Номер провадження: 22-ц/785/3741/18
Номер справи місцевого суду: 520/14/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Калараш А.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа ПАТ НАСК «Оранта») про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Огренич І.В. в м. Одеса о 11:50 год., -

встановила:

04 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача 194 61,02 гривень шкоди, завданої внаслідок ДТП, 1 300 гривень витрат на проведення оцінки вартості шкоди, завданої внаслідок ДТП, сплачений судовий збір в розмірі 487,20 гривень. При цьому, позивачка посилалась на те, що 29 серпня 2015 року в м. Одесі трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz», під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Peugeot 308», власницею якого є позивачка. Внаслідок ДТП автомобіль «Peugeot 308» отримав механічні пошкодження, чим позивачці було завдано шкоду. Постановою у адміністративній справі Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2015 року винним у зазначеній ДТП визнано ОСОБА_3, а тому ОСОБА_2 звернулась до суду із даним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

На вказане судове рішення була принесена апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій остання просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: автотоварознавче Дослідження №ВН8212ЕС-07.10/5 від 07 жовтня 2015 року є необґрунтованим; безпідставне не прийняття до уваги судом належного та допустимого доказу - звіту №864/0915 від 16 вересня 2015 року, наданого ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 серпня 2015 року о 12.55 годин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в м. Одеса по вул. Грушевського на перехресті вул. Паркової, не вибрав безпечну швидкість та дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, власником якого є позивачка. Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2015 року, ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та на нього накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Згідно з полісом №АІ/1763002 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який діяв на час ДТП, цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована за шкоду, завдану третім особам під час ДТП.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, які на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання якого створює небезпеку.

П. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до автотоварознавчого Дослідження №ВН8212ЕС-07.10/5 від 07 жовтня 2015 року, вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_3 становить 43 450, 69 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ НАСК «Оранта» сплатила, а ОСОБА_2 отримала суму страхового відшкодування у розмірі 43 450,69 гривень і спору між позивачкою та ПАТ НАСК «Оранта» з приводу оскарження визначеного страхового відшкодування у розмірі 43 450,69 гривень немає.

Ухвалою суду від 24 червня 2016 року у справі призначено автотоварознавчу експертизу, яка не була проведена через ненадання експерту необхідних документів та транспортного засобу позивачем. Як вказувала у апеляційній скарзі ОСОБА_2, неможливість проведення експертизи обумовлена тим, що, на думку позивачки, заявлене клопотання про призначення експертизи було спрямоване на затягування справи. Крім того, ОСОБА_2 не мала змоги виконати вимогу експерта про надання транспортного засобу для огляду, оскільки на той час належній позивачці автомобіль був частково відремонтований.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При таких обставинах та враховуючи, що позивачка на час розгляду справи отримала страхове відшкодування у сумі 43 450, 69 гривень, і згідно із автотоварознавчим Дослідженням №ВН8212ЕС-07.10/5 від 07 жовтня 2015 року розмір відповідної матеріальної шкоди (тобто повна вартість ремонту та розмір втрати товарної вартості автомобіля) складає суму, меншу граничної суми страхового відшкодування (50 000 гривень), суд першої інстанційї дійшов обгрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цих Кодексом.

Судова колегія не приймає до уваги звіт № 864/0915 від 16 вересня 2015 року, яким обґрунтовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, оскільки в ньому наведені виключно умовні вартісні показники, з яких складається загальний розмір відповідної майнової шкоди, при цьому оцінювачем були суттєво завищені суми вартості запасних частин та вартість робіт, необхідних для виконання відновлювального ремонту належного позивачці легкового автомобілю «Peugeot 308».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, до моменту ДТП, легковий автомобіль НОМЕР_3, 2012 року випуску, мав пошкодження заднього бамперу з правого боку та при цьому не мав пошкоджень заднього правого ліхтаря (фари), вартість заміни якої врахована у вищевказаному Звіті, що підтверджується довідкою Управління Патрульної служби в м. Одесі від 29 вересня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2017 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26 червня 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

ОСОБА_4