Справа № 636/3177/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Селеверстової Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 24.11.1995 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, актовий запис № 1224. Сторони від даного шлюбу не мають неповнолітніх дітей.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2013 року, і з цього періоду часу вони фактично не проживають разом. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб, що відповідає їхнім взаємним інтересам.

Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, а відповідач визнала позов в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ за № 367632, виданого повторно, шлюб між сторонами було зареєстровано 24.11.1975 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала. Майнового спору між сторонами немає, таким чином причини розірвання шлюбу обєктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін.

За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 258-260, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, який народився 13 березня 1970 року в місті Тбілісі Грузії та ОСОБА_2, яка народилася 26 вересня 1975 року в селі Оддихне Лозівського району Харківської області, зареєстрованого 24.11.1975 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис 1224, - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище ОСОБА_2.

Шлюб є розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та для проставлення відмітки в актовому запису про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручена у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.

Суддя: