Номер провадження: 22-ц/785/1886/18
Номер справи місцевого суду: 500/4947/14-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гірняк Л.А.,

ОСОБА_2

при секретарі: Бєляєвій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 правонаступником якого є його дочка ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Ізмаїльської міської ради Одеської області про виділ частки в натурі в окремий об'єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 лютого 2015 року, -

встановила:

29 липня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом який в подальшому було уточнено до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Ізмаїльської міської ради Одеської області, у якому просить відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 110/2014 від 14 листопада 2014 року виділити належні їй 3/25 частини об'єкту нерухомості по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м.Ізмаїлі Одеської області в окремий обєкт нерухомості, визнати за нею право власності на вищезазначену частину житлового будинку з припиненням між нею та відповідачами права спільної часткової власності, привласненням окремого реєстрового номеру та визначенням порядку користування земельною ділянкою за вищезазначеною адресою.

Посилаючись на те, що їй на підставі договору дарування частки житлового будинку від 14 лютого 2012 року належить 3/25 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м.Ізмаїлі Одеської області, розташованого на земельній ділянці площею 1187 кв.м. Відповідачі по справі є власниками інших частин житлового будинку. Вони самостійно користуються та володіють належними їм частинами житлового будинку та спільних приміщень не мають, та належність їм майна на праві спільної часткової власності не дає можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому необхідно враховувати думку іншого співвласника.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Виділено в натурі в окремий обєкт нерухомості 3/25 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м.Ізмаїлі Одеської області, що належать ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на обєкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м.Ізмаїлі Одеської області, що складається з частини житлового будинку літ. «А», що складається з наступних приміщень: 3-1 житлова площею 8,6 кв.м., 3-2 кухня площею 6,1 кв.м., 3-3 комора площею 4,7 кв.м., загальною площею 19,4 кв.м., в тому числі житловою 8,6 кв.м.

Припинено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 право спільної часткової власності на обєкт нерухомого майна по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м.Ізмаїлі Одеської області, зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий обєкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м.Ізмаїлі Одеської області, що складається з частини житлового будинку літ. «А», що складається з наступних приміщень: 3-1 житлова площею 8,6 кв.м., 3-2 кухня площею 6,1 кв.м., 3-3 комора площею 4,7 кв.м., загальною площею 19,4 кв.м., в тому числі житловою 8,6 кв.м., що належать ОСОБА_3, привласнивши окремий реєстровий номер.

Визначено порядок користування земельною ділянкою по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м. Ізмаїлі Одеської області відповідно до порядку користування, що склався між співвласниками житлового будинку.

Виділено в користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 268,0 кв.м. з виходом на вул. Пушкіна відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 110/2014 від 14 листопада 2014 року малюнок № 3.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_6 подала до суду апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду змінити, а саме відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визначення порядку користування земельною ділянкою по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м. Ізмаїлі Одеської області відповідно до порядку користування, що склався між співвласниками житлового будинку, та в частині виділення в користування ОСОБА_3 земельної ділянки площею 268,0 кв.м. з виходом на вул. Пушкіна відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 110/2014 від 14 листопада 2014 року малюнок № 3, а також стягнути з ОСОБА_3 судові витрати.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування частки житлового будинку від 14 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_13 та зареєстрованого в реєстрі за № 267, позивачці ОСОБА_3 належить 3/25 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м.Ізмаїлі Одеської області.

Відповідачам по справі ОСОБА_4 правонаступником якого є його дочка ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 належать інші частини вищезазначеного житлового будинку.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 110/2014 від 14 листопада 2014 року районний суд дійшов висновку про можливість виділити належні ОСОБА_3 3/25 частини житлового будинку по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м.Ізмаїлі Одеської області в окремий обєкт нерухомості з присвоєнням окремого реєстрового номеру, до складу яких входять: частина житлового будинку літ. «А», що складається з наступних приміщень: 3-1 житлова площею 8,6 кв.м., 3-2 кухня площею 6,1 кв.м., 3-3 комора площею 4,7 кв.м., загальною площею 19,4 кв.м., в тому числі житловою 8,6 кв.м. Загальна площа земельної ділянки за вищевказаною адресою складає 1187 кв.м. Експертом було встановлено, що 3/25 частини житлового будинку по вул. Пушкіна/Татарбунарська, 88/78 в м.Ізмаїлі Одеської області, що належать ОСОБА_3, розташовані на індивідуальній огородженій земельній ділянці, де існують обмежувальні паркани між суміжними землекористувачами, що свідчить про усталений порядок користування земельною ділянкою. При порядку користування земельною ділянкою, що склався, в фактичному користуванні ОСОБА_3 з врахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А» знаходиться земельна ділянка площею 268 кв.м. Вхід на територію земельної ділянки, що знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_3, здійснюється з боку вул. Пушкіна.

За таких обставин, враховуючи думку та згоду сторін, суд першої інстанції вважав за необхідне виділити належну позивачці частину обєкту нерухомості в окремий обєкт нерухомості, визнати за нею право власності на відповідну частку обєкту нерухомості з припиненням права спільної часткової власності з присвоєнням окремого реєстрового номера та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до порядку користування, що склався між співвласниками житлового будинку, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 110/2014 від 14 листопада 2014 року.

З такими висновками районного суду погоджується і судова колегія.

Посилання апеляційної скарги на те, що внаслідок такого поділу земельних ділянок грубо порушені її права, оскільки належний їй гараж залишився на земельній ділянці позивачки, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки ОСОБА_6 не доведено, що їй належить гараж, розташований на спірній земельній ділянці, вона особисто при підготовці землевпорядної документації, не заперечувала проти того, аби частка домоволодіння та земельної ділянки, належної ОСОБА_3 була виділена в окреме домоволодіння.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись: ст. 367; п. 1 ч. 1 ст. 374; ст. 375; 381-384; 390 ЦПК України, колегія суддів ,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 26 червня 2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_2