Провадження № 4-с/521/44/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.

секретаря судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1І на дії/бездіяльність головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2В, про визнання незаконною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, заборони вчиняти певні дії та скасування актів та постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року представник скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із скаргою на дії/бездіяльність головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2В про визнання протиправним бездіяльність головного державного виконавця Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2В щодо відмови в знятті з реалізації об'єкта іпотеки (застави) квартири 8 будинку 22 «Б» по ул.Г.Петрова в м.Одесі в рамках виконавчого провадження № ВП 44004937 та просить зобов'язати головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2В в рамках виконавчого провадження № ВП 44004937 відповідно до п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернути виконавчий лист стягувачу, про що винести відповідну постанову; заборонити головному державному виконавцю Першого Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2В реалізацію, передачу у володіння об'єкт іпотеки (застави) квартири 8 будинку 22 «Б» по вул. Г.Петрова в м.Одеса в рамках виконавчого провадження № ВП 44004937; визнати незаконним та скасувати постанову головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В від 22.12.2017р ВП № 44004937 про передачу майна стягувачу ТОВ «Юридична група «Пріоритет» за рахунок погашення боргу; визнати незаконним та скасувати акт головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В від 22.12.2017р. ВП № 44004937 про реалізацію предмета іпотеки стягувачу ТОВ «Юридична група «Пріоритет»; визнати незаконним і скасувати постанову головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В від 29.11.2017р. ВП № 44004937 про зупинення виконавчого провадження; визнати незаконним дії головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В в рамках виконавчого провадження ВП № 44004937 по невиконанню ч.7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги представник скаржника зазначив, що в провадженні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси - головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В, знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом виданим 16.06.2014р. у справі № 521/12708/13-ц згідно якого звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру загальною площею 133,1 кв.м. яка розташована за адресою м.Одеса вул. Г.Петрова, 22 «Б» кв.8 та яка належить ОСОБА_3. Відповідно до норми ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), наказу Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016р. предмет іпотеки переданий на реалізацію шляхом проведення електронних торгів за допомогою ДП «Сетам». Згідно:протоколу № 280955 від 28.08.2017р. торги не відбулися; протоколу № 289420 від 09.10.2017р. торги не відбулися; протоколу № 296101 від 10.11.2017р. торги не відбулися.

Відповідно до ч.6 ст. 61 Закону в разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. На момент проведення електронних торгів тобто 10.11.2017р. стягувачем був ПАТ «Український інноваційний банк». З 10.11.2017р. стягувач ПАТ «Український інноваційний банк" не виявив бажання в установлений Законом строк-10 днів залишити за собою нереалізованої майно. Виходячи зі змісту ч.7 ст. 61 Закону в разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. Дані вимоги норми ч. 7 ст. 61 Закону головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В на думку скаржника та її представника не були виконані. Виходячи зі змісту вивчених матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що 22.12.2017р. головний державний виконавець Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В було винесено постанову про передачу майна стягувачу ТОВ «Юридична фірма «Пріоритет» за рахунок погашення боргу. При цьому повідомлень про заміну сторони виконавчого провадження боржнику не надходило. Також, в порушення норми ч.7 ст. 61 Закону 22.12.2017р. головний державний виконавець Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В було винесено акт про реалізацію предмета іпотеки стягувачу ТОВ «Юридична фірма« Пріоритет », коли як-такої реалізації предмета іпотеки не було, ТОВ «Юридична фірма «Пріоритет»в торгах участі не брала, і торги не відбулися. Крім того, на думку скаржника виходячи з ч.9 ст. 61 Закону стягувач який виявив бажання в порядку ч.7 ст. 61 Закону залишити за собою нереалізоване майно зобов'язаний внести на відповідний рахунок органу виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, яка підлягає стягненню на його користь, якщо початкова ціна перевищує суму боргу. Однак в матеріалах справи відсутні дані про внесення стягувачем коштів. 29.11.2017р. головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст. 34 Закону-звернення виконавця або заінтересованої особи із заявою до суду про заміну сторони правонаступником у порядку, встановленому ч. 5 ст. 15 Закону.

Заявник вважає що крім вищезазначеного головний державний виконавець Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_5В постановляючи незаконні рішення, порушив вимоги ч.ч.7.9 ст. 61, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 надав до суду заяву, у якій обставини, викладені у скарзі підтримав, просив скаргу задовольнити та разглянути вказане питання за своєї відсутності.

Головний державний виконавець Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_5В у судове засідання з розгляду скарги не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.449 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси - головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В, знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом виданим 16.06.2014р. у справі № 521/12708/13-ц, згідно якого звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру загальною площею 133,1 кв.м. яка розташована за адресою м.Одеса вул. Г.Петрова, 22 «Б» кв.8 та яка належить ОСОБА_3. Відповідно до норми ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), наказу Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016р. предмет іпотеки переданий на реалізацію шляхом проведення електронних торгів за допомогою ДП «Сетам». Згідно: протоколу № 280955 від 28.08.2017р. торги не відбулися; протоколу № 289420 від 09.10.2017р. торги не відбулися; протоколу № 296101 від 10.11.2017р. торги не відбулися.

Відповідно до ч.6 ст. 61 Закону в разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. На момент проведення електронних торгів тобто 10.11.2017р. стягувачем був ПАТ «Український інноваційний банк». З 10.11.2017р. стягувач ПАТ «Український інноваційний банк" не виявив бажання в установлений Законом строк-10 днів залишити за собою нереалізованої майно. Виходячи зі змісту ч.7 ст. 61 Закону в разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. Дані вимоги норми ч. 7 ст. 61 Закону головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В на думку скаржника та її представника не були виконані. Виходячи зі змісту вивчених матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що 22.12.2017р. головний державний виконавець Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В було винесено постанову про передачу майна стягувачу ТОВ «Юридична фірма «Пріоритет» за рахунок погашення боргу. При цьому повідомлень про заміну сторони виконавчого провадження боржнику не надходило. Також, в порушення норми ч.7 ст. 61 Закону 22.12.2017р. головний державний виконавець Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В було винесено акт про реалізацію предмета іпотеки стягувачу ТОВ «Юридична фірма «Пріоритет », коли як-такої реалізації предмета іпотеки не було, ТОВ «Юридична фірма «Пріоритет» в торгах участі не брала, і торги не відбулися. Крім того, виходячи з ч.9 ст. 61 Закону стягувач який виявив бажання в порядку ч.7 ст. 61 Закону залишити за собою нереалізоване майно зобов'язаний внести на відповідний рахунок органу виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, яка підлягає стягненню на його користь, якщо початкова ціна перевищує суму боргу. Однак в матеріалах справи відсутні дані про внесення стягувачем коштів. 29.11.2017р. головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст. 34 Закону-звернення виконавця або заінтересованої особи із заявою до суду про заміну сторони правонаступником у порядку, встановленому ч. 5 ст. 15 Закону. Крім того, головний державний виконавець Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_5В виносячи незаконні рішення порушив вимоги ч.ч.7.9 ст. 61, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб,що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно доцього Закону,а також рішеннями, які відповіднодо цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 6, 11 Закону України ««Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний: використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачені законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно доч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У відповідності до ч.6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» в разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

Виходячи зі змісту ч.7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» в разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.

Згідно наданих до суду матеріалів виконавчого провадження головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В не направлялось повідомлення стягувачу у порядку частини 7 статті 61 Закону України Про виконавче провадження.

Крім того, виходячи з частини 9 статті 61 Закону України Про виконавче провадження стягувач який виявив бажання в порядку ч.7 ст. 61 Закону залишити за собою нереалізоване майно зобов'язаний внести на відповідний рахунок органу виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, яка підлягає стягненню на його користь, якщо початкова ціна перевищує суму боргу. Однак в матеріалах справи відсутні дані про внесення стягувачем коштів.

Вищевказані дії суперечать загальним засадам та завданням здійснення виконавчого провадження та положенню статей 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином встановлено, що оскаржувані акти та постанови були винесені без вжиття у повному обсязі виконавчих дій, передбачених нормами Закону України «Про виконавче провадження», та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи без діяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, вчинивши виконавчі дії у обсязі, зазначеному у оскаржуваних постановах державний виконавець проігнорував вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне визнати оскаржувані постанови неправомірними і скасувати їх, знявши арешт з майна боржика, чим поновити порушене право скаржника, ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 450,451,453,459, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на (бездіяльність) головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2В - задовольнити.

Визнати протиправним бездіяльність головного державного виконавця Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, ОСОБА_2В щодо відмови в знятті з реалізації об'єкта іпотеки (застави) квартири 8, будинку 22 «Б», по вулиці Генерала Петрова в м.Одесі в межах виконавчого провадження № ВП 44004937.

Зобов'язати головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, ОСОБА_2В в межах виконавчого провадження № ВП 44004937, відповідно до п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернути виконавчий лист стягувачу, про що винести відповідну постанову.

Заборонити головному державному виконавцю Першого Малиновського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2В реалізацію, передачу у володіння об'єкт іпотеки (застави) квартири 8, будинку 22 «Б», по вулиці Генерала Петрова в м.Одесі в межах виконавчого провадження № ВП 44004937.

Визнати протиправним та скасувати постанову головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В від 22.12.2017р ВП № 44004937 про передачу майна стягувачу ТОВ «Юридична група «Пріоритет» за рахунок погашення боргу.

Визнати протиправним та скасувати акт головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В від 22.12.2017р. ВП № 44004937 про реалізацію предмета іпотеки стягувачу ТОВ «Юридична група «Пріоритет».

Визнати протиправним та скасувати постанову головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В від 29.11.2017року ВП № 44004937 про зупинення виконавчого провадження; визнати незаконним дії головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси, ОСОБА_2В в межах виконавчого провадження ВП № 44004937 по невиконанню ч.7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Зняти арешт на все майно та заборону на його відчуження, накладений постановою головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ОСОБА_2В

Ухвала можебути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які не були присутні при проголошенні ухвали можуть її оскаржити протягом пятнадцяти днів з дня отримання.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ