Постанова

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа №572/3115/15-ц

провадження №61-24280св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»,

представник позивача - Лукянов Олександр Васильович

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 09 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Григоренка М. П., Юондаренко Н. В., Шеремет А. М.,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра», банк) звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 16 вересня 2005 року у розмірі 13 543,15 доларів США.

Позовна заява мотивована тим, що 16 вересня 2005 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 10 000 доларів США зі сплатою відсотків 11,5% річних, на строк по 15 вересня 2025 року. Разом з тим, позичальник не виконує належним чином зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків за користування коштами, у зв'язку з чим станом на 14 липня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 13 543,15 доларів США, яка складається із заборгованості: за кредитом (в тому числі прострочена) - 8204,93 доларів США, за відсотками (у тому числі прострочена) - 1040,96 доларів США, по комісії - 181,80 доларів США, по пені за прострочення сплати кредиту - 3115,46 доларів США, штраф за порушення умов договору - 1000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладені договори поруки від 16 вересня 2005 року, за умовами яких поручителі взяли зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі за борговими зобов'язаннями ОСОБА_2

Посилаючись на вказані обставини, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору, як з основного боржника, так і з поручителів.

Суди розглядали справу неодноразово.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2015 року у складі судді Товстика І. В. позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 16 вересня 2005 року у розмірі 13 543,15 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 16 вересня 2005 року у розмірі 13 543,15 доларів США.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між сторонами існують договірні відносини, які не виконані боржником, а тому останній та його поручителі мають нести солідарну відповідальність.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_5 штрафу у розмірі 1000 доларів США, а також в частині солідарного стягнення з відповідачів судового збору скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року скасовано з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатами нового апеляційного розгляду, рішення апеляційного суду Рівненської області від 09 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового рішення.

Позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість по кредитному договору від 16 вересня 2005 року в розмірі 12 543,15 доларів США, яка складається з: 8204,93 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1040,96 доларів США - простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 181,80 доларів США - заборгованості по сплаті комісії, 3115,46 доларів США - пені за прострочення сплати кредиту.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 2 974,58 грн судового збору, від сплати якого позивача було звільнено при подачі позову.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що при направленні у вересні

2014 року позичальнику і поручителям вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих платежів, ПАТ КБ «Надра» фактично в односторонньому порядку змінило строк виконання основного зобов'язання, але із своїм позовом до поручителів звернулось після закінчення шестимісячного строку, встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України, тобто припинення поруки. При цьому договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цих договорів встановлено, що вони діють до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням. У зв'язку з наведеним, позов банку до поручителів задоволенню не підлягає.

Частково задовольняючи позовні вимоги банку до основного боржника, апеляційний суд виходив із того, що станом на 14 липня 2015 року у позичальника ОСОБА_2 мала місце заборгованість по кредитному договору, в розмірі 13 543,15 доларів США, яка складається з: 8204,93 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1040,96 доларів США - простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 181,80 долар США - заборгованості по сплаті комісії, 3115,46 доларів США - пені за прострочення сплати кредиту, 1000 доларів США - штрафу за порушення умов договору. Розрахунки заборгованості відповідають встановленим обставинам щодо сплати позичальником тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії та пені за прострочення сплати кредиту і зазначений розрахунок відповідачем не спростовано.

Разом з тим, вимогу ПАТ КБ «Надра» про стягнення штрафу за порушення умов договору в сумі 1000 доларів США, який відповідно до пункту 5.2 договору підлягає сплаті позичальником у разі порушення ним умов, викладених у пунктах 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9. 4.3.10 у розмірі 10% від суми кредиту за кожний випадок, апеляційний суд недоведеною та такою, що задоволенню не підлягає, оскільки доказів на підтвердження порушення ОСОБА_2 саме цих пунктів кредитного договору банком не надано.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору у розмірі 12 543,15 доларів США, яка складається з: 8204,93 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1040,96 доларів США - простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 181,80 долар США - заборгованості по сплаті комісії, 3115,46 доларів США - пені за прострочення сплати кредиту.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалене ним рішення в частині часткового задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 з передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкова І. О., яка вказана у позовній заяві як позивач, не може та не має права бути позивачем, вона не має цивільно-процесуальної право- та дієздатності, вона є лише представником ПАТ КБ «Надра». Оскільки позов подано не ПАТ КБ «Надра», а Стрюковою І. О., позов розглядався саме цієї фізичної особи, то підстав для задоволення позову не було. ОСОБА_2 вказує на те, що у нього відсутні кредитні зобов'язання з уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», тому він не має сплачувати на її користь заборгованість по кредитному договору. У випадку подання позову безпосередньо банком, ним було б подано заяву про застосування строку позовної давності і більшість боргу стягненню не підлягала.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року дану справу передано до Верховного Суду.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Учасники судового процесу не скористалися правом подання відзиву на касаційну скаргу, заперечень на її вимоги і зміст до Верховного Суду не направили.

Рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову банку до поручителів та стягнення з боржника штрафу розмірі 1000 доларів США сторонами не оскаржується, тому не переглядається у цій частині колегією суддів в касаційному порядку на предмет законності і обґрунтованості.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що 16 вересня 2005 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі

10 000 доларів США з метою проведення розрахунків по договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та прилеглої земельної ділянки, строком на 240 місяців з кінцевим терміном повернення - 15 вересня 2025 року і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних. Позичальник зобов'язався щомісячно до останнього числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 107,12 доларів США.

ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконував, у зв'язку із чим, у вересні 2014 року ПАТ КБ «Надра» пред'явило вимогу до боржника про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних з ним платежів, яка останнім у встановленому порядку виконана не була.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

Згідно наданого банком розрахунку, станом на 14 липня 2015 року заборгованість по кредитному договору становить 13 543,15 доларів США, з яких: 8 204,93 доларів США - заборгованості за тілом кредиту,

1 040,96 доларів США - простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 181,80 долар США - заборгованості по сплаті комісії, 3 115,46 доларів США - пені за прострочення сплати кредиту,

1 000 доларів США - штрафу за порушення умов договору.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 не спростував правильність розрахунків заборгованості щодо сплати позичальником тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії та пені за прострочення сплати кредиту.

Суд апеляційної інстанції дав належну оцінку наведеним банком розрахункам, які відповідають встановленим обставинам та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника на користь банку заборгованість у розмірі 12 543,15 доларів США, яка складається з: 8204,93 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1040,96 доларів США - простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 181,80 долар США - заборгованості по сплаті комісії, 3115,46 доларів США - пені за прострочення сплати кредиту.

Доводи касаційної скарги відповідача цих висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до необхідності переоцінки зібраних у справі доказів та до незгоди з тією оцінкою, з якої суд виходив, вирішуючи спір.

Аргументи касаційної скарги щодо відсутності в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» повноважень для звернення до суду з даним позовом є безпідставними і необґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 5 частини другої, пункту 1 частини четвертої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до повноважень уповноваженої особи Фонду належить право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду; на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах які безпосередньо стосуються правильності застосування апеляційним судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв'язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів на підставі статті 410 ЦПК України залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позову банку до ОСОБА_2 - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 09 лютого 2017 рокув частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І. М. Фаловська