441/194/18 2/441/294/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 р. Городоцький районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Цап І.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_2 до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

14.02.2012 року померла ОСОБА_3, яка вважалась фактичним власником житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в м. Городок, вул Підгай, 18 «а» Львівської обл.

Позивач ОСОБА_2 05.02.2018 року звернулася з позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по вул. Підгай, 18 «а» в м. Городок Львівської обл., в порядку спадкування за законом.

Вимоги мотивувала тим, що через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім»я спадкодавця приватним нотаріусом Городоцького нотаріального округу ОСОБА_4 відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задоволити.

Представник відповідача Городоцької міської ради в судове засідання не зявився, 14.03.2018 року подав заяву (а.с.127-128), в якій висловився про задоволення позовних вимог, просив про розгляд справи за його відсутності.

За наслідками визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу у підготовчому засіданні з ухваленням рішення відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 13.06.2012 N 304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Як вбачається із довідки Самбірського МБТІ від 13.10.2017 року №1776 (копія додається) право власності на житловий будинок по вул. Підгай, 18 «а» (стара нум. № 80) згідно Свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому Городоцької міської ради від 17.08.1951 р. №19, право власності на вказаний будинок значилось за ОСОБА_5 (а.с.24)

Рішення виконкому Городоцької міської ради №19 від 17.08.1951р. за ОСОБА_5 Ондріем (ОСОБА_5) Григоровичем визнавалось право власності на житловий будинок по вул. Підгай, 80 в м.Городок Львівської обл. (а.с.41)

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №479382 отриманого повторно 14.11.2017р. (а.с.14) убачається, що ОСОБА_5 помер 19 червня 1970 року.

Згідно заповіту, що посвідчений 21 лютого 1966 року державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 (а.с.48) ОСОБА_5 заповів належний йому житловий будинок з сараєм за адресою: м. Городок, вул. Підгай, 80 Львівської обл. в рівних частинах своїй дружині ОСОБА_7, синові ОСОБА_8 та невістці ОСОБА_3. При цьому спадкодавець позбавив права спадкування сина ОСОБА_9.

Всі спадкоємці за заповітом прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки проживали в спадковому будинку, в т.ч. на час смерті спадкодавця. Вказане підтверджується довідкою Городоцької міської ради №130 від 01.02.2018р. (а.с.45)

Таким чином, станом на 1970 рік вказаний житловий будинок фактично належав в рівних частинах ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3

Як вбачається із копії виданого повторно свідоцтва про смерть серії І-СГ №479383 (а.с.15) ОСОБА_7 померла 26 червня 1985 року.

Заповіту ОСОБА_7 не складала, відповідно спадкування після її смерті здійснювалось по закону.

Спадкоємцем по закону який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 був її син ОСОБА_8, який проживав з спадкодавцем на час її смерті, що підтверджується довідкою Городоцької міської ради №131 від 01.02.2018р. (а.с.44)

Таким чином, станом на 1985 рік 1/3 частина вказаного будинку з господарськими спорудами належала ОСОБА_3, а 2/3 частин ОСОБА_8

17 червня 1991 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІІ-СГ №354679 від 18.06.1991р. (а.с.16)

Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_3 шляхом вступу в управління спадковим майном.

Таким чином, суд вважає встановленим, що станом на 1991 рік фактичним власником житлового будинку вважалась ОСОБА_3.

Рішенням Городоцької міської ради від 20.03.1998 р. №219 ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 0,04 га для обслуговування житлового будинку. На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 12.06.1998 року отримала Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ 6920, що зареєстрований в Книзі записів державних актів за №665 (а.с.23)

Згідно копії свідоцтва про смерть І-СГ №267197 від 15.02.2012р. (а.с.13) ОСОБА_3 померла 14.02.2012р.

Із копії спадкової справи №42/2017 (а.с.79-123) убачається, що після смерті ОСОБА_3 за заявою позивачки відкрито спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0403 га для обслуговування житлового будинку (а.с.22).

Між тим, постановою приватного нотаріуса Городоцького нотаріального округу ОСОБА_4 від 12.01.2018р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Підгай, 18 «а» в м. Городок Львівської обл. з тих підстав, що на вказане майно відсутні правовстановлюючі документи.

Як вбачається із копії технічного паспорта виготовленого 16.01.2018р. (а.с.25-28) житловий будинок по вул. Підгай, 18 «а» в м. Городок побудований в 1950 році, складається з п»яти кімнат, веранди, ванної, трьох коридорів, кухні, комірки, загальна площа 113,1 м.кв., житлова площа 73,7 м.кв.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_10 №95 від 18.06.2018р. за рахунок внутрішнього перепланування площа будинку зазнала змін в сторону збільшення у порівнянні з технічними характеристиками станом на 1994р. (а.с.135-137), самочинних добудов не виявлено (а.с.138)

Таким чином, обставини, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набула або володіла житловим будинком в м.Городок, вул. Підгай, 18 «а» Львівської обл. неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено.

За наведеного, суд приходить переконання, що ОСОБА_3 мала на праві власності житловий будинок в м. Городок, вул. Підгай, 18 «а» Львівської обл., позивач є єдиним спадкоємцем, прийняла спадщину, а інших спадкоємців по закону чи по заповіту немає, тому є підстави до визнання за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2,3,4,5,12, 13, 76, 77, 79, 80, 89, 95, 141, 258-265, 268,273, 354 ЦПК України, ст.ст. 328-330, 375, 1218, 1225, 1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що розташовані в м. Городок по вул. Підгай, № 18 «а» Львівської області, після смерті ОСОБА_3, яка померла 14.02.2012 р.

Стягнути з Городоцької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 3567 грн. (три тисячі п»ятсот шістдесят сім) грн. 18 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «27» червня 2018р.

СуддяОСОБА_11