Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1798/18
Номер провадження: 2/225/632/2018
УХВАЛА

26 червня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Петрової С.О.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянув у підготовчому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області в режимі відеоконференції з Державною установою «Бучанська виправна колонія №85» цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресних витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського міського суду Донецької області перебуває зазначена цивільна справа.

В судовому засіданні відповідачем ОСОБА_1 заявлено відвід головуючому судді Ткач Г.В. В якості підстав для відводу відповідач посилається на те, що головуючий суддя упереджено ставиться до нього з причини того, що брав участь у складі колегії суддів при розгляді кримінального провадження відносно нього, за результатами якого ухвалено вирок, за яким він відбуває покарання. Вказав, що вирок оскаржував в апеляційний інстанції, наразі триває касаційний розгляд. Крім того, зазначив, що звертався зі скаргою відносно судді до ОСОБА_2 Правосуддя.

Зазначені обставини викликають у відповідача сумніви в обєктивності та неупередженості судді при розгляді дійсної цивільної справи.

Дослідивши наявні матеріали справи в відповідних межах, суд зазначає про наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області у складі: головуючого судді Нємиш Н.В., суддів Челюбєєва Є.В., Ткач Г.В. від 01 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.152, ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12.10.2017 вирок суду залишено без змін. Вирок набрав законної сили 12.10.2017.

Таким чином, суд доходить висновку, що доводи відповідача ОСОБА_1 про упереджене ставлення до нього з боку головуючого судді не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому є необґрунтованими й безпідставними.

Разом з тим, відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Європейський Суд з прав людини через свою практику визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її субєктивні та обєктивні компоненти.

Неупередженість як вимога до суду означає, що суд, який розглядає справу, повинен бути безстороннім субєктивно, тобто не повинен мати будь-якої особистої заінтересованості та упередженості. Судді мають бути вільні від особистих симпатій, уподобань, прихильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які б свідчили про протилежне. Тобто при розгляді справи існує презумпція неупередженості суддів.

Заявлені відводи суддям, згідно з тлумаченням Європейського Суду з прав людини, мають бути ретельно перевірені й за наслідками перевірки прийнято відповідне рішення.

Суд також повинен бути безстороннім обєктивно, тобто має бути достатньо гарантій, що виключають будь-які законні сумніви стосовно цього. Судді повинні ухвалювати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомочного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, хоч би з чийого боку та з яких мотивів воно б здійснювалося.

Статтею 129 Конституції України передбачено, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно із положеннями ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та ОСОБА_3 ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідачем заявлено відвід з підстав, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Однак, з метою уникнення подальших сумнівів відповідача в неупередженості головуючого у справі судді, на підставі системного аналізу викладених вище положень законодавства та практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що заяву про відвід необхідно задовольнити, а справу належить передати до канцелярії суду для виконання вимог, визначених статтею 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений відповідачем ОСОБА_1 відвід головуючому судді Ткач Г.В. задовольнити.

Справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресних витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування передати до канцелярії Дзержинського міського суду Донецької області для виконання вимог, визначених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: