Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 листопада 2018 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Строган Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останнього 38998,80 грн майнової шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 лютого 2016 року на перехресті вулиць Менделєєва та Небесної Сотні в смт. Романів Житомирської області за участю автомобіля ГАЗ-2402 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Hyundai Tucson під його керуванням.

В обгрунтування позову ОСОБА_1, зазначив, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв.

Суд, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Загальними положеннями Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов"язані, серед іншого, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об"єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки встановленні законом або судом та не приховувати докази.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5 статті 81 ЦПК України).

Водночас, за змістом частини 7 цієї ж статті визначено, що суд може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов"язків щодо доказів.

Судом встановлено, що 13 лютого 2016 року на перехресті вулиць Менделєєва та Небесної Сотні в смт. Романів Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ-2402 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Hyundai Tucson під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, яким керував позивач, було пошкоджено.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 20 травня 2016 року встановлено, що зіткнення автомобілів сталося внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, котрий проігнорував вимоги п.п.10.1, 16.11 ПДР України, не надав дорогу та не пропустив автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2, який, незважаючи на вжиті заходи, не зміг уникнути зіткнення.

Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, однак, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України та роз'яснень викладених в пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку з цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Окрім цього, судом встановлено, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 щодо наявності вини обох водіїв у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль, встановлювалися при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди (справа № 290/647/16-ц). За наслідком розгляду вказаної справи було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю сторін сталася виключно з вини ОСОБА_1, що підтверджується рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 1 листопада 2016 року, які набрали законної сили.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, цій особі не відшкодовується.

Враховуючи, що матеріальна шкода завдана ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 лютого 2016 року, є наслідком протиправної поведінки самого ОСОБА_1, у задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) про відшкодування майнової шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя С.В. Бабич