Постанова

Іменем України

22 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 161/6211/16-ц

провадження № 61-21614св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЯВІР 2011»,

представники відповідача: Бондарук Юрій Анатолійович, Свистун Ольга Михайлівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року в складі суддіПодзірова А. О. та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 10 січня

2017 року в складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Карпук А. К., Здрилюк О. І.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЯВІР 2011» (далі - ОСББ «ЯВІР 2011») про визнання рішення загальних зборів недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що він є членом ОСББ «ЯВІР 2011» та власником житлового приміщення по АДРЕСА_1. Вважав рішення загальних зборів оформлене протоколом від 10 серпня 2015 року № 18 недійсним, оскільки воно прийняте з порушенням статуту ОСББ «ЯВІР 2011», положень Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та прав членів ОСББ «ЯВІР 2011». Указані порушення зумовили низьку явку учасників та створили передумови для фіктивного збільшення явки членів ОСББ «ЯВІР 2011». Будинок АДРЕСА_1 не потребував такого коштовного ремонту, оскільки побудований з цегли товщиною несучих стін понад 60 см і утеплення пінопластом товщиною 10 см.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просив суд визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ЯВІР 2011», оформлене протоколом від 10 серпня

2015 року № 18 та стягнути судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня

2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 10 січня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відсутні будь-які правові підстави для визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 10 серпня 2015 року № 18 і позивачем не доведено, що дане рішення порушує його законні права та інтереси.

У січні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій з урахуванням доповнень до касаційної скарги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не застосовано діючий Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки Закон України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», містить відсилочні норми до положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Крім того, загальні збори ОСББ «ЯВІР 2011» відбулися з порушенням Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», тобто порушено порядок скликання та проведення письмового опитування.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об'єднання власників квартир (житла). Таке об'єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об'єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Згідно з підпунктом 5.6 статуту ОСББ «ЯВІР 2011» рішення членів об'єднання може бути прийнято шляхом їх письмового опитування. Порядок проведення письмового опитування затверджується загальними зборами.

Відповідно до частин третьої, восьмої, п'ятнадцятої, шістнадцятої статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об'єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів «за» або «проти», встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів «за» не набрано, рішення вважаються неприйнятими. Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (у редакції, чинній на час прийняття рішення) скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів.

Статтею 10 ЦПК України 2004 року передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що повідомлення членів ОСББ про збори, на яких було ухвалено оскаржуване рішення, відбулось у передбачений законом порядок та строк, існував кворум на даних зборах, враховуючи те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів, а саме, що особи, які брали участь у голосуванні не є власниками житла та не мають на це повноважень, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що загальні збори ОСББ «ЯВІР 2011» були скликані та проведенні у відповідності до положень Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та положень статуту ОСББ «ЯВІР 2011», а тому підстави для його скасування відсутні.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 10 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська