У Х В А Л А

29 листопада 2018 року

м.Харків

Справа № 639/5792/18

Провадження №2-з/639/36/18

Жовтневий районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б., розглянувши у судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя.

До позовної заяви заявлено вимогу про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на сумісне майно подружжя, а саме: автомобіль НОМЕР_1, 2010 року випуску, та автомобіль Renault Clio Symbol, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Відповідно ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно інформації з порталу МВС України, відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності автомобіль Renault Clio Symbol, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Автомобіль Ford Focus, АХ 3195 СІ, 2010 року випуску, належить ОСОБА_3. У звязку з тим, що вищевказана особа не є учасником справи, автомобіль, який їй належить на праві власності не може бути предметом позову, тому суд відмовляє в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1, 2010 року випуску.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

З огляду на наведене, враховуючи, що між сторонами виник спір, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, та вважає, що необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме на автомобіль Renault Clio Symbol, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 149,150,153,157 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль Renault Clio Symbol, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3).

В іншій частині відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею, строк пред'явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Ухвалу направити компетентним органам для відповідної реєстрації.

Копія ухвали після її виконання підлягає направленню ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Єрмоленко В.Б.