Справа№ 324/796/18
Провадження № 2/324/500/2018

РІШЕННЯ
12.11.2018 Пологівський районний суд
Запорізької області
в складі: головуючого судді Іванченка М.В.
при секретарі Кувіка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Пред'явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 1762грн., які складаються з судового збору в сумі 1762грн.
В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не зявився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 предявлений позов не визнала повністю, посилаючись на пропуск строку позовної давності, завищену суму нарахованих процентів, відсутність у неї коштів на сплату заборгованості за кредитом, тому в задоволенні позову просила відмовити.
Відповідач ОСОБА_1 подала до суду письмові заперечення проти позову, в яких із посиланням на ст. ст. 128, 253, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ЦПК України просила застосувати строк позовної давності і відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Згідно ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін.
01.06.2011 відповідач ОСОБА_1звернулася до позивача АТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач ОСОБА_1засвідчила підписом, що ознайомлена і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді, та висловила згоду, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.
У витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» викладені умови надання відповідачу ОСОБА_1кредиту АТ КБ «ПриватБанк».
Для вирішення даної справи застосуванню підлягають ст. ст. 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з аналізу яких вбачається, що зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання.
Заперечуючи проти розміру нарахованих процентів за користування кредитом, відповідач ОСОБА_1 не навела доводів, на підставі яких вона вважає нарахований позивачем розмір процентів за користування кредитом завищеним, доказів на підтвердження своїх тверджень до суду не надала, а також не надала обґрунтованого, на її думку, розрахунку розміру процентів за користування кредитом, у звязку із цим, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем.
В розділі 1.1.1. «Терміни і поняття» Умов та правил надання банківських послуг у п.1.1.1.62 визначене поняття платіжної карти. Платіжна карта електронний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду карти, яка використовується для ініціалізації переказу коштів з рахунку платника, або відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів та послуг, перерахування коштів з власних рахунків на рахунки інших осіб, отримання грошових коштів в готівковій формі у касах банку, через банківський автомат, а також здійснення інших операцій, передбачених даним договором.
Клієнт використовує платіжні карти в розмірі платіжного ліміту, який відповідає картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги) для перерахунку коштів з картрахунку на рахунок інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів в касах банків, фінансових установ, через банкомати та здійснення інших операцій передбачених згодою сторін та законодавством України.
За Умовами та правилами надання банківських послуг кредит виданий на строк дії кредитної карти. По закінченні строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя карти про закриття картрахунку, а також за умовами наявних грошових коштів на картрахунку для сплати послуг за виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії), та при дотримання інших умов продовження, передбачених договором.
Таким чином, нарахування позивачем процентів за користування кредитом відповідачу здійснено в межах строку дії кредитного договору, який відповідає строку дії кредитної карти до липня місяця 2020 року.
Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимогпро стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідноч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний із певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.
Так, згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.
При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає із моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідачем ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи було заявлено про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Оскільки позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із даним позовом у травні 2018 року, то вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом у звязку із застосуванням строку позовної давності підлягають задоволенню згідно розрахунку із травня 2015 року, а вимоги позивача про стягнення нарахованої пені у звязку із застосуванням строку позовної давності підлягають задоволенню згідно розрахунку із травня 2017 року.
Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 01(11).06.2011, наданого позивачем, вбачається, що поза строком позовної давності розрахована заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 276,84грн. та заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 313,58грн., яка стягненню з відповідача не підлягає у звязку із застосуванням строку позовної давності. Здійснення відповідачем платежів з погашення заборгованості за кредитним договором, останній з який був вчинений 03.03.2018 в сумі 6,74грн., не свідчить про визнання відповідачем боргу за кредитним договором, оскільки дані платежі вчинені в межах суми щомісячного платежу за кредитним договором.
Крім того, вимоги позивача про стягнення одночасно із відповідача пені та штрафів, як це передбачено п. п. 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Так, пунктом 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошових зобовязань, в тому числі зобовязань, передбачених п. п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 цих Умов, по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, згідно із п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів в розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів.
Враховуючи однаковість підстав нарахування пені і штрафів та те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. (фіксована частина) та 1718,99грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають із зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:

Справа№ 324/796/18

Провадження № 2/324/500/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 Пологівський районний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Кувіка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У звязку зі складністю справи, відповідно до ст.209 ЦПК України, складення повного рішення відкладається на чотири дні. Особи, які приймали участь у справі зможуть ознайомитись з повним рішенням 16.11.2018.

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01 (11).06.2011 в сумі 33789 (тридцять три тисячі сімсот вісімдесят девять)грн. 34коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5177 (пять тисяч сто сімдесят сім)грн. 70коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 27511 (двадцять сім пятсот одинадцять)грн. 64коп., заборгованості за пенею в сумі 1100 (одна тисяча сто)грн., а також судові витрати в сумі 1626 (одна тисяча шістсот двадцять шість)грн. 74коп., в задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: