Справа №442/2242/18
Провадження №2/442/1160/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачами та відповідачем отримано у приватну спільну сумісну власність квартиру за адресою : АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 18 грудня 2006 року серія ЯЯЯ 3563459. ОСОБА_4 4.2 ст. 8 вище вказаного закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. За вище вказаних обставин, дана квартира належить позивачам та відповідачу на праві приватної спільної сумісної власності. Загальна площа квартири складає 42, 5 кв.м., житлова площа - 26,7 м.кв. Спірна квартира складається із двох кімнат площею: 15,9 га 10,8 м.кв, кухні площею 7,3 м.кв, ванної кімнати площею 2,9 м.кв, коридора 3 кв. м., кладовки 1,6 +0,3 ( як зазначено в технічному паспорті на квартиру), обладнана балконом 0,7 кв.м., даний факт підтверджується копією технічного паспорту на квартиру №21, по вул.Карпатській, 2/1, у м. Дрогобичі від 15.12.2017 року. Позивачі та відповідач зареєстровані у даній квартирі. На даний час у позивачів виникла необхідність у визначенні ідеальних часток у їх спільній квартирі, щоб в подальшому, останні змогли розпоряджатись своїми частками. ОСОБА_4 із ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.4 ст.41 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України). У відповідності до ч.І. ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 1 ст. 357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.А тому у них виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не з»явилися, однак від них поступили заяви, в яких вони просять слухати справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивачів на підставі наявних доказів по справі.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона вказала, що просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_3 не з»явилися, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Як вбачається із копії Свідоцтва про право власності від 18.12.2006р., ОСОБА_1 дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ОСОБА_4 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.02.2007р., ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності (р.№20/1-9/ 18.12.2006р.) Комісія з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради належить 1/1 частка квартири, що знаходить за адресою АДРЕСА_2 на праві приватної спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

ОСОБА_4 ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.І. ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Ч.1. ст.357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки спільного майна для співвласника, який здійснив виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Разом з тим, відповідно до ст.370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, при визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що є всі підстави вважати позов підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354 ЦПК України, ч.1 ст.41 Конституції України, ст.ст. 274, 319, 357, 364, 368, 370, 372 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_2 Онуфрієвною частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_3 частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гарасимків Л.І.