Справа № 344/8515/18
Провадження № 2/344/3365/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого -судді: Шамотайла О.В.

секретаря: Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківьк справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Сторони, в судове засідання не з'явилася та подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 18.02.2004 року вона з відповідачем по справі, зареєстрували шлюб у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №165 (свідоцтво серії 1-НМ №106731 від 18.02.2004р., а.с. 5). Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії 1-НМ №042111 від 21.06.2006р., а.с.8) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії 1-НМ №272469 від 12.11.2014р., а.с.7).

Позивач вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, за змістом якої проти позову не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні сторони подружніх відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує.

Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Що стосується вимоги позову щодо визначення проживання неповнолітніх дітей, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

То з цього приводу слід вказати таке.

Зважаючи на те, що між батьками досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їх неповнолітніх дітей, оскільки позивач у своїй заяві підтримав свої позовні вимоги та просить залишити дитину проживати з відповідачем, а відповідач не заперечує щодо цього, то ця вимога позову теж підлягає до задоволення.

За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, позивачем заявлено дві позовних вимоги, а саме про розірвання шлюбу і про визначення місця проживання малолітньої дитини, однак оплачено судовим збором в розмірі 705,0 грн. лише одна заявлена вимога. В той же час позивач просив залишити понесені ним судові витрати по оплаті судового збору за позивачем. Суд не вбачає перешкод щодо цього і вважає за можливе залишити понесені позивачем судові витрати за стороною позивача і не стягувати їх з відповідача.

Щодо іншої вимоги позову, то ще 704,8 грн. судового збору повинні бути сплачені відповідачем за позовну вимогу немайнового характеру (визначення місця проживання малолітньої дитини) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача: 6001 код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112, 160, 161, 171 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267,273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати укладений шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, жителькою м. Івано-Франківськ, вул. Целевича, 20а/6) та ОСОБА_2 (РНОКПП - невідомий, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3), який зареєстрований 18.02.2004 року у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №165.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з батьком ОСОБА_2 (РНОКПП - невідомий, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - невідомий, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3) 704,8 грн. судового збору за позовну вимогу немайнового характеру (визначення місця проживання дитини) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача: 6001 код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Шамотайло