Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/650/13-ц
Провадження №4-с/711/54/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 (боржник), відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (суб»єкт оскарження), Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» (заінтересована особа) про визнання звітів та висновків суб»єкта оціночної діяльності про визначення ринкової вартості об»єкту оцінки нерухомого майна такими, що не підлягають використанню у виконавчому провадженні та їх скасування, -

в с т а н о в и в ;

Скаржник ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, м. Черкаси, вул. Кривалівська (ОСОБА_2), 10) звернувся до суду зі скаргою про визнання звітів та висновків суб»єкта оціночної діяльності про визначення ринкової вартості об»єкту оцінки нерухомого майна такими, що не підлягають використанню у виконавчому провадженні та їх скасування.

Під час вивчення матеріалів скарги виявлено обставини, які свідчать про недодержання скаржником вимог, передбачених законом для звернення до суду з такими скаргами і, які перешкоджають її розгляду та дають підстави для залишення зазначеної скарги без руху.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК).

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 статті 448 ЦПК України).

Як передбачено п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому, судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому, суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Частиною першою ст. 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до п. 13 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Крім того, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Таким чином, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Вивчивши подану ОСОБА_1 скаргу, вбачається, що зазначені положення закону не виконані. У поданій скарзі, яка надійшла на адресу суду, відсутні копії скарги та копії всіх документів, що додаються до неї, для стягувача (іншої сторони виконавчого провадження).

Пунктом 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого- суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Як зазначено у ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що скаржнику необхідно додати до скарги її копію разом з доданими до неї документами для стягувача, оскільки відсутність таких документів не забезпечить учасникам справи рівні права щодо здійснення ними всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом, відповідно до положень ст. 12 ЦПК України.

За нормами ст. 185 ЦПК України, враховуючи вимоги ч. 9 ст. 10 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, скарга ОСОБА_1 (боржник), відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (суб»єкт оскарження), Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» (заінтересована особа) про визнання звітів та висновків суб»єкта оціночної діяльності про визначення ринкової вартості об»єкту оцінки нерухомого майна такими, що не підлягають використанню у виконавчому провадженні та їх скасування, має бути залишена без руху з наданням терміну для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», постановою Пленуму ВССУ №6, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 175, 177, 185, 294, 448-450 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 (боржник), відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (суб»єкт оскарження), Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» (заінтересована особа) про визнання звітів та висновків суб»єкта оціночної діяльності про визначення ринкової вартості об»єкту оцінки нерухомого майна такими, що не підлягають використанню у виконавчому провадженні та їх скасування, - залишити без руху.

Скаржнику надати строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку неусунення вказаних недоліків скарга буде визнана не поданою та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.06.2018р.

Суддя: ОСОБА_3