РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16171/16-ц

пр. № 2/759/529/18

20 червня 2018 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 03192, АДРЕСА_1), ОСОБА_5 (місце проживання: 03179, АДРЕСА_2) до ОСОБА_3 (місце проживання: 03164, АДРЕСА_3), третя особа: ОСОБА_6 (місце проживання: 03115, АДРЕСА_4) про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016року позивачі звернулись до суду з позовом в якому просить визнати: за ОСОБА_1, право власності на майно спадкодавця ОСОБА_7, яким є 1/8 частина квартири АДРЕСА_5; за ОСОБА_5 право власності на майно спадкодавця ОСОБА_7, яким є 1/8 частина квартири АДРЕСА_5. В обґрунтування позову вказують на те, що з 07.09.1985 р. ОСОБА_7, який є батьком позивачів, перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7 помер. Під час перебування в шлюбі в 1994 р. ОСОБА_7 та відповідачем була придбана 2-кімнатна кооперативна квартира АДРЕСА_5. Відповідач з 09.12.1994 р. є членом ЖБК «Атек», та нею в 1994 р. був сплачений пайовий внесок повністю в сумі 1215 руб. 63 коп. Оскільки пайові внески за спірну квартиру погашено повністю під час перебування відповідача з ОСОБА_7 в шлюбі, то і пайові внески є спільною сумісною власністю, а відтак спірна квартира є спільним майном подружжя і належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки сторони у справі є спадкоємцями першої черги, то частка покійного ОСОБА_7 у спірній квартирі складає ? частини квартири, а з урахуванням спадкоємців частка кожного у спадковому майні становить 1/8 частини квартири.

29.12.2016 р. третьою особою - ОСОБА_6, засобами поштового зв»язку, надано письмові пояснення в яких зазначає, що він не має жодних претензій щодо права власності на спірну квартиру, та просить розглядати справу без його участі (а.с. 24, 25). Також 07.03.2017 р. Вх. № 10229 подав заяву у якій зазначив, що у ОСОБА_3 є його письмова відмова від спадкової частки спірної квартири, завірена у нотаріуса (а.с.33, 146-147).

ОСОБА_3 надано заперечення, в обґрунтування яких відповідач посилається на те, що кошти за спірну квартиру були сплачені її доньками - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, та за її і ОСОБА_7 згодою було вирішено, що дана квартира належатиме відповідачу одноосібно. З огляду на це, відповідач просить відмовити у позові в повному обсязі ( ас. 102-103).

Також 12.03.2018 р. ОСОБА_3 надано відзив на позовну заяву, в обґрунтування заперечень посилається на наступне: відповідач ще до реєстрації шлюбу перебувала на кооперативному обліку з 1983 року та на квартирному обліку з 1984 року; нею було отримано свідоцтво про право власності на спірну квартиру, а тому дана квартира належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва від 21.09.2004 р. за № 1729-с.; кошти на спірну квартиру були сплачені її доньками, що і стало підставою сплати пайового внеску на її ім»я їхніми коштами, а тому вважає спірну квартиру її особистою власністю (а.с. 135-137).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 видане Святошинським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 12.07.2016 р. (а.с. 52).

Встановлено, що померлий ОСОБА_7 та ОСОБА_3, з 07.09.1985 року по день смерті ОСОБА_7 знаходились у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського РУЮ м. Києва 07.09.1985 року, серії НОМЕР_5 (а.с. 56).

Судом встановлено, що згідно довідки виданої 03.06.1993 р. Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів, під час перебування в шлюбі відповідач був затверджений членом ЖБК»Атек», та їй дозволено внести кошти за двокімнатну квартиру (а.с. 139). Згідно довідки виданої ЖБК»Атек» 04.09.2004р. ОСОБА_3 є членом ЖБК «Атек» з 09.12.1994 р., та як член кооперативу пайовий внесок сплачений нею повністю в сумі 1215 руб. 63 коп. (а.с.144), даний факт підтверджується також надано відповідю ЖБК «Атек» вих. № 118 від 15.11.2016 р. (а.с. 42). Тобто ОСОБА_3, як членом ЖБК «Атек» пайовий внесок на зазначену вище квартиру було повністю виплачено в період знаходження у шлюбі з померлим ОСОБА_7

Встановлено, у спірній квартирі ОСОБА_3 була зареєстрована з 1995 р., що підтверджується довідкою форми № 3, виданою ЖБК « Атек» № 149 від 26.07.2016 р. (а.с. 44).Згідно справки ЖБК»Атек» №151 від 26.07.2016 р. ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав за адресою спірної квартири разом з дружиною з 09.11.2012 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с. 60).

Згідно свідоцтва про право власності від 28.10.2004 р. квартира АДРЕСА_5 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі Наказу ГУЖБ від 21.09.2004 р. № 1729-С (а.с. 149).

З матеріалів спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_7 вбачається, що після смерті ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк 02.08.2016 р. звернулась ОСОБА_3 (а.с. 51), 17.10.2016р. звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 (а.с. 70, 71, 72).

Згідно роз»яснення приватного нотаріуса Баладіної Т.М. КМНО ГТУЮ у м. Києві № 176/02-14 від 24.11.2017 р. ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що нотаріусу не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, а відповідно встановити склад спадкового майна неможливо (а.с. 117).

Відповідно до ст.ст.22,24,28,29 Кодексу Законів про шлюб та сім`ю України, який діяв на час набуття права власності на квартиру батьками позивача, ст.146 ЖК України , пай внесений подружжям в житлово-будівельний кооператив у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів після повної сплати пайового внеску, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядженням цим майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.87 року № 9 « Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд-продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК , на жилий будинок ( частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не забороні законом.

У разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входить до складу спадщини. Такої ж правової позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, виклавши ії у Інформаційному листі за № 24-753/0/04-13 від 16.05.2013 року.

Таким чином, оскільки пайовий внесок повністю сплачений за спірну квартиру у період шлюбу та спільного сумісного проживання, то таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на правах спільної сумісної власності належало по ? частині квартири АДРЕСА_5.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_7 1/8 частину спірної квартири, про що ними подано заяву про прийняття спадщини, а тому за позивачами підлягає визнанню 1/8 частина квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7

З урахуванням того, що відсутність свідоцтва по право власності на квартиру на ім`я померлого ОСОБА_7, перешкоджає оформленню права власності , зважаючи на право власності ОСОБА_7 на 1/2 частину квартиру у спільній сумісній власності подружжя, та іх право власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, за ОСОБА_7 підлягає визнанню право власності на спірну квартиру в цілому, а отже, позов підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що обставини, повідомлені відповідачем не знайшли свого підтвердження доказами під час судового розгляду. Зазначення того, що спадкодавець робив заповідальні розпорядження в усному порядку щодо нерухомого майна, правового значення не мають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1268,1270, 1278,1261 ЦК України, ст.ст.22, 24,28,29 КпШС України, ст.146 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.09.87 року № 9 « Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 03192, АДРЕСА_1), ОСОБА_5 (місце проживання: 03179, АДРЕСА_2) до ОСОБА_3 (місце проживання: 03164, АДРЕСА_3), третя особа: ОСОБА_6 (місце проживання: 03115, АДРЕСА_4) про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на майно спадкодавця ОСОБА_7, яким є 1/8 частина квартири АДРЕСА_5.

Визнати за ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на майно спадкодавця ОСОБА_7, яким є 1/8 частина квартири АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Порядок подання апеляційної скарги діє до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-технічної системи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць