ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 665/971/17 Головуючий в І інстанції: Пилипенко І.О.
Номер провадження: №22-ц/819/146/18 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої в інтересах публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 02 липня 2018 року, у складі судді Пилипенко І.О., у справі за позовом ОСОБА_3, діючого в інтересах публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", до ОСОБА_4про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

07 липня 2017 року представник позивача звернувсь до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з ОСОБА_4на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.10.2009 року у розмірі 17637,37грн, яка складається з:

--- 4956,22грн - тіло кредиту;

--- 6416,53грн - заборгованість по процентах за користування кредитом,

--- 4948,55грн - заборгованість за пенею,

--- 500,00грн - штраф (фіксована частина),

--- 816,07грн - штраф (процентна складова).

Позов обґрунтований наступним. Відповідно до укладеного договору № б/н від 24.10.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 8700,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктом 1.1.3.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися за умови інформування позичальника. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач підтвердив свою згоду тим, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає укладений з банком договір. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, унаслідок чого станом на 12.06.2017 року утворилась заборгованість за договором в зазначеному розмірі, у зв'язку із чим просить задовольнити позов.

Оскаржуваним рішенням від 02 липня 2018 рокупозов задоволено частково. Було стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 7141,07грн, яка складається з: 4956,22грн заборгованості за кредитом; 879,73грн заборгованості по процентах за користування кредитом, 1305,12грн заборгованості по пені. Також було стягнуто судові витрати в розмірі 647,68грн. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати зазначене рішення в частині незадоволених вимог про стягнення відсотків та пені й ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а в іншій частині рішення залишити без змін. Зокрема, вказав, що суд не врахував того, що відповідач своїм підписом підтвердив про надання йому всієї інформації, своїм підписом на Довідці підтвердив ознайомлення з умовами кредитування. Також зазначив, що суд не звернув уваги на те, що позивач має право на отримання процентів за весь період користування кредитними коштами, при цьому є незрозумілим висновок суду про стягнення процентів лише за період з 24.10.2016р по 12.06.2017р. Також вказав, що суд неправомірно розраховано розмір пені за період з 24.10.2016р по 12.06.2017р.

Отже, рішення суду не оскаржується в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 4956,22грн та відмови у стягненні сум штрафу.

Відповідно до п.6 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" було постановлено ліквідувати Апеляційний суд Херсонської області та утворити Херсонський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у місті Херсоні.

Однак, згідно з п.3 Розділу XІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що набрав чинності з 30.09.2016 року, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Також, відповідно до п.8 ст.1 Розділу XІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

03 жовтня 2018 року в газеті "Голос України" опубліковано повідомлення голови Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у місті Херсоні, про початок роботи вказаного новоутвореного суду з 03 жовтня 2018 року.

Враховуючи наведене, від дня початку роботи Херсонського апеляційного суду останній діє як суд апеляційної інстанції, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

16 жовтня 2018 року цю справу автоматизовано було розподілено складу колегії суддів: головуючому судді (судді-доповідачу) - ОСОБА_5, суддям: Кутурлановій О.В., Орловській Н.В.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідач ОСОБА_4подав 24.10.2009 року Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.5 т.1, 70 т.2).

За вказаною заявою:

--- Заявник - відповідач;

--- кредитний ліміт - 500грн;

--- строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти;

--- процентна ставка - 30% на рік;

--- ОСОБА_4 погоджується з тим, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Наявна підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с.11 т.1).

В ній вказана процентна ставка (2,5% на місяць), розмір щомісячного платежу (7%), передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості при простроченні 5 та більше днів та на суму 50грн і більше, передбачений штраф за порушення строків платежів більш ніж на 30 днів (500грн + 5% від суми позову).

Відповідно до 1.1.3.2.4. Умов та правил банк вправі змінювати тарифи та інші умови обслуговування, при цьому не менш ніж за 7 днів банк повинен проінформувати клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не отримав від клієнта заперечень, то вважається, що він прийняв нові умови.

Згідно п.1.1.7.11. Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору - він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п.1.1.7.31 Умов строк позовної давності за вимогами про поверненню кредиту, процентів, сплати неустойки складає 50 років.

За п.2.1.1.2.11. Умов та Правил карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні карти включно. Згідно п.2.1.1.2.12. по закінченні строку дії карта продовжується банком на новий термін (шляхом надання карти з новим терміном дії), за зверненням клієнта в Банк, згідно діючим Тарифам. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при дотриманні Клієнтом умов обслуговування карти, передбачених Договором. Згідно п.2.1.1.2.13. для перевипуску карти до спливу терміну її дії Клієнт повинен звернутися до відділення Банку.

У матеріалах справи відсутні будь-які документи, у яких було б зазначено щодо розірвання однією із сторін договору.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач періодично погашав заборгованість за кредитом, останні рази - це 25.08.2016р (450,00грн), 23.09.2016р (398,00грн), 10.02.2017р (13,90грн) (а.с.9-10 т.1).

Згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с.9-10 т.1), за кредитним договором № б/н від 24.10.2009 року станом на 12.06.2017 року наявна заборгованість боржника у розмірі 17637,37грн, яка складається з:

--- 4956,22грн - тіло кредиту;

--- 6416,53грн - заборгованість по процентах за користування кредитом,

--- 4948,55грн - заборгованість за пенею,

--- 500,00грн - штраф (фіксована частина),

--- 816,07грн - штраф (процентна складова).

При цьому вбачається, що банком процентна ставка регулярно змінювалась (в діапазоні від 2,5% до 3,6%).

Згідно наданої банком Довідки відповідач згідно кредитного договору б/н від 24.10.2009 року отримав картки № 948063 (дата відкриття - 24.10.2009р, термін дії - 09.13) та № 516329 (дата відкриття - 18.11.2013р, термін дії - 08.17) (а.с.130 т.2).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з незаконності збільшення розміру процентів з 30% до 43,2% річних та початку стягнення процентів саме з моменту невиконання боржником свого зобов'язання (з 24.10.2016р) й до 12.06.2017 року, а також виходив з того, що правомірним розмір пені за період з 24.10.2016р по 12.06.2017р є 1305,12грн.

Однак, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, оскільки до нього він дійшов при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушивши норми процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що між сторонами був укладений кредитний договір.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

У цій справі встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір.

Отже, між сторонами був укладений кредитний договір.

Що стосується стягнення процентів за користування кредитом, то апеляційний суд вважає, що їх розмір, обрахований позивачем при поданні позову, є обґрунтований.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За положеннями ст.1048 ЦК України: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (абз.1 ч.1); у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (абз.2 ч.1).

Як встановлено судом, передбачене кредитним договором підвищення процентної ставки відбувається внаслідок порушення зобов'язань, зокрема користування кредитом понад встановлений строк, тобто збільшення процентної ставки сторони пов'язали з певною подією - неповерненням кредитних коштів у встановлений у договорі строк.

Таке підвищення процентної ставки є саме реакцією на порушення зобов'язань за договором і не може вважатися таким, що зумовлене збільшенням кредитного ризику, оскільки підвищення кредитного ризику - це ймовірна можливість виникнення ускладнень при виконанні договору, а в даному випадку йдеться про збільшення процентів внаслідок порушення договору.

Оскільки сторони не визначили зазначені проценти як відсотки від суми невиконаного, або неналежно виконаного, або несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, то правова природа таких відсотків не може тлумачитись як неустойка (штраф, пеня).

Разом з тим законодавством не заборонено встановлювати інші види забезпечення виконання зобов'язань, підстави сплати, правова форма та розмір яких визначаються договором або законом, а тому встановлення в договорі підвищених відсотків як санкції за користування кредитом понад визначений у договорі строк є забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором, яке передбачене домовленістю сторін і не суперечить законодавству.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Також, цими умовами, як зазначено вище, строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці.

Відповідач отримав картки № 948063 та № 516329, остання з яких має термін дії до останнього дня 08.2017 року, тобто до 31.08.2017 року.

Також, як зазначено, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а з урахуванням відсутності доказів проінформування жодною із сторін про припинення дії договору, договір вважається таким, що діє до останнього дня місяця, указаного на картці, тобто до 31.08.2017 року.

Відтак, у межах строку кредитування до 31.08.2017 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами.

Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості по процентах за користування кредитом в 6416,53грн станом на 12.06.2017 року є обґрунтованим і таким, що відповідає умовам договору, оскільки обрахований в межах дії кредитного договору.

А тому, рішення суду першої інстанції в цій частині є незаконним та необґрунтованим.

Що стосується вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 4948,55грн, то вона також є обґрунтованою, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості, вказана заборгованість нарахована за період дії договору за період з 01.11.2016 року по 12.06.2017 року і складається з двох складових: 4198,55грн - нарахована пеня за прострочене зобов'язання (колонка 12) та 750,00грн - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн (колонка 17).

Відтак, рішення суду першої інстанції в цій частині є незаконним та необґрунтованим.

Отже, загальна сума стягнутого боргу має складати 16321,30грн (4956,22,85грн - тіло кредиту + 6416,53грн - заборгованість по процентах за користування кредитом + 4948,55грн - заборгованість за пенею).

Таким чином, підсумовуючи викладене, рішення суду першої інстанції на підставі п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України слід скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами та пенею й ухвалити нове рішення про повне задоволення позову в цій частині, а саме про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 6416,53грн станом на 12.06.2017 року, а також стягнення заборгованості за пенею в розмірі 4948,55грн. При цьому слід збільшити загальний розмір заборгованості за кредитним договором з 7141,07грн до 16321,30грн.

В частині стягнення тіла кредиту та відмови у стягненні сум штрафу рішення суду в апеляційному порядку не переглядалось як таке, що не оскаржувалось.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

Судом першої інстанції, з урахуванням сплаченого позивачем при поданні позову судового збору в установленому розмірі 1600,00грн (1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволених вимог в розмірі 647,68грн.

Однак, з урахуванням того, що розмір задоволених позовних вимог збільшився до 92,53% (16321,30грн х 100% : 17637,37грн), слід збільшити й розмір стягнутих з відповідача на користь позивача судових витрат з 647,68грн до 1480,48грн (92,53% х 1600,00грн : 100%).

При апеляційному розгляді справи відповідачем сплачено за подання апеляційної скарги 2400,00грн судового збору. Апеляційну скаргу задоволено повністю.

Отже, скаржнику підлягають стягненню з відповідача судові витрати в розмірі 2400,00грн.

Постанова суду апеляційної інстанції як така, що ухвалена у малозначній справі, згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись п.1 ч.6 ст.19, ст.ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.375, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, ст.ст.207, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 02 липня 2018 рокускасувати в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за процентами та пенею й ухвалити нове рішення про повне задоволення позову в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 6416,53грн та заборгованість за пенею в розмірі 4948,55грн.

Збільшити загальний розмір стягнутої з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.10.2009 року з 7141,07грн до 16321,30грн.

Це ж рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 647,68грнсудових витрат по сплаті судового збору змінити, збільшивши розмір стягнутих з відповідача на користь позивача судових витрат з 647,68грн до 1480,48грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 2400,00грн судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Це ж рішення суду в частині стягнення тіла кредиту та відмови у стягненні сум штрафу в апеляційному порядку не переглядалось як таке, що не оскаржувалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 29 листопада 2018 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська