Провадження № 2/127/2165/18
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Прокопчук А.В.,

при секретарі Крижанівському В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 18 липня 2000 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 1052. Від сумісного проживання у сторін є двоє спільних неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Позивач сподівається, що вони домовляться про порядок участі відповідача у вихованні та утриманні дітей після розірвання шлюбу.

Спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, різні життєві принципи та цілі, різне уявлення про сімейні відносини. Відповідач на протязі сумісного проживання, безпідставно ревнував позивача, звинувачував її у подружній невірності без будь-яких на те причин, і на цьому грунті вчиняв скандали. Даним ставленням чоловік принижуав людську та жіночу гідність ОСОБА_1 Позивач зазначає, що вона тривалий час чекала, що чоловік змінить своє ставлення до неї, однак цього не сталося. Після чергового скандалу на грунті безпідставних ревнощів, відповідач вигнав її з дому. Позивач дійшла переконання, що подальше сумісне проживання з відповідачем є нестерпним і недоцільним. Шлюб фактично розпався і виникла необхідність в його розірванні. Спору щодо поділу спільно набутого в шлюбі майна немає. Оскільки подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_1, тому вона вирішила звернутися до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між ними, визначити їй після розірвання шлюбу прізвище «Гук», стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 1304,80 грн.

Ухвалою суду від 6 червня 2018 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого засідання. Відповідачу запропоновано в строк протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, подати до суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додала, що з травня 2018 року вони проживають окремо, а постійні суперечки між ними тривають на протязі 2,5 років. Просила позов задовольнити.

Відповідач позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 219026, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 29.05.2018 року, судом встановлено, що 18 липня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1052. Після одруження ОСОБА_5 прийняла прізвище чоловіка ОСОБА_2 (а.с. 4).

Від сумісного проживання сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, (а.с. 6, 7).

Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з травня 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище «Гук».

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 600,00 грн., що підтверджено документально (а.с. 1, 5).

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 89, 200, 206, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 липня 2000 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1052, - розірвати.

Залишити за ОСОБА_1 шлюбне прізвище.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 21000, м. Вінниця, 1-й провул. Рилєєва, 4, місце фактичного проживання: 21018, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 зареєстрованої за адресою: 21000, м. Вінниця, 1-й провул. Рилєєва, 4, місце фактичного проживання: 21000, м. Вінниця, вул. Бучми, 105, витрати на оплату судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 26.06.2018 року.

Суддя: