Справа № 2-182/11
Провадження № 22-ц/801/92/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 рокуСправа № 2-182/11м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Марчук В.С., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Богацької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №2-182/11 за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії посадової особи Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голубєва Сергія Валентиновича,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2018 року, яка постановлена суддею Ганкіною І.А. в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області,

в с т а н о в и в :

В липні 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся в суд зі скаргою на дії посадової особи Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голубєва С.В.

Просив скасувати постанову про скасування процесуального документу від 27 червня 2018 року начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голубєва С.В. в ході виконавчого провадження №55973910 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» на підставі виконавчого листа Вінницького районного суду Вінницької області по справі №2-182/11 від 12 жовтня 2011 року; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 27 червня 2018 року державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Вінницькій області Клименка Л.Д. в ході виконавчого провадження №55973910 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» на підставі виконавчого листа Вінницького районного суду Вінницької області по справі №2-182/11 від 12 жовтня 2011 року.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2018 року в задоволені скарги відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ПАТ «Ощадбанк» подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2018 року та задовольнити скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2011 року у справі №2-182/11, задоволено позов прокурора Вінницького району в інтересах держави - АТ «Ощадбанк» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в розмірі 218498,42 доларів США, що еквівалентно 1741934,95 грн. Рішення суду набуло законної сили 24.10.2011 року.

02.12.2011 року Банк надіслав заяву за вих. №2371 та виконавчий лист до відділу ДВС Вінницького РУЮ.

08.12.2011 року відділом ДВС Вінницького РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_4

05.04.2013 року відділом ДВС Вінницького РУЮ винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

05.06.2013 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_4

12.12.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області по справі №2-182/11 постановлено ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_4, оскільки 30.12.2013 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, однак оригінал виконавчого листа Банком не було отримано в зв'язку з його втратою при пересилці поштою.

03.02.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області видано дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_4

11.02.2015 року Банк надіслав заяву за вих. №26-10/89 та виконавчий лист до відділу ДВС Вінницького РУЮ.

14.02.2015 року відділом ДВС Вінницького РУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_4, керуючись ст. 22, 24, п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з пропуском строку пред'явлення.

18.09.2015 року Банк надіслав заяву за вих. №26-10/535 та виконавчий лист до відділу Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ.

23.09.2016 року Замостянським ВДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_4, керуючись ст. 22, 24, п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з пропуском строку пред'явлення.

08.08.2016 року Банк надіслав заяву за вих. №26-10/492 та виконавчий лист до Вінницького РВДВС ГТУЮ у Вінницькій обл.

11.08.2017 року Вінницьким РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_4, керуючись ст. 22, 24, п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з пропуском строку пред'явлення.

13.12.2017 року Банк надіслав заяву за вих. №101.20-11/1272 та виконавчий лист до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області згідно ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням положень ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно відповіді Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №1763/06-30/02 від 22.12.2017 року, виконавчий лист залишено без виконання враховуючи, що з пенсії боржника ОСОБА_4 вже проводяться утримання в розмірі 20% та рекомендовано Банку звернутись до ДВС для об'єднання постанов або визначення черговості утримання.

05.03.2018 року Банк надіслав заяву за вих. №101.20-11/192 та виконавчий лист до Вінницького РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області.

14.03.2018 року Вінницьким РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_4.

27.06.2018 року начальником Вінницького РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Голубєвим С.В. винесено постанову про скасування процесуального документу, керуючись абзацом 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», якою скасовано документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження», в зв'язку з пропущенням строку пред'явлення до виконання виконавчого документу.

27.06.2018 року державним виконавцем Вінницького РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Клименко Л.Д. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання по боржнику ОСОБА_4, керуючись п.2ч.1ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з пропуском строку пред'явлення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов'язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід'ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно ч.1,2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Встановивши, що заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2011 року про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває у відповідних органах державної виконавчої служби, заборгованість за кредитним договором боржниками не погашена, оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача, а тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у задоволені скарги.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи викладене, скарга підлягає задоволенню, ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2018 року скасуванню та прийняттю нової про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 390, 447-453 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2018 року скасувати та прийняти нову.

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії посадової особи Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голубєва Сергія Валентиновича задовольнити.

Скасувати постанову про скасування процесуального документу від 27 червня 2018 року начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головної територіального управління юстиції у Вінницькій області Голубєва С.В. в ході виконавчого провадження №55973910 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» на підставі виконавчого листа Вінницького районного суду Вінницької області по справі №2-182/11 від 12 жовтня 2011 року.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 27 червня 2018 року державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Вінницькій області Клименка Л.Д. в ході виконавчого провадження №55973910 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» на підставі виконавчого листа Вінницького районного суду Вінницької області по справі №2-182/11 від 12 жовтня 2011 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Марчук В.С.

Матківська М.В.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.