ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/1138/17 Номер провадження 22-ц/814/278/18Головуючий у 1-й інстанції Горулько О.М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Панченка О.О.

суддів: Лобова О.А.; Одринської Т.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19.09.2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

Заслухавши доповідь судді - доповідача,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року до Решетилівського районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_2 із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що ця дитина народилася під час її спільного проживання з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 є батьком дитини (а.с.4, т1), здоровий, працездатний, одначе жодної матеріальної допомоги в утриманні дитини їй не надає. У 2008 році шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7, т.1). З вересня 2017 року неповнолітня ОСОБА_5 навчається на денному відділенні в Кременчуцькому педагогічному коледжі ім. А.С. Макаренка, що підтверджується довідкою, виданою цим навчальним закладом (а.с. 10).

26 грудня 2017 року відповідач надав відзив на позов, в якому позов визнав частково, визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частки його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись при цьому на те, що на його утриманні перебуває інша дитина - син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24, т1). Зазначив, що під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі сторони придбали житловий будинок, який оформили як договір дарування на ім'я позивачки. Після розірвання шлюбу між ним та позивачкою була досягнута усна домовленість про те, що він не буде претендувати на частку в цьому будинку, а вона не буде вимагати від нього сплати аліментів на утримання дочки. Крім того він надає позивачці допомогу в утриманні дочки шляхом передачі грошових коштів та придбання дочці одягу.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 був задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі апелянт посилаючись на невірну оцінку доказів по справі та неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме неправильне тлумачення положень Сімейного кодексу України, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Як передбачено ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно доданої до позовної заяви копії свідоцтва про розірвання шлюбу, 15 грудня 2008 року зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами. Із копії свідоцтва про народження неповнолітня ОСОБА_5 її батьками є позивачка ОСОБА_2 (на момент народження дитини - ОСОБА_5) та відповідач ОСОБА_3 З вересня 2017 року неповнолітня ОСОБА_5 навчається на денному відділені в Кременчуцькому педагогічному коледжі ім. А.С. Макаренка, що підтверджується довідкою, виданою цим навчальним закладом . Згідно доданих відповідачем до відзиву на позов копій свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження 08 грудня 2012 року зареєстровано шлюб між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (на даний час ОСОБА_8) і від цього шлюбу вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_7, батьком якого є відповідач.

Суд не прийняв до уваги посилання відповідача та його представника на те, що відповідач приймає участь в утриманні дочки та на те, що відповідач в рахунок відмови позивачки від стягнення з нього аліментів відмовився від своєї частки в житловому будинку, оскільки на підтвердження цих обставин відповідачем не надано суду жодних доказів.

Разом з тим при вирішенні питання про визначення розміру аліментів суд врахував перебування на утриманні відповідача іншої малолітньої дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 червня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на обставини справи, згідно положень сімейного законодавства при наявності кількох дітей суд повинен виходити з рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання, з тим щоб одна дитина не перебувала в гіршому становищі порівняно з іншою.

Визначений розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Доводи апелянта, щодо мінімального розміру аліментів у вигляді ? частині заробітку на одну дитину, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать змісту наведених норм Сімейного кодексу України, зокрема ч.1. ст. 183 СК України

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19.09.2018 року ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 374, ч.1 ст.375, ст.376 , ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Решетилівського районного суд Полтавської області від 19.09.2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Решетилівського районного суд Полтавської області від 19.09.2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : О.О. Панченко

Судді: О.А. Лобов

Т.В. Одринська