Справа № 587/3452/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені, повязаної з несвоєчасною сплатою аліментів,
В судовому засіданні позивачка, її представник позовні вимоги підтримали.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила зменшити розмір пені до 5000 гривень, так як відповідач має скрутне матеріальне становище, має незначний дохід, переніс тяжке захворювання-опіки кипятком обох стегон, внаслідок чого перебував на стаціонарному лікуванні, на його утриманні знаходиться мати-пенсіонерка, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка в липні 2017 року перенесла тяжке захворювання-інфаркт головного мозку із легким порушенням функцій статики та ходи. Крім того, представник відповідача звернув увагу суду на те, що позивач по можливості сплачував аліменти на утримання дітей, однак отримував незначну заробітну плату, внаслідок чого і утворилася заборгованість по сплаті аліментів.
Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10А, ОСОБА_11, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 1994 року сторони зареєстрували шлюб.
Від шлюбу мають трьох синів - Даніїла, ІНФОРМАЦІЯ_1, Дениса, ІНФОРМАЦІЯ_2, Давіда, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (арк.с.11-13).
Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу(арк.с.14).
Цим же рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2009 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання синів в розмірі ? частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 22 липня 2009 року ( арк.с.15).
17 серпня 2017 року вироком Сумського районного суду Сумської області відповідач був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та засуджений до 100 годин громадських робіт. Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей(аліментів)( арк.с.16).
26 грудня 2017 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми збільшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання синів в розмірі ? частини доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.( ар.с. 41-42).
Постановою Апеляційного суду Сумської області від 28 лютого 2018 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2017 року в частині визначення щомісячного розміру аліментів ? частки від заробітку(доходу) ОСОБА_4 змінено на 1/3 частку від заробітку(доходу) платника аліментів.( арк.с.96-98).
У відповідності з ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, №6-149цс14 від 1 жовтня 2014р., по справі № 6-81 цс 13.
У відповідності з зазначеними рішеннями неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Позивачкою наданий розрахунок заборгованості по аліментах( ар.с. 6-7, 17,18, 56, 85). Зазначений розрахунок фактично не оспорювався відповідачем під час розгляду справи, порядок та методика розрахунків не суперечить положенням, що містяться в правовому висновку Верховного Суду України, який на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 року розглянув справу № 6-81цс13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів, а також іншим правовим висновкам, що містяться в постановах Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16,№6-149цс14 від 1 жовтня 2014р.).
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з розяснень, що містяться в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у відповідності з якими передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо.
В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення.
ОСОБА_4 зобовязаний був сплачувати аліменти за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2009 року. Саме з цього періоду суд вважає за необхідно рахувати термін прострочення.
Посилання відповідача на ту обставину, що він не знав про розірвання шлюбу з позивачкою і до 2012 року продовжував спільне життя з позивачкою, під час якого в добровільному порядку сплачував кошти на утримання дітей не може бути прийнято судом до уваги, оскільки позивачка цю обставину категорично оспорює, посилаючись на те, що з відповідачем вони припинили спільне життя саме з 2009 року, а в 2012 році в неї вже народилася дитина від іншого чоловіка( ар.с.87). Будь-яких обєктивних доказів на підтвердження своїх тверджень, відповідач суду не надав.
Посилання відповідача на ту обставину, що він отримував маленьку заробітну плату, яка не давала змоги сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, також не може бути прийнято до уваги, оскільки у відповідності з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів визначений законом і не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що заборгованість по аліментах утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо. Навпаки, відсутність таких поважних причин підтверджена таким, що набрав законної сили вироком Сумського районного суду Сумської області від 17 серпня 2017 року, яким відповідач був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та засуджений до 100 годин громадських робіт. Відповідно до вказаного вироку( арк.с.16)ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей(аліментів). Факт відсутності поважних причин у ОСОБА_4 щодо несплати аліментів підтвердили суду і свідки з боку позивачки ОСОБА_11, ОСОБА_9 ОСОБА_10
Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Суд вважає встановленим, що відповідач має скрутне матеріальне становище, отримує незначні кошти, що підтверджується довідками про його доходи. Як обставину, що також має потягти за собою зменшення розміру пені, суд враховує і те, що ОСОБА_4 нещодавно зазнав травми - опік кипятком обох стегон, з приводу чого знаходився на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні СОКЛ, що підтверджується довідкою та випискою з медичної карти стаціонарного хворого(ар.с. 45, 46).
Крім того, відповідач має мати - пенсіонерку, яка в липні 2017 року перенесла тяжке захворювання-інфаркт головного мозку з легкою мозковою атаксією, легким порушенням функції статики та ходи, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення (ар.с.50,52,53), у звязку з чим ОСОБА_4 вимушений надавати посильну допомогу матері. Ця обставина також має бути врахована судом при визначенні розміру пені.
Зазначені обставини підтвердили суду також допитані в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідки ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_5
Отже, з врахуванням зазначених обставин суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 7000 гривень неустойки (пені), відмовивши в іншій частині за безпідставністю позовних вимог.
Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 20,100, 196 Сімейного кодексу України, суд
В іншій частині відмовити за безпідставністю позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 704 гривні 80 копійок судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Степаненко