"23" листопада 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого -судді - Сенаторова В . М .,
при секретарі - Явнюк К. Р .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Національного фармацевтичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку, -
11.06.2018 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього суму заборгованості за проживання у гуртожитку у сумі 1911,11 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн.
В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. 01.09.2015 між позивачем та відповідачем громадянином Узбекистану ОСОБА_1 було укладено договір №4542/15-і, на підставі якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві на період навчання місце для проживання в АДРЕСА_1. Відповідач зобов'язаний здійснювати оплату у розмірі, що встановлюється наказом Ректора університету на поточний рік. Відповідачем систематично порушувався порядок внесення плати за проживання у гуртожитку, остання оплата була здійснена у вересні 2015 року, після чого відповідач не здійснював оплату коштів взагалі. Загальна сума несплачених грошових коштів за договором №4542/15-і від 01.09.2015 складає 1911,11 грн.
Відповідач своїм право на подання відзиву не скористався.
Представник позивача НФУ надіслав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла (ст. 820 ЦК України).
Так, судом встановлено, що 01.09.2015 між позивачем та відповідачем громадянином Узбекистану ОСОБА_1 було укладено договір №4542/15-і, на підставі якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві на період навчання місце для проживання в АДРЕСА_1.
Умовами договору на проживання у гуртожитку визначено обов'язок відповідача здійснювати оплату в розмірі, що встановлюється наказом ректора університету.
З картки студента ОСОБА_1 вбачається, що останній систематично порушував порядок внесення плати за проживання у гуртожитку.
Остання плата відповідачем здійснена у вересні 2015 у розмірі 122,30 грн.
Загальна сума несплачених грошових коштів за договором складає 1911,11 грн.
Такі обставини підтверджено копіями договору № 4542/15-і від 01.09.2015, витягом з наказу №289-адм від 31.08.2015, наказу № 268-адм від 11.08.2015, наказу №458-адм від 28.12.2015, картки студента, копією візи відповідача. /а.с.6-16/
Відповідно до ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Відповідно до правил ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за договором на проживання у гуртожитку від 01.09.2015, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, яку суд стягує з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Судові витрати позивача, понесені у зв'язу з оплатою судового збору, відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд також стягує з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 76, 206,263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Національного фармацевтичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - Національний фармацевтичний університет, місцезнаходження: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 53, .

Відповідач - ОСОБА_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 23.11.2018.

Суддя -