Справа № 536/1156/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1 та його представника за угодою адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 липня 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу посилаючись, що 04 вересня 2015 року з відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого він передав їй грошові кошти в сумі 9 300 грн., що підтверджується розпискою, а відповідач зобовязувалася їх повернути до березня 2016 року. До обумовленої дати відповідач коштів не повернула і до цього часу ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань. Вважає, що крім основної суми боргу також має право на інфляційні втрати в сумі 2 913 грн. 45 коп. та на 3% річних в сумі 639 грн. 78 коп.

Просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь кошти в сумі 12 853 грн. 23 коп., з яких борг 9 300 грн., 2 913 грн. 45 коп. інфляційні втрати, 639 грн. 78 коп. 3% річних та понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання позов визнала, проти його задоволення не заперечувала.

В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в звязку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Суд, заслухавши позивача та його уповноваженого представника, відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, приходить до таких висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 04 вересня 2015 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уклали договір позики, згідно умов якого відповідач отримала від позивача кошти в сумі 9 300 грн., які зобовязувалася повернути до березня 2016 року, що підтверджується розпискою та визнано сторонами і не потребує доказуванню згідно з вимогами ч.1 ст.82 ЦПК України, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач свої зобовязання за договором позики не виконала, кошти не повернула, чим порушила права та інтереси позивача, які необхідно поновити та стягнути з відповідача борг в сумі 9 300 грн.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на викладене, необхідно стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 2 913 грн. 45 коп. та 639 грн. 78 коп. 3% річних згідно наданого позивачем розрахунку, який судом перевірений та визнаний правильним.

Отже, позовні вимоги законні та обґрунтовані, підтверджені належними доказами і тому суд їх задовольняє.

Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджено документально.

Керуючись ст. ст. 13, 81, ст.141, 200, 259, 263-265,279 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки села Василенки вул. Лесі Українки, буд. 3 Кременчуцького району Полтавської області, паспорт серія КО № 9333421, виданий 23 серпня 2013 року Кременчуцьким РС УДМС України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 борг в сумі 9 300 (девять тисяч триста) грн., 3 % річних 639 (шістсот тридцять девять) грн. 78 коп., інфляційні втрати 2 913 (дві тисячі девятсот тринадцять) грн. 45 коп. та судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., а всього 13 558 (тринадцять тисяч пятсот пятдесят вісім) грн. 03 коп.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 листопада 2018 року.

СуддяОСОБА_4