Провадження № 2/161/4005/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П.,

з участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування сина, вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 2013 року. Спільне життя не склалось. Позивач вказує, що дитина постійно хворіє та часто перебуває на лікуванні, як стаціонарному, так і амбулаторному. Зазначає, що витратила значну суму коштів на придбання ліків, окулярів, харчування в умовах стаціонару, всього на суму 9 534 грн 89 коп.

На підставі наведеного, просила суд стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати понесені на лікування сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 9 534 грн 89 коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання подав відзив на позов, в якому позовні вимоги взнав частково у сумі 2808, 20 грн, зазначив, що бере участь в утриманні дитини та вчасно сплачує аліменти. Просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 2013 року.

В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), який проживає разом з позивачем.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.02.2018 року, яке набрало законної сили, розмір аліментів було збільшено з 310 грн до 1200 грн щомісячно та стягнуто 3500 грн понесених додаткових витрат на дитину.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 часто хворіє та має ряд хвороб, які потребують постійного лікування. Дитина перебуває на обліку у лікаря офтальмолога. Крім стаціонарного лікування дитина систематично лікується амбулаторно, здає різні аналізи, в тому числі і платні, та регулярно відвідує лікарні, приймає ліки та використовує медичні препарати. Зазначене підтверджується виписками із історії хвороб (а.с.10-13).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Чинним законодавством забезпечено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, шляхом визначення порядку стягнення аліментів з того з батьків, з яким дитина не проживає.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Участь батьків у додаткових витратах на дитину передбачена ст.185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Позивач вказує, що нею було витрачено 9534 грн 89 коп на придбання ліків, інших медичних препаратів та оплату проїзду до медичних закладів, на підтвердження чого надала копії фіскальних чеків (а.с. 15-25)

З досліджених в судовому засіданні фіскальних чеків вбачається, що на певних чеках відсутні найменування лікарських засобів (а.с. 25 - товарний чек №48 на суму 277 грн, а с. 24 - товарний чек №44 на суму 33 грн, а.с. 23 - товарний чек №72 на суму 496 грн). Позивач в якості доказів надає фіскальні чеки банківського терміналу про оплату карткою, які підтверджують оплату в аптеці ПП Портенко на суму 481, 47 грн (а.с. 22), проте не надає фіскальні документи, у яких видно перелік придбаного. В підтвердження транспортних витрат позивач надає шість автобусних квитків. З матеріалів справи вбачається, що позивач з сином перебувала у Києві на лікуванні в період з 14.05.2018 по 18.05.2018 року, що підтверджується випискою № 3963 (а.с. 13). Щодо витрат на два автобусні квитки в напрямку Смоліне - Київ від 08.06.2018 року на суму 520 грн позивач не надала доказів, що здійснювала поїдку у зв'язку з лікуванням сина.

Отже, підтверджені позивачем витрати на лікування становлять 5 616, 40 грн.

Судом встановлено, що у відповідача на утриманні перебуває дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 34).

За змістомст. 141 СК Українибатьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати малолітнього сина на рівні з позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 2808,20 гривень понесених додаткових витрат на лікування дитини.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 141, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180 181,182, СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на лікування сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2808 (дві тисячі вісімсот вісім) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук