Справа № 140/2518/17
Провадження № 2/140/125/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2018 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання - Затишняка А.О.

учасників справи: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2. представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, цивільну справу № 140/2518/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 04 жовтня близько 11 год. 00 хв., водій ОСОБА_2 рухаючись по дорозі Стрий-Кіровоград-Знамянка, керуючи автомобілем ВАЗ - 2121 Д.Н. НОМЕР_9, з'їхав на праве узбіччя біля с. Гунька і почав здійснювати поворот ліворуч, не надавши перевагу автомобілю Опель Вектра Д.Н. НОМЕР_8 який рухався в напрямку м. Вінниця.

Про вище вказану дорожньо-транспортну пригоду було повідомлено позивачем ОСОБА_5

Постановою про закриття кримінального провадження слідчого відділення Немирівського РВ УМ ВС України у Вінницькій області від 21.11.2014 року, встановлено, що ОСОБА_2 грубо порушив п.п. 10.1.ПДР, а саме зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу автомобілю «Ореl Vectra» ДНЗ НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по напрямку м. Вінниці.

Внаслідок ДТП тілесних ушкоджень отримала пасажир автомобіля «Ореl Vectra» - ОСОБА_6, яка була госпіталізована до Бершадської ЦРЛ.

Вище вказаною постановою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000539 від 04.10.2014 року, закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 16.02.2015 року справа № 140/88/15-п, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Сукупна вартість ремонту автомобіля «Ореl Vectra» становить 52 362 грн. 72 коп. та підтверджується звітом № 15/293, виконаного об'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7.

Оскільки відповідальність відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована в СТРОХОВОМУ ТОВАРИСТВА «ДОМІНАНТА», позивач звернувся за відшкодуванням до страховика.

Страховик, СТРОХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА», що видно з листа № 0632 від 25.03.2016 року, відшкодувала позивачу 24 696 гривень 02 коп. та сплатила пеню у розмірі 9526 грн. 57 коп. та вважає страхове відшкодування виплачено у повному обсязі. Винуватець ДТП ОСОБА_2 жодної виплати не проводив.

Позивач вказує та те, що ця сума є значно меншою, ніж розмір заподіяного йому матеріального збитку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, загальна сума відшкодування збитків становить 52 362,72 грн. - 24696,02 (сума сплачена страхувальником) грн. = 27666,70 грн. (різниця).

Крім того, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на оплату здійснення звіту про визначення матеріальних збитків, що підтверджуються розрахунковою квитанцією від 07.09.2015 року і становить 840 грн.

Також слід зазначити, що в результаті дій відповідача, як зазначено у виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого Бершадської ЦРЛ - потерпілої (пасажира), дружини позивача - ОСОБА_6, перебувала на стаціонарному лікуванні з 04.10.2014 року по 12.10.2014 року.

На її лікування були витрачені кошти в розмірі: Накладна № 117 від 04 жовтня 2014 року на суму 719 грн. Від отриманого струсу і завданих тілесних пошкоджень у дружини, позивач вимушений був витрачати кошти на її лікування. Постійно переживати за її стан. Не мав можливості використовувати свій транспортний засіб. З вини відповідача, він був змушений витрачати додаткові зусилля на пошук додаткових коштів необхідних для лікування дружини.

На жаль дружина не може звернутись з позовом до відповідача про відшкодування нанесених їй моральної та матеріальної шкоди оскільки 18 листопада 2015 року вона померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6.

Позивач вказує на те , що з вини відповідача, він був змушений спілкуватись з юристами, експертами, оплачувати їх послуги. Так за надання йому юридичних послуг, позивач витратив 390 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера № 86 від 11.09.2016 року на суму 130 грн. та прибуткового касового ордера № 37 від 22.07.2015 року на суму 260 грн. Всі ці обставини, порушили його звичайний спосіб життя.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Нанесену позивачу моральну шкоду, він оцінює у розмірі 25 000 грн.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач та його представник, в судовому засіданні вимоги позову визнали частково.

Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2014 року близько 11 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2121 «Нива» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, рухаючись автодорогою сполученням Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка по напрямку м. Вінниці, з'їхав на праве узбіччя в районі повороту на с. Гунька Немирівського району Вінницької області та при виїзді на головну автодорогу, здійснив поворот ліворуч по напрямку м. Немирів, при цьому грубо порушив п.п. 10.1 ПДВ, а саме зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу автомобілю «Ореl Vectra» державний реєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по напрямку м. Вінниці. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Внаслідок ДТП тілесних ушкоджень отримала пасажир автомобіля «Ореl Vectra» ОСОБА_8, яка була госпіталізована до Бершадської ЦРЛ, у неї було встановлено діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, що підтверджується постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 16.02.2015 року у справі № 140/88/15-п (постанова набрала законної сили 26.02.2015 року) відповідно до якої встановлено, що 04.10.2014 року о 11 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 рухаючись автодорогою Стрий-Кіровоград- Знамянка, керуючи автомобілем ВАЗ-2121 д.н. НОМЕР_10 з'їхав на праве узбіччя біля с. Гунька і почав здійснювати поворот ліворуч, не надавши перевагу автомобілю Опель Вектра д.н. НОМЕР_6, який рухався в напрямку м. Вінниця. Внаслідок своїх дій водій ОСОБА_2 допустив ДТП, порушив вимоги п. 10.1 ПДР України. ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП та останнього притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 гривень в дохід держави (а.с. 5).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі «...є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права...».

Згідно звіту № 15/293 про визначення матеріального збитку завданого власнику КТЗ ОРЕL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_6 в результаті його пошкодження при ДТП станом на 12.11.2014 р., матеріальний збиток завданий власнику КТЗ ОРЕL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_6 в результаті його пошкодження при ДТП станом на 12.11.2014 р становить - 52 362 грн. (а.с. 6-8).

Судом встановлено, що ТДВ «СК «ДОМІНАНТА» здійснила на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 24 696,02 грн. та сплату пені у розмірі 9 526,57 грн., що підтверджується листом ТДВ «СК «ДОМІНАНТА» вих. № 0632 від 25.03.2016 р. (а.с. 9)

З вищевказаного вбачається, що загальна сума відшкодування відповідно до звіту № 15/293 про визначення матеріального збитку завданого власнику КТЗ ОРЕL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_6 в результаті його пошкодження при ДТП станом на 12.11.2014 р. ОСОБА_1 становить - складає 52 362 грн. з них 24 696,02 відшкодовано страховою, а отже різниця становить - 27666,70 грн.

Однак, відповідач не намагався за своєю ініціативою відшкодувати решту понесених матеріальних збитків позивача.

Таким чином, суд приходе до висновку, що ОСОБА_2 повинен відшкодувати решту витрати, понесених позивачем в результаті ДТП, а саме - 27 666, 70 грн.

За змістом ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1, 2 ст.1166 ЦПК України майнова шкода,завдана неправомірними

рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах,а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, оскільки відповідач не довів обставини, що включають його вину у завданні шкоди позивачу, то він повинен відшкодувати заподіяну шкоду.

Позивачу було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 25 000 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно до п.3Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.9Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідач не надав суду доказів того, що шкоду, завдану позивачу, спричинено внаслідок непереборної сили або умислу останнього, а тому має нести відповідальність незалежно від доведеності вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань.

Суд вважає, що діями відповідача були заподіяні моральні страждання позивачу, а саме, у позивача був порушений звичайний спосіб життя, пов'язаний з експлуатацію автомобіля, він був позбавлений можливості використовувати автомобіль за призначенням, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя.

Суд, з урахуванням принципів співмірності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5 000 гривень.

Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України стягується з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,23, 1166,1167,1187,1194 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_7, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - 27 666, 70 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_7, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - 840 грн. вартості звіту про визначення матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_7, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - 390 грн. відшкодування за оплату юридичних послуг.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_7, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - 1 280 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_7, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складення повного судового рішення - 30.11.2018 року.

Суддя: (підпис)

Копія вірна С.М. Науменко

Суддя: