справа №176/1501/17
провадження №2/176/107/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участю секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 23 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №12.

Вказує, що відповідач самоусунувся від сім'ї, не надає допомоги у вихованні cина, не цікавится сімейним життям та проблемами, не рахується з її інтересами, не допомагає по господарству, поклавши на неї тягар утримання та забезпечення сім'ї життєво необхідними складовими. Подружні відносини між ними припинені з серпня 2017 року та з цього часу спільне господарство не ведуть. На розірванні шлюбу наполягає, примирення не бажає.

Позивач, як і відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися. При цьому, сторонами подані до суду заяви, де вони просять розгляд здійснювати за їх відсутності, одночасно ОСОБА_1 підтримує позовні вимоги, ОСОБА_2 визнає у повному обсязі.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 23 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №12. При цьому, дошлюбне прізвище позивача «Гульченко» (а.с. 6).

При цьому, позивач та відповідач являються батьками малолітнього ОСОБА_3, 21 березня 2016 народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.7).

Однак, у зв'язку із різними поглядами на сім'ю, відсутністю взаєморозуміння подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть.

За таких обставин, позивач, як і відповідач, вважають їх подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягають.

Згідно ухвали від 27 листопада 2017 року судом вживались заходи щодо примирення подружжя, однак до належних результатів дані дії не призвели.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідного клопотання від позивача не надходило.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_4, що не досяг трирічного віку, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, а відтак позов необхідно задовольнити.

Судові витрати, відповідно ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 141, 206, 263-265, 355 ЦПК України, 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований 23 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про що складено відповідний актовий запис №12 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 понесені судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська