Справа № 405/1593/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом в якому просить визнати відповідача Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області такими, що завдали їй моральну шкоду в період з 08.04.2015 року по 12.03.2018 року бездіяльністю підлеглим йому підрозділом при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000599 та стягнути зі спеціального рахунку Державної казначейської служби України на її користь моральну шкоду в сумі пятсот тисяч гривень.

Позов обґрунтовано тим, ще 08.04.2015 року о 10-00 на вселенні її тата ОСОБА_2 до власної квартири АДРЕСА_1 виникла конфліктна ситуація. Причиною конфлікту стали неправомірні дії її рідного брата ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3

На її виклик прибув дільничний інспектор міліції ОСОБА_4, в присутності якого брат з невісткою нанесли їй тілесні ушкодження серед яких і струс мозку. До тями вона прийшла під час проведення реанімаційних заходів медичними працівниками в автомобілі швидкої допомоги, змушена певний час перебувати на лікуванні в лікарні, де проходила курс лікування в звязку завданою їй травмою. Факт нанесення тілесних ушкоджень замовчувався працівниками правоохоронних органів, а записи в медичній картці не відповідали фактично проведеному лікуванню. Вона неодноразово подавала заяви до Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області з приводу побиття її рідним братом, але їх не розглядали по суті не дивлячись на те, що у слідчого була медична довідка про нанесення їй тілесних ушкоджень, які призвели до струсу головного мозку. Навіть без її заяви відповідно до існуючого порядку лікарі повинні були повідомити про факт наявності у неї травми територіальне відділення поліції.

30.06.2015 року вона подала заяву про притягнення відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 яку до уваги не прийняли і всіляко замовчують факти зникнення заяви. Завдяки втручанню громадськості канцелярія спромоглась таку заяву прийняти, але в подальшому її було загублено.

Постанови про відмову в порушенні кримінального провадження довгий час їй не надавали, а тому нею в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України було подано 02.10.2015 року скаргу на бездіяльність працівників Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області, але рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2015 року в задоволенні цієї скарги відмовлено. Рішення місцевого суду було скасовано апеляційним судом та поновлено строки звернення до суду.

Олександрівським районним судом Кіровоградської області 05.11.2015 року по справі № 397/1293-15к було винесено рішення про зобов'язання Олександрівськ РВ УМВС України внести її заяву до державного реєстру та розпочати досудове слідство по відповідному кримінальному провадженню, що було зроблено лише 17.11.2015 року. По кримінальному провадженню № 0000599 фактично ніяких слідчих дій не проводилося, чим порушено вимоги ст. 28 КПК України.

Саботування розгляду її заяв, яке розпочалось з несвоєчасного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, призвело до того, що Олександрівським районним судом Кіровоградської області 28.10.2016 року визнано факт бездіяльності слідчого Шевченко В.О. Олександрівським районним судом Кіровоградської області 03.11.2016 року слідчого Шевченко В.О. від розслідування кримінального відсторонено.

Кримінальне провадження № 0000599 розслідувалось до 14.11.2016 року і було закрито безпідставно. Постанова про його закриття скасована ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2016 року (справа № 397/1510/16-к).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2017 року по справі № 397/437/17 визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області. Вказаний підрозділ підпорядкований відповідачу ГУНП в Кіровоградській області.

Затягування при внесенні до ЄРДР внесення відомостей про скоєний злочин на протязі 8-ми місяців (квітень 2015 року - грудень 2015 року) та не належне розслідування кримінального провадження на протязі 16-и місяців (грудень 2015 року - квітень 2017 року) завдало їй моральних страждань, вона неодноразово зверталась до суду зі скаргою на такі незаконні дії слідчого, нею неодноразово подавалися скарги, заяви, клопотання, звернення. Значна кількість їх подавалась відповідачу ГУНП в Кіровоградській області. Їй не відповідали зовсім, або зі значним запізненням, або просто направляли відписки. Фактом недбалого ставлення до неї, як громадянки України, є навмисне не розслідування кримінального провадження структурним підрозділом відповідача ГУНП в Кіровоградській області. З серпня 2017 року вона постійно проходить курс лікувальної хіміотерапії з приводу онкологічного захворювання, тому після таких сеансів не може кожного дня примушувати розслідувати кримінальне провадження. Працівники відповідача ГУНП в Кіровоградській області нічого не збираються і не роблять по розслідуванню кримінального провадження. Так, слідчим черговий раз 18.10.2017 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000599. Олександрівським районним судом Кіровоградської області 06.02.2018 року винесено ухвалу про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000599 від 18.10.2017 року. Це черговий факт, який підтверджує бездіяльність слідчого.

Вказала, що моральні страждання будь-якої людини залежать від багатьох чинників, однак основними є глибина розуміння джерела моральних страждань, причин, що їх породили, можливість усунути ці причини самостійно, термін дії обставин моральних страждань на людину, наслідки цих страждань, характер людини, її емоційний стан, сімейні обставини, попередня професійна діяльність та ін., на підставі чого бездіяльність правоохоронних органів при розгляді її (позивача) заяви про скоєння злочину, безпідставне затягування розслідування викликала у неї моральні страждання, які полягають у відчутті стурбованості, страху за своє життя, оскільки не притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності викликало у позивача відчуття незахищеності та безкарності до осіб, які вчинили злочин, погіршенням стану здоровя, головними болями, загостренням хвороб, перебуванням у звязку з цим в лікарні. Відповідач не реагує на її багато численні звернення, посилаючись на формулу, розроблену доктором юридичних наук, професором ОСОБА_6, яка є науковою рекомендацією по визначенню можливого розміру компенсації моральної шкоди ( D=dxfvxі xcx(1-fs) ), завдана їй моральна шкода становить 152 298,08 грн. З урахуванням дії моральних страждань в строк не менший 10 років сума буде не меншою 1 522 980,80 грн., однак, враховуючи, що виплата вказаних коштів здійснюється за рахунок Бюджету України, яка веде війну, позивач просила утримати на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. 00 коп., при цьому, зазначила, що розмір моральних страждань є виваженим, так як враховує її емоційний стан та всі обставини справи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області в судовому засіданні позов не визнала, надала суду письмові заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просила відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача Державної казначейської служби України, в судовому засідані позов не визнавала, надавала усні пояснення та підтримала позицію прокуратури та ГУНП.

Прокурор, яка брала участь в судовому засіданні, також просила відмовити в задоволенні даного позову, посилалась на наданий суду відзив.

Заслухавши пояснення позивача, надані пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599 від 17.11.2015 року внесено матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_1, згідно якого 08.04.2015 року ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження, перебуваючи в будинку 4 по вулиці Гагаріна в смт. Олександрівка.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2017 року (справа № 397/437/17) скарга ОСОБА_1 задоволена, визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знамянського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_7 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599 від 17.11.2015 року за ч.1 ст.125 КК України в частині неналежного виконання ухвали слідчого судді від 11.07.2016 року, від 08.12.2016 року та 07.04.2017 року і зобовязано слідчого організувати та провести слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням відповідно до вказаних ухвал.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2017 року (справа № 397/1066/17) скарга ОСОБА_1 задоволена, визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знамянського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_7 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599 від 17.11.2015 року за ч.1 ст.125 КК України в частині неналежного виконання ухвали слідчого судді від 11.08.2017 року та зобовязано слідчого організувати та провести слідчі дії допитати ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, долучити до кримінального провадження копії акту, складеного Олександрівською районною організацією ветеранів України від 25.05.2015 року.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 11.08.2017 року (справа № 397/1066/17) скарга ОСОБА_1 задоволена, постанова про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 30.07.2017 року винесену слідчим СВ Олександрівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000599 вчастині відмови в задоволенні клопотання скаржника щодо допиту свідків ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та долучені до кримінального провадження акту, складеного 17.11.2015 року за ч.1 ст.125 КК України Олександрівською районною організацією ветеранів України від 25.05.2015 року - скасувати.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2018 року (справа № 397/1066/17) скасована постанова слідчого СВ Олександрівського ВП Знамянського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 18.10.20-17 року про закриття кримінального провадження № 0000599.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Крім того, ст.56 Конституції України передбачає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

За правилами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. Глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.1 Закону України «Про міліцію» та ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», з прийняттям якого ЗУ «Про міліцію» втратив чинність, і міліція і Національна поліція є органом виконавчої влади.

Факт протиправної бездіяльності слідчих СВ Олександрійського ВП Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області при вирішенні заяв та клопотань ОСОБА_1 встановлено ухвалами слідчого судді Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2017 року, 08.09.2017 року, 06.02.2018 року та від 11.08.2017 року.

Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 внаслідок неналежного досудового розслідування і бездіяльності слідчих при розгляді її заяв та клопотань у кримінальному провадженні №0000599 від 17.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір компенсації в сумі 5 000 грн.

Суд приходить до висновку, що позивачем надано процесуальні документи, які підтверджують факт спричинення моральної шкоди.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідачі по справі є бюджетними установами, відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України та п. 41 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року, Порядку виконання Державним казначейством України рішень суду щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, затвердженого наказом Держказначейства України № 39 від 04.02.2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 09.02.2008 року № 110/14801, виконання рішень про відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду здійснюється Державною казначейською службою. Порядок та підстави відшкодування матеріальної шкоди регламентуються Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», а тому суд стягує вищезазначені суми моральної шкоди з Державного бюджету України Державної казначейської служби України.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 із Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_2.

Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області,

25006 м. Кропивницький, вулиця В.Чміленка, 41.

Державна казначейська служба України, 01601 м. Київ, вулиця Бастіонна, 6.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко