Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1315/18 Головуючий у 1-й інст. Невмержицький С. С.
Категорія 19 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.,

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №286/1315/18 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗемЮрКонсалтинг» про спонукання до належного виконання договору

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 14 вересня 2018 року, яке ухвалене суддею Невмержицьким С.С. у м.Овручі

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила зобов'язати ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в спільну часткову власність для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_2 технічну документацію із землеустрою на протязі 10 днів з дня вступу рішення суду в законну силу.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 13.12.2017 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» укладено договір №98 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Відповідач умови договору належним чином не виконав та не розробив технічну документацію із землеустрою, в наслідок чого позивач позбавлена права зареєструвати за собою право власності на вказану земельну ділянку та права користування нею. У зв'язку з чим, ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 14 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове яким задовольнити її позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги те, що відповідно до чинного законодавства зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Крім того, апелянт вважає, що судом безпідставно застосовано ст.121 ЗК України до даних правовідносин, оскільки їй особисто земельна ділянка для будівництва та обслуговування належних їй на праві власності частини житлового будинку АДРЕСА_1 безоплатно, як громадянці України, із земель державної та комунальної власності не передавалася. А тому, відповідач не мав перешкод для належного виконання взятих на себе зобов'язань згідно договору №98 щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки для обслуговування зазначеного житлового будинку.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві власності 21/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2003 р. та 3/10 частин даного будинку на підставі договору дарування від 19.10.2005 р. (а.с.4,41).

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 09.12.2004 року у справі №2-2766/04 за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку розміром 0,03 га, яка знаходиться біля будинку АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 ОСОБА_2 є власникам земельної ділянки площею 0,0942 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

13 грудня 2017 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 з одного боку, та ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту з другого боку, укладено договір №98, згідно умов якого, відповідач зобов'язався виготовити проект землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору, виконавець зобов'язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в спільну часткову власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 а Замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що при виготовленні технічної документації з'ясувалось, що передбачена ст.121 ЗК України норма безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків в 0,10 га у даному випадку перевищена більш ніж на дві сотки, а тому відповідач взяв на себе зобов'язання, які фактично не узгоджуються з діючим законодавством.

Такий висновок суду є обґрунтованим виходячи з наступного.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями п.г ч.1, ч.3 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара. Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Звертаючись до суду з позовом та вимагаючи від відповідача виконання взятих на себе зобов'язань позивач зазначала, що бажає отримати безоплатно, як громадянин України, із земель державної та комунальної власності земельну ділянку у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка у місті) площею 0,10 га за адресою : АДРЕСА_1, на який розташований житловий будинок з господарськими спорудами, 21/50 ід. частин якого належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2003 р. та 3/10 частин належить на підставі договору дарування від 19.10.2005 р.

Разом з тим, на підставі рішення Овруцького районного суду від 09.12.2004 року за позивачем визнано право власності на земельну ділянку розміром 0,03 га, яка знаходиться біля будинку АДРЕСА_1, яка рішенням Овруцької міської ради від 04.06.1997 року за №171 була передана безоплатно в приватну власність ОСОБА_8.

Крім того, 06 червня 2006 року позивач отримала державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, згідно якого ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0942 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Підставою для видачі даного державного акту став договір дарування від 19.10.2005 р., за яким позивач набула у власність земельну ділянку площею 0,0942 га. та 3/10 частин будинку.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що у власності позивача для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою : АДРЕСА_1, перебуває земельна ділянка загальною площею 0,1206 га, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову через неможливість відповідачем виконати з дотриманням вимог чинного законодавства, як передбачено умовами договору, роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі з метою отримання її безоплатно в спільну часткову власність саме для обслуговування житлового будинку за вказаною адресою.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 14 вересня 2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий: Судді: