Справа № 699/553/18
Номер провадження № 2/699/428/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

30.11.2018 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування будинком №20 по вул.Чехова в смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що є власником будинку №20 по вул.Чехова смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за вказаною адресою та не проживають у будинку більше десяти років, тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування даним будинком.

У суд позивач ОСОБА_1 не зявилася, направивши заяву про розгляд справи у її відсутність та про підтримання позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з»явилися, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про їхній виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомили, відзив на позов не надали.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення.

Згідно договору купівлі-продажу від 17.08.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняла у власність належний продавцеві житловий будинок №20 по вул.Чехова смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.13).

На підставі вказаного договору купівлі-продажу право власності на будинок з надвірними спорудами було зареєстровано за ОСОБА_1 Корсунь-Шевченківським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 19824223, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19124231 від 09.06.2008 року (а.с.14).

Із записів будинкової книги вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у будинку позивача (а.с.18-23).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради 11.05.2018 року №541 у будинковолодінні, що розташоване по вул.Чехова, 20 смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, яке належить ОСОБА_1 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.25).

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 16.05.2018 року №563, 564, 565 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1 але не проживають з 2007 року (а.с.26-28).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку №20 по вул.Чехова смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником вказаного будинку, зареєстрована за даною адресою, але не проживає з 2007 року. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також зареєстровані за даною адресою, але не проживають з 2007 року.

У правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16 від 16.11.2016 року зазначено, що частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" однією з підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. З Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником житлового будинку №20 по вул.Чехова смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є членами сім»ї колишнього власника та зареєстровані за даною адресою, факт реєстрації відповідачів порушує право власності позивача на даний будинок, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі вільно реалізувати повноваження власника - володіти, користуватися та розпоряджатися житловим будинком, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Задовольняючи позов, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання та зареєстровану ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, інші відомості суду не відомі, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє відоме місце проживання та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, інші відомості суду не відомі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, останнє відоме місце проживання та зареєстровану ІНФОРМАЦІЯ_3, інші відомості суду не відомі, такими, що втратили право користування житловим будинком №20 по вул.Чехова в смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання та зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, інші відомості суду не відомі, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє відоме місце проживання та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, інші відомості суду не відомі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, останнє відоме місце проживання та зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_3, інші відомості суду не відомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки та зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, інші відомості суду не відомі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга може бути поданою до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Корсунь-Шевченківський районний суд.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя ОСОБА_6