АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Харків

справа № 643/13221/17

провадження № 22-ц/790/3012/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Маміної О.В., Колтунової А.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про визнання права та включення до переліку вкладників зобовязання вчинити певні дії, з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на рішення Московського районного суду м. Харкова, постановлене 01 лютого 2018 року, під головуванням судді Сиротникова Р.Є., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 11.04.2016 уклав з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» - як позичальником укладено договір № 980-032-000218972, за яким позивачем банку в тимчасове користування за плату надані кошти, а останній зобовязався повернути їх позивачеві на рахунок № 7601, а також сплатити проценти за їх використання шляхом перерахунку на рахунок № 7602 в ПАТ «Банк Михайлівський», які належать позивачу.

На виконання вказаного договору на поточний рахунок позивача № 7601 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано кошти на загальну суму 25000 грн., та на рахунок № 7602 - проценти в сумі 707,59 грн.

Рішенням Правління Національного банку України від 23.05.2016 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 812 від 23.05.2016 про запровадження з вказаної дати тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Банку. Згідно рішення Правління НБУ від 12.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01.09.2016 змінено Уповноважену особу Фонду якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», з 05.09.2016 всі повноваження ліквідатора Банку, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон), зокрема, ст.ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту регулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, отже позивач дізнався, що з 15.07.2016 почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки агенти, для отримання якої вкладникам необхідно звернутися до банків агентів, але його не включили до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач направив відповідачу заяву з вимогою включити його до переліку вкладників, на яку Уповноважена особа на ліквідацію Банку повідомила, що кошти у сумі 87500 грн. дійсно знаходились на поточному рахунку позивача № 7601 та кошті у сумі 899,05 грн. знаходились на поточному рахунку № 7602, але з підстав, передбачених ст.ст. 215, 216 ЦК України та ст. 37, п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону перекази коштів (транзакція) здійснені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на вказану вище загальну суму є нікчемним і на момент проведення транзакцій вказане товариство не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку коштів для їх проведення. У звязку з чим просив задовольнити позов в повному обсязі та зобовязати відповідача здійснити вказані дії.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано право ОСОБА_1 на отримання відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунками №7601 та №7602 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 25707, 59 грн. Зобовязано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунками №7601 та №7602 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 25707,59 грн. Стягнуто з ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн.

В апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» вказує на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Вказує що суд необґрунтовано прирівняв до вкладу кошти, які залучені від позивача як позика до небанківської фінансової установи (ТОВ «ІРЦ»), де банк не виступав повіреним за відповідним договором. Крім того, на даний час діє наказ Уповноваженої особи Фонду № 42/2 від 01.06.2016 року «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними», відповідно до якого затверджені висновки комісії щодо нікчемності перерахування коштів на рахунок позивача. Таким чином, зазначений наказ не визнано протиправним та не скасовано судом, що унеможливлює вчинення будь-яких дій щодо подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо позивача.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на те, що з моменту зарахування коштів на поточний рахунок позивача, він став вкладником у розумінні діючого законодавства. Закон не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, не встановлює, що вкладом є лише ті кошти, які внесено безпосередньо вкладником. Тобто твердження відповідача, що грошові кошти, отримані позивачем не з підстав договору позики, не заперечують той факт, що ці кошти є вкладом, бо надійшли для вкладника на умовах договору банківського рахунку. Зазначає, що постановою Правління НБУ № 295/БТ від 27.054.2016 року були зняті обмеження, встановлені раніше, а також п. 3 погоджено повернення від ТОВ «ІРЦ» коштів, залучених від фізичних осіб. Звертає увагу суду на те, що безготівкові кошти, які надійшли, зараховані та обліковуються за поточним рахунком клієнта (вкладника) до запровадження в банку тимчасової адміністрації належать йому на праві власності, відповідають терміну «вклад», зазначеному в ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і підлягають виплаті відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 цього закону. Крім того, вказує, що з моменту повернення позики від ТОВ «ІРЦ» позивач не є позикодавцем, його правовідносини з небанківською фінансовою установою припинились, а кошти, які надійшли на поточним рахунок позивача в банк є банківським вкладом, що підтверджено належними документами.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 11.04.2016 уклав з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» - як позичальником договір № 980-032-000218972, за яким позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату надані кошти, а останній зобовязався повернути їх позивачеві на рахунок № 7601, а також сплатити проценти за їх використання шляхом перерахунку на рахунок № 7602 в ПАТ «Банк Михайлівський», які належать позивачу.

На виконання вказаного договору на поточний рахунок позивача № 7601 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано кошти на загальну суму 25000,00 грн., та на рахунок № 7602 - проценти в сумі 707,59 грн.

Рішенням Правління Національного банку України (далі НБУ) від 23.05.2016 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення № 812 від 23.05.2016 про запровадження з вказаної дати тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Банку. Згідно рішення Правління НБУ від 12.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01.09.2016 змінено Уповноважену особу Фонду якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», з 05.09.2016 всі повноваження ліквідатора Банку, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон), зокрема, ст.ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту регулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, отже позивач дізнався, що з 15.07.2016 почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки агенти, для отримання якої вкладникам необхідно звернутися до банків агентів, але його не включили до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач направив відповідачу заяву з вимогою включити його до переліку вкладників, на яку листом Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 24.01.2017 року позивача було повідомлено, що кошти у сумі 87500,00 грн. дійсно знаходились на поточному рахунку позивача № 7601 та кошті у сумі 899,05 грн. знаходились на поточному рахунку № 7602, але з підстав, передбачених ст.ст. 215, 216 ЦК України та ст. 37, п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону перекази коштів (транзакція) здійснені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на вказану вище загальну суму є нікчемним і на момент проведення транзакцій вказане товариство не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку коштів для їх проведення. Набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ «Банк Михайлівській» здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони НБУ на укладання такого роду договорів.

Позивач частково отримав відшкодування у розмірі 62691,46 грн.

Як на підставу заявлених вимог, ОСОБА_1 вказував, що бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, - є незаконною, у зв'язку з чим, вважає, що його право на отримання відшкодування за вкладами на суму 25707, 59 грн. підлягає визнанню, просив включити його до переліку рахунків вкладників.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України від 23 лютого 2012 року «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною 2 ст. 47 вказаного Закону передбачено, що рішення уповноваженої особи Фонду є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Разом з тим, за змістом ст. 19 КАС України положення про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, і у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У справі, яка переглядається, спірні правовідносини виникли у зв'язку з порушенням права позивача на включення до реєстру вкладників, які мають право на виплату гарантованої за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суми.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач не ставив питання про відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та стягнення на свою користь відповідних сум, а оспорював виключно дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як суб'єкта владних повноважень.

Зважаючи на зазначене, звернення позивача до Фонду з указаними вимогами не є підставою для розгляду спору в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач звернувся за захистом прав, порушених суб'єктом владних повноважень, що виникли із адміністративних відносин, тому такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже у справі, яка переглядається, суд першої інстанції помилково прийняв до розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2, про визнання права та включення до переліку вкладників, та не врахував, що вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції за вказаних вище обставин, приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про визнання права та включення до переліку вкладників зобовязання вчинити певні дії закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді: А.І. Колтунова

ОСОБА_3