ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6165/18
провадження № 2/753/4694/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"05" червня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гальонкіної Ю.С., при секретарі судового засідання Петрик А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,
У квітні 2018 року позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом про дострокове солідарне стягнення з ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач-1, позичачльник) та ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач-2, поручитель) суми кредитної заборгованості у розмірі 429 852,09 грн.
Вказував, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов'язання передбачені кредитним договором та додатковими угодами до нього, а ОСОБА_3 порушив умови договору щодо повернення коштів та сплати процентів за користування ними, тому позивач просив задовольнити позов.
Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
У судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідачі викликалися в судове засідання у встановленому законом порядку, проте до суду вони не з'явились, про причини неявки не повідомили, письмовий відзив на позов не подали.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, з можливою видачею готівки через касу кредитора.
Банк виконав свої зобов'язання та надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору, що підтверджується заявою на видачу готівки № 2 від 02.02.2007року.
Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому відсоткова ставка за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення (п. 3.3. Кредитного договору).
Відповідно до умов п. 5.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених Кредитним договором: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 02.02.2027 року (включно) на рахунок, визначений п. 4.1. кредитного договору; щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором.
Відповідно до умов п. 5.5. п. 6.5. кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов'язань. Кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а Позичальник зобов'язався, на вимогу Кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.
Відповідно до п. 1.4. та п. 1.5. додаткової угоди, кредитор надає 2-транш кредиту у безготівковій формі, шляхом зарахування суми на поточний рахунок Позичальника, а Позичальник, у свою чергу, отримує 2-й транш кредиту та зобов'язаний використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за його користування, комісії тощо, а також виконати інші обов'язки, визначені кредитним договором.
Пунктами 3.1 та п.4.1 договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником всіх або окремих забезпечених зобов'язань за Кредитним договором, Поручитель та і боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором на всю суму заборгованості, встановлено на момент подання позовної вимоги.
Судом встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором, зокрема відкрив ОСОБА_3 особовий рахунок, надав кредитні кошти та здійснював їх обслуговування.
Як вбачається з виписки по рахунку відповідач не вносив платежі на погашення заборгованості (а.с.61).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача-1 станом на 03 січня 2018 року становить 429 852,09 грн, що включає: заборгованості за кредитом у розмірі 402 992 грн 75 коп., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у сумі 737 грн 47 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 26 859 грн 34 коп., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у сумі 22 034 грн. 47 коп. (а.с. 10-12).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором.
Статтею 525, 526 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання, а зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до положень ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукую.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
У зв'язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань передбачених кредитним договором, договором поруки та додаткових угод до них, позивачем на адресу відповідачів, були надіслані вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором від 05 січня 2018 року (а.с.76-78,79-82), які залишені відповідачами без задоволення.
За таких обставин, судом установлено, що боржник неналежно виконує свої зобов'язання за кредитним договором та не повертає кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування ними, внаслідок чого утворився борг, який підлягає стягненню з боржника та поручителя, який відповідає солідарно за невиконання боржником свого обов'язку перед позивачем, що є підставою для задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 6447,78 грн, а саме по 3223,89 грн з кожного.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.С. Гальонкіна

Повний текст судового рішення складено 11 червня 2018 року.