РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3045/18

пр. № 2/759/3934/18

28 листопада 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: П'ятничук І.В.

при секретарі: Медвідчук В.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2018 р. звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, рішенням Святошинського районного суду м.Києві від 10.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13.05.2015 року у справі №22-ц/796/5115/2015 рішення Святошинського районного суду м.Києва від 10.02.2015 року було скасовано в частині відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації за ? частину автомобіля та ухвалено нове рішення в даній частині, яким в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_3 на її - ОСОБА_2 користь грошову компенсації за ? частину автомобіля «Шевроте Лачетті» 2005 року випуску, в сумі 51 500 грн., та судові витрати в сумі 510 грн. 50 коп. Відповідач рішення суду не виконує, коштів не повертає, а тому, з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України, з подальшим збільшенням позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 4719,37 грн. та індекс інфляції в розмірі 20299,50 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, надали до суду відзив на заявлені позовні вимоги, та посилання на докази якими обґрунтовуються заперечення щодо заявлених вимог, однак в подальшому в судове засідання не з'явились, а тому суд з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 10.02.2015 року у справі №759/16343/14-ц було відмовлено у задоволенні ОСОБА_2 позову до ОСОБА_3 про поділ спального майна (а.с.6-8).

Рішенням апеляційного суду м.Києва від 13.05.2015 року у справі №22-ц/796/5115/2015 рішення Святошинського районного суду м.Києва від 10.02.2015 року у справі №759/16343/14-ц було скасовано в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації за ? частину автомобіля та у цій частині ухвалено нове рішення, яким в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, грошову компенсацію за ? частину автомобіля «Шевроле Лачетті» 2005 року випуску, в сумі 51 500 грн. 00 коп., та судові витрати в сумі 510 грн. 50 коп.

Вказане рішення Апеляційного суду м.Києва від 13.05.2015 року набрало законної сили з моменту його проголошення, однак до цього часу воно не виконано, відповідач кошти у загальному розмірі 52010,50 грн. позивачу не виплатив.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За правилом ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу.

Таким чином, обов'язок відповідача повернути позивачу кошти в сумі 52010,50 грн. з моменту набрання рішенням законної сили. Проте, відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання щодо повернення коштів, а тому повинен сплатити позивачу 3 % річних саме з дати набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, втрати від інфляції за період з 13.05.2015 року до 21.05.2018 року від суми 52010,50 грн. складають 20299 грн. 50 коп.

Три проценти річних за період з 13.05.2015 року до 21.05.2018 року від суми 52010 грн. 50 коп. складають 4719 грн. 37 коп.

Щодо заявлених вимог про стягнення інфляційних збитків, суд приходить до наступних висновків.

Положення ст. 625 ЦК України регулюють зобов'язальні правовідносини, тобто поширюються на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

З урахуванням вказаних підстав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 509, 525, 526, 611, 625, 1050 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2) втрати від інфляції в сумі 20299 (двадцять тисяч двісті дев'яносто дев'ять) грн. 50 коп., та три проценти річних в сумі 4719 (чотири тисячі сімсот дев'ятнадцять) грн. 37 коп., та судовий збір в розмірі 705 (сімсот п'ять) грн. 00 грн., всього стягнути 25 723 (двадцять п'ять тисяч сімсот двадцять три) грн. 87 коп.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В.П'ятничук