Справа № 408/4640/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, (далі за текстом ДП «СП «Олександрівське»), третя особа: Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, в якій після зменшення позовних вимог позивач просить визнати за нею право власності на спадщину матері ОСОБА_3 у вигляді 1/2 земельної частки (паю) у КСП імені Калініна Біловодського району Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свій позов позивач вказала, що 03.12.1994 помер її батько ОСОБА_4. За життя він працював у колгоспі імені Калініна у Біловодському районі Луганської області, який у 1993 році був реорганізований у КСП імені Калініна. 13 липня 1994 року КСП імені Калініна отримало державний акт на право колективної власності на землю на загальну площу 7835 га, невідємною частиною якого був список громадян членів КСП, які є співвласниками земель, переданих у колективну власність. Її батько, як член КСП, включений до такого списку за № 177, однак в цьому списку він значиться як ОСОБА_5. На момент смерті батька, у 1994 році, з ним проживала мати сторін ОСОБА_3. Вони жили у с. Бараниківка Біловодського району Луганської області по вул. Квітуча, 13. Мати прийняла спадщину після смерті батька, оскільки вступила у фактичне володіння його майном. 16 серпня 2006 року вона померла. За життя вона залишила заповіти на неї позивача у справі, сестру відповідача у справі та онуків. Ці всі права як вона, сестра, так онуки оформили. Однак мати за життя не оформлювала спадщину батька у вигляді земельної частки (паю), оскільки він помер через кілька місяців після видачі колективного державного акту на землю КСП.

Під час підготовчого провадження судом були задоволені клопотання представника позивача адвоката ОСОБА_6 щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи Біловодської районної державної адміністрації Біловодського району Луганської області, а також щодо витребування інформації про наявність державної реєстрації КСП імені Калініна та чи виготовлявся на імя померлого ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну долю (пай).

До початку розгляду справи по суті від позивача та її представника надійшли заяви, в яких вони просили розглянути справу за їхньої відсутності, позовну вимогу задовольнити.

Відповідач, яка була присутньою під час підготовчого провадження, в судове засідання для розгляду справи по суті не зявилась, причин неявки суду не повідомила, відзив на позов не надавала, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами.

Третя особа направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутності їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи, чого не оспорювалось відповідачем, судом встановлено, що батько сторін ОСОБА_4 за життя дійсно працював у колгоспі імені Калініна, який потім було реорганізовано в КСП імені Калініна, що підтверджується його трудовою книжкою колгоспника. Дане підприємство розташовувалось на території Бараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області, діяльність якого на цей час припинилась, про що йдеться з даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в яких відсутній запис про існування даного цього підприємства.

13 липня 1994 року КСП імені Калініна отримало державний акт на право колективної власності на землю серії ЛГ № НОМЕР_1 на загальну площу 7835 га. Невідємною частиною цього акту є список громадян членів КСП співвласників земель переданих у колективну власність, до якого включений батько сторін під номером 177, де він вказаний як «Кравченко Валентин Моісейович», у звязку з чим мав право на виділ землі при її паюванні.

Через декілька місяців після отримання КСП імені Калініна державного акту на право колективної власності ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією його свідоцтва про смерть, у звязку з чим він не отримав землю при її паюванні із земель даного КСП, на яку мав право в розмірі 9,06 умовних кадастрових гектарів, вартістю на цей час - 189971,29 грн.

На момент смерті ОСОБА_4 усе майно, а також усі його права і обовязки, успадкувала його дружина ОСОБА_3, яка фактично вступила у фактичне володіння майном чоловіка, отже відповідно до вимог ст. 529 ЦК УРСР, таким чином, фактично прийняла спадщину після померлого, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 25 листопада 1997 року, оформленого на імя ОСОБА_3 на майно, що залишилось після смерті її чоловіка.

Однак ОСОБА_3 за життя не оформила свої спадкові права на землю із земель КСП імені Калініна, хоча вона й входить складу спадщини після смерті ОСОБА_7

Зі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 йдеться, що вона померла 16 серпня 2006 року. Після її смерті право на спадщину згідно заповітів оформили вони, сторони у справі, та онуки.

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 квітня 2007 року, оформленого на імя позивача, підтверджується факт, що вона успадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_3 право на ? частку земельної частки (паю), яка перебувала у власності КСП імені Калініна розміром 1,64 умовних кадастрових гектарів, що належала ОСОБА_3

Дана обставина свідчить, що позивач дійсно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, в тому числі й на неоформлене останньою право на земельну часку (пай) після смерті ОСОБА_4, яке не входило до заповітів її матері.

Між тим позивач позбавлена оформити своє право на спадщину у вигляді права на земельну частку (пай), що не оформила за життя її мати, оскільки ОСОБА_4П так й не встиг оформити сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель КСП імені Калініна, що підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 14.12.2017 № 0-12-0.17-460/101-17, з якої вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на чоловіка ОСОБА_3 не оформлювався і не видавався.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК).

Застосовуючи наведені норми закону до правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає необхідним визнати за позивачем право на спадщину, а не право власності на неї, як про це просить позивач, оскільки ці поняття не є тотожними. Так, право власності може бути визнане судом лише на майно, що входить до складу спадщини. На спадкові права, що залишились після смерті спадкодавця суд визнає лише право на спадщину.

Суд враховує, що позивач зменшила свої вимоги виходячи із положень статті 1245 Цивільного кодексу України, яка наголошує, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

За законом спадкоємцями першої черги на спадщину після смерті ОСОБА_3 є сторони в рівних частках, які спадщину фактично прийняли.

Отже, з урахуванням всього наведеного позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а саме визнати за нею право на ? спадщини, що залишилась після смерті її матері ОСОБА_3 на неоформлені спадкові права після смерті ОСОБА_7

Враховуючи, що позивачем було зменшено розмір позовних вимог, їй також слід повернути частину судового збору, що було сплачено надмірно.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 92830, Луганська область, Біловодський район, с. Бараниківка, вул. Квітуча, 24, (іпн. НОМЕР_2), в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, яка померла 16 серпня 2006 року, право на спадщину у вигляді ? земельної частки (паю) із земель колишнього КСП імені Калініна, що повинна була виділена ОСОБА_4, померлому 03 грудня 1994 року, яка знаходяться на території колишньої Бараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області повернути ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 92830, Луганська область, Біловодський район, с. Бараниківка, вул. Квітуча, 24, (іпн. НОМЕР_2) надмірно сплачений нею судовий збір в сумі 949,89 грн., що був оплачений нею згідно квитанції ПАТ «Державний ощадний банк України» № від 16 жовтня 2017 року.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене в частині вирішення спору по суті до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з моменту складання та підписання повного його тексту.

Повний текст рішення складений та підписаний 29 травня 2018 року.

Головуючий: