Справа № 196/1417/18
№ провадження 2/196/557/2018
28 листопада 2018 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Зубій А.В.
за участю секретаря Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Царичанська селищна рада Царичанського району Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа Царичанська селищна рада Царичанського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №4 по вулиці Сонячна в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом зняття його реєстраційного обліку.
На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №4 по вул.Сонячна в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області. У вказаному будинку зареєстрований також її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 2003 року за місцем реєстрації не проживає, оплату комунальних послуг не здійснює, особистих речей в будинку не зберігає. Саме з цього часу він постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ. Проте, на її неодноразові вимоги змінити свою реєстрацію на те місце, де він фактично проживає, відповідач відмовляється.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.
Третя особа в судове засідання не з'явилася, надіславни до суду заяву про розгляд справи без участі представника виконкому Царичанської селищної ради та винесення рішення згідно чинного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).
Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).
Відповідно до ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно приписів ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку №4 по вул. Сонячна в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, що підтверджується правовстановлюючими документами на будинок (а.с. 8-11).
В даному будинку зареєстрований, але не проживає відповідач в даній справі ОСОБА_2 Відповідач в даній справі проживав у вищевказаному будинку як член сім'ї власника - позивача ОСОБА_1 Проте, фактично з 2003 року не проживає за вищевказаною адресою. Між ними не укладалися жодні цивільно-правові угоди про користування житловим приміщенням, витрати на утримання будинку відповідач не несе.
Таким чином, власником будинку (позивачем) обґрунтовано заявлено вимогу про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №4 по вулиці Сонячна в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, а тому позовні вимоги в цій частині заявлених вимог підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо заявленої вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вказаною вище адресою, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-IV від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Крім того, ч. 2 ст.16 ЦК України чітко визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом і такий спосіб захисту як зняття з реєстрації не передбачений приписами вказаної статті. Вирішення питань щодо реєстрації чи зняття з реєстрації здійснюється відповідними органами реєстрації, а тому в цій частині заявлених вимог слід відмовити.
Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Документально підтвердженими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. (а.с.1). Однак позивач не наполягає на присудженні з відповідача такого відшкодування, заявивши, що не вважає це за доцільне.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-IV від 11 грудня 2003 року, ст.ст. 82, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №4 по вулиці Сонячна в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відшкодування понесених позивачем судових витрат не присуджується. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя А.В. ЗУБІЙ