У х в а л а

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа №204/5191/17

провадження № 61-28481ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А.О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу Новокодацького відділу Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 9 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця, заінтересована особа: заступник начальника Новокодацького відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пономаренко Олександр Олександрович,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: визнати неправомірним повідомлення, видане 2 серпня 2017 року заступником начальника Новокодацького відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пономаренком О.О. про повернення стягувачу ОСОБА_3 без прийняття до виконання виконавчого листа №204/5768/16ц від 26 квітня 2017 року, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська; зобов'язати заступника начальника Новокодацького відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пономаренка О.О. виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого листа №204/5768/16-ц від 26 квітня 2017 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 9 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано неправомірним повідомлення, видане 2 серпня 2017 року заступником начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Пономаренком О.О. про повернення стягувачу ОСОБА_3 без прийняття до виконання виконавчого листа №204/5768/16ц від 26 квітня 2017 року, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська. В задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_3 відмовлено. В задоволенні заяви ОСОБА_3 про постановлення окремої ухвали суду відмовлено.

16 квітня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) Новокодацький ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області направив до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 9 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішенням задоволені різнотипні вимоги: про поновлення на роботі та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, чинним законодавством не передбачено одночасного виконання рішення суду майнового та немайнового характеру в рамках одного виконавчого провадження.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Судами встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року у справі №204/5768/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», третя особа - первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», про визнання незаконним та скасування наказу про розірвання трудового договору, про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» №53/опоп від 1 серпня 2016 року про розірвання трудового договору між ОСОБА_3 та ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» згідно з пунктом З статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_3 на посаді вальцювальника четвертого розряду стану холодного прокату труб трубоволочильного цеху-2 ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», з 12 серпня 2016 року. Стягнуто з ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 серпня 2016 року по 26 квітня 2017 року включно в сумі 31951 грн, без врахування податків та інших обов'язкових платежів, належних до утримання. Визнано незаконним наказ ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» №103/Н від 10 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Визнано незаконним наказ ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» № 104/Н від 10 серпня 2016 року про «притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Вирішено питання розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 26 квітня 2017 року видано виконавчий лист в частині вимог, по яким допущено негайне виконання.

Зазначений виконавчий лист був направлений для виконання до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Заступником начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Пономаренком О.О. повідомленням від 2 серпня 2017 року за вих. № 12883 повернуто виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання, на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи частково скаргу на рішення державного виконавця, суд першої станції, з висновком якого, погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дії заступника начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Пономаренка О.О. в частині повідомлення, виданого 2 серпня 2017 року про повернення стягувачу ОСОБА_3 без прийняття до виконання виконавчого листа є неправомірними, оскільки відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У частині другій статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦПК 2004 року за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Враховуючи норми вказаної статті, за заявою стягувача передбачено видачу одного виконавчого документа. Суд має право видати і декілька виконавчих листів, проте, це є правом, а не обов'язком суду.

Таким чином, доводи касаційної скарги щодо того, що за кожною вимогою повинен бути виданий окремий виконавчий лист є необґрунтованими.

За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують викладені у судових рішеннях висновки.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ІЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

З урахуванням того, що касаційна скарга є необґрунтованою та рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, суд на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Новокодацького відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 9 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця, заінтересована особа: заступник начальника Новокодацького відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пономаренко Олександр Олександрович.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик