Єдиний унікальний номер: 448/222/18
Провадження № 2/448/556/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20.06.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Гладишевої Х.В.,

при секретарі судового засідання Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що із відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Стверджує, що від даного шлюбу із ОСОБА_2 в сторін народилася дочка ОСОБА_3, 17.05.2007р.н., котра проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні, так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків та не надає їй жодної матеріальної допомоги.

Вказує, що місце праці відповідача їй невідомо, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, 17.05.2007р.н., в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала уточнену позовну заяву, в якій просила суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий 15.02.2013 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3, 17.05.2007р.н., яка проживає з матірю, позивачкою по справі ОСОБА_1

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як відомо із змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає кошти на утримання дитини, не піклується про її матеріальне забезпечення.

Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4, 17.05.2007р.н., копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.02.2013 року про розірвання шлюбу між сторонами, довідкою про склад сімї позивачки ОСОБА_1, копією паспорта позивачки ОСОБА_1, копією свідоцтва про одруження між відповідачем та ОСОБА_5 серії І-БК №420225, копією свідоцтва про народження ОСОБА_6, 01.08.2013р.н.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Судом враховано матеріальне становище позивачки та відповідача, що весь тягар по утриманню дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 лежить на позивачці, також те, що відповідач ОСОБА_2 не має постійного місця праці, його дохід носить мінливий та нерегулярний характер, такий вдруге одружився і від даного шлюбу має сина ОСОБА_7, 01.08.2013р.н., і інші обставини, що мають істотне значення, а також те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків та інтереси їхньої дитини будуть у такий спосіб захищені.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги усі наведені докази та обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 на утримання дитини: дочки ОСОБА_3, 17.05.2007р.н., аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Із зміною матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, або інших обставин, що мають значення, сторони мають право звернутися до суду з відповідною позовною заявою про зміну розміру аліментів.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м.Мостиська, вул. Галицька, 24/2 Львівської області, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, 17.05.2007р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Х.В.Гладишева

Рішення набрало законної сили «____»____________ 20 ___ р.

Суддя Х.В.Гладишева