ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Кропивницький

справа № 401/535/18

провадження № 22-ц/4809/365/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Карпенка О.Л., Кіселика С.А.,

секретар судового засідання Савченко Н.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

боржник - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року в складі головуючого судді Волошиної Н.Л. за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 та просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку чи доходу, щомісячно, на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку на кожного з дітей, щомісячно, починаючи з 21 березня 2018 року і до досягнення повноліття сином ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року. З ІНФОРМАЦІЯ_1 року стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3

14 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначав, що ОСОБА_1 приховала той факт, що діти проживають з батьком, а не з нею, хоча іноді син дійсно ночує у матері. Просив скасувати судовий наказ та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду, з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалити рішення про скасування судового наказу, у видачі судового наказу відмовити.

Зазначає, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Не перевірено достовірність наданих стягувачем документів щодо проживання дітей зі стягувачем.

Вказує, що обоє дітей проживають з ним, тому ОСОБА_1 позбавлена права отримати судовий наказ про стягнення аліментів на дійтей, які з нею не проживають. За таких обставин судовий наказ від 11.04.2018 підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідача, посянення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини 8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами в порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Статтею 423 ЦПК України передбачено підстави для перегляду судового рішення за новоявленими обставинами.

Зокрема, пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України передбачено, що нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільногопроцесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Як на підставу скасування судового наказу за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що ОСОБА_1 не довела суду достатніми доказами факт проживання дітей разом з нею, що давало би їй право на отримання аліментів.

В обґрунтування вказаних доводів ОСОБА_2 надано до суду копію довідки про склад сім'ї від 23 квітня 2018 року, копію повідомлення служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому про проведення обстеження місця проживання дитини від 05 травня 2018 року, копію акту обстеження умов проживання від 05 травня 2018 року (а.с.25, 41, 42).

Проте, в силу дії п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Так само не є нововиявленими обставинами і звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про визначення місця проживання дітей та з заявою про видачу судового наказу про стягнення на його користь аліментів з матері дітей, оскільки дані обставини не існували на момент видачі 11 квітня 2018 року судового наказу за заявою ОСОБА_1

У справі «Желтяков проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла переглядати остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Суд першої інстанції обгрунтовано не знайшов підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування за нововиявленими обставинами судового наказу від 11 квітня 2018 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1

Встановлено, що між учасниками справи існує спір про визначення місця проживання дітей, який вирішується в судовому порядку.

У разі ухвалення судового рішення за результатом розгляду справи за позовом ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з батьком, останній не позбавлений права порушувати питання про припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_1

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржена ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Скаржник не навів достатніх підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскарженого судового рішення (ухвали).

Відповідно до вимог ст. ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Карпенко

С.А. Кіселик