому апеляційний суд враховує й те, що після отримання 14.12.2017р постанови про відкриття виконавчого провадження боржник не надала декларації про доходи та майно, а після отримання 05.01.2018р виклику на 12.01.2018 року до приватного виконавця боржник не з'явилася до нього та не надала відповідних відомостей. Крім того, приватного виконавця не було допущено 20.09.2018 року за місцем проживання боржника для здійснення опису будинку.

Тобто, зазначене свідчить про відсутність конструктиву в поведінці боржника щодо виконання судового рішення, про яке їй достеменно відомо.

З висновком суду першої інстанції про передчасність задоволення подання з огляду, зокрема, неповідомлення боржника про намір вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, погодитися не можна з огляду на відсутність такого обов'язку у виконавця згідно з законом. При цьому, ніщо не перешкоджає боржнику, за його наявності, брати участь у вчиненні такої виконавчої дії як опис та арешт майна.

Крім того матеріали справи не містять даних про наявність підстав для відкладення проведення виконавчих дій, що передбачено ст.32 Закону. Також, є помилковим посилання суду на недотримання виконавцем визначених ч.4 ст.13 Закону строків, оскільки вказана норма стосується саме обов'язку виконавця здійснити опис та арешт майна задля примусового виконання рішень і зовсім не передбачає позбавлення виконавця права на вчинення вказаних виконавчих дій за межами вказаних строків.

Таким чином, подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особипідлягає задоволенню, відповідно й апеляційну скаргу слід задовольнити.

Оскільки суд першої інстанції вирішив питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особиз порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права, то відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду - скасувати й постановити нове рішення про задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, є обґрунтованими доводи скаржника про те, що суд розглянув подання за його відсутності і при цьому він не був належним чином повідомлений про час розгляду подання. У справі відсутні докази відповідно повідомлення виконавця. Натомість за ч.2 ст.439 ЦПК України суд розглядає подання за участю державного чи приватного виконавця.

Згідно п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи, що суд першої інстанції розглянув подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особиза відсутності приватного виконавця, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (а таке повідомлення є обов'язковим згідно ч.2 ст.439 ЦПК України), що скаржник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, враховуючи наявність підстав для задоволення подання, відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374, п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду - скасувати й постановити нове рішення про задоволення подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.3 ч.3 ст.376, 439 ЦПК України, ст.ст.13, 18, 19, 32 Закону України "Про виконавче провадження", суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2018 рокускасувати й постановити нове рішення.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича (заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_3) про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до житла, нежитлових приміщень, незавершеного будівництва чи іншого володіння боржника фізичної особи, для проведення виконавчих дій щодо складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_5, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1, за місцем знаходження арештованого нерухомого майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1668га, кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 29 листопада 2018 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська