Провадження № 6/537/95/2018
Справа № 537/4326/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря Герасименко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, де просить видати дублікат виконавчого листа по справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

На обґрунтування заяви зазначила, що з 02.12.2007 року по 13.01.2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 В даному шлюбі вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.03.2010 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Нею був отриманий оригінал виконавчого листа для пред»явлення для виконання до державної виконавчої служби, який з часом нею був втрачений. З урахуванням викладеного просила заяву задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надав суду відгук на заяву, в якій зазначив, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.03.2010 року з нього були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4. Заявницею був отриманий виконавчий лист, який був направлений до державної виконавчої служби для виконання. Вказав, що ОСОБА_1 за власним бажанням відмовилась від претензій до нього і подала до державної виконавчої служби заяву про припинення виконання провадження по стягненню аліментів. Зазначив, що після відмови ОСОБА_1 від стягнення аліментів він жодного разу не відмовлявся від утримання сина, завжди надавав йому фінансову та матеріальну допомогу, купував дорогий одяг, взуття, сучасні електронні прилади. Виключенням є той період часу, коли заявниця вдруге одружилася і, не повідомивши його про зміну місця проживання дитини, просто зникла на декілька років, заборонивши сину будь-яке спілкування з ним. На даний час він і надалі надає матеріальну допомогу синові, на підтвердження чого надав квитанції. Також 28.11.2018 на адресу суду електронною поштою надійшла заява ОСОБА_2, в якій останній просить проводити розгляду справи у його відсутності у зв»язку з відрядженням.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Зазначене конституційне положення відображено і в ч.1 ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до роз»яснення, що міститься в рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Такої ж правової позиції дотримується Європейський суд з прав людини (наприклад, п.43 рішення від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України») вказуючи, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено в тому числі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.03.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

08.09.2017 року заявниця змінила прізвище з «Майоренко» на «Шпехт», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 164929, виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

На підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.03.2010 року був виданий заявниці виконавчий лист, що нею не заперечується. Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 виконавчий лист згодом нею був втрачений при переїзді на нове місце проживання і зараз вона має намір пред»явити його до примусового виконання.

Згідно довідки Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області у відділі за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь заявниці на утримання сина ОСОБА_3 на виконанні у відділі не перебувають .

Відповідно до повідомлення з Крюківського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області у відділі не перебуває виконавчий документ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь заявниці на утримання сина ОСОБА_3

ОСОБА_2 не заперечує, що з нього аліменти в примусовому порядку на даний час не стягуються, він сплачує певні кошти на утримання сина в добровільному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Приписами п.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, втрати годувальника тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

З матеріалів справи вбачається, що дитина, на утримання якої стягуються кошти з ОСОБА_2 за рішенням суду, не досягла повноліття, тобто заявниця звернулася до суду до закінчення строку, встановленого для пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Заперечення ОСОБА_2, викладені останнім у відгуку на заяву, суд не приймає до уваги як належні, оскільки тільки заявниця наділена правом вирішувати питання щодо пред»явлення нею виконавчого листа до примусового виконання, добровільна сплата аліментів не унеможливлює реалізацію цього права.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що в ході виконання виконавчих дій, пов»язаних з виконанням виконавчого листа про стягнення аліментів, боржник має право надати державному виконавцю підтверджуючі документи про сплату ним аліментів за минулий період у добровільному порядку, які державний виконавець має взяти до уваги про проведені ним виконавчих дій.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.431 ЦПК України, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати ОСОБА_1 на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.03.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку дублікат виконавчого листа № 2-743/2010 р. про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за видачу дублікату виконавчого листа у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 грн. 86 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя: С.О.Фадєєва