Ухвала

20 листопада 2018 року

м. Київ

справа №754/16887/14-ц

провадження №61-2084ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 13 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві, про стягнення депозитного вкладу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві, про стягнення депозитного вкладу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року, позов задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму грошового внеску з нарахованими процентами в розмірі 169 260,93 грн за договором від 23 січня 2014 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

29 серпня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулосяіз касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року в указаній вище справі.

Відповідно до підпункту 14 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України №-2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2018 року наведені заявником підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року визнано неповажними. Касаційну скаргу було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, а саме наведення інших причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

На адресу суду надійшли матеріали, які підтверджують про обізнаність заявника щодо змісту ухвали суду касаційної інстанції від 17 вересня

2018 року.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує аналогічні за змістом причини пропуску, які Верховним Судом визнані неповажними

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня

2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня

2010 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала)

від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини

від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Оскільки касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» подана після значного спливу строку з дня ухвалення рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва

від 13 листопада 2017 року, то у відкритті касаційного провадження у справі №754/16887/14-ц слід відмовити.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Керуючись частиною третьою статті 328 ЦПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, пунктом 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147 - VIII,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві, про стягнення депозитного вкладу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька