Справа № 558/275/18
номер провадження 2/558/85/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Демидівський районний суд

Рівненської області

у складі :

одноособово суддя Олексюк А.О.

секретар судових засідань ОСОБА_1,

сторони по справі: позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3,

з участю сторін по справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (жительки с.Охматків, вул.Тиха, 23 Демидівського району Рівненської області) до ОСОБА_3 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_1), про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 19.07.2002 року Княгиненською сільською радою Демидівського району Рівненської області за актовим записом №7, відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 та стягнути на її користь понесені нею судові витрати.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що у шлюбі з ОСОБА_3 перебуває з 19.07.2002 року. В шлюбі у них народилися син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6. Під час спільного проживання з'ясувалось, що вони різні по характеру люди, у них різні погляди на життя, і як результат цього постійні конфлікти та суперечки. Останнім часом вони втратили почуття любові і поваги один до одного, шлюбних відносин не підтримують понад рік. Примирення між ними неможлив, тому наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково. Відповідач пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, так як дружина зловживає спиртними напоями. Знайшла собі іншого чоловіка з яким підтримує стосунки, та планує створити іншу сім'ю. Шлюбних відносин, як чоловік та дружина вони не підтримують приблизно один рік.

Позов в частині стягнення із нього на користь позивачки витрат на правову допомогу не визнає, так як не рахує себе виним в розпаді сім'ї.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог в частині про розірвання шлюбу не встановлено.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи.

В ході розгляду справи сторони заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про одруження серії І-ГЮ № 051710 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували свій шлюб 19 липня 2002 року /а.с.3/.

Відповідно до свідоцтв про народження дітей серії 1-ГЮ № 147069 та серії 1-ГЮ №096361 батьками ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.6,7/.

З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища - ОСОБА_4.

Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідач ОСОБА_3 вважає винним у розпаді сім»ї позивача. Сім»я розпалась внаслідок неправильних дій позивача, тому позовні вимоги в частині стягнення із нього витрат на правничу допомогу не визнає . Під час розгляду справи, суд заслухавши пояснення обох сторін, приходить до висновку, що в розпаді сім'ї винні обидві сторони, тому вважає за необхідне судові витрати покласти на обидві сторони в рівних частках.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір 704 гривні 80 копійок, що підтверджується наданою суду квитанцією № 19 від 08.05.2018 року та витрати на правничу допомогу в розмірі 700 гривень підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру № 41 від 08.05.2018 року.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 352 гривні 40 копійок судового збору та 350 гривень витрат, понесених за надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст.104, 105, 110,112,113 Сімейного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

На підставі ст.ст. 24, 110, 105,112,113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 (жительки с.Охматків, вул.Тиха, 23 Демидівського району Рівненської області) до ОСОБА_3 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_1), про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрований 19 липня 2002 року Княгининською сільською радою, Демидівського району Рівненської області , про що зроблено запис 7.

Відновити ОСОБА_2 її дошлюбне прізвище ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8), сплачені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок та 350 (триста п'ятдесят) гривень витрат, понесених за надання правничої допомоги.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.06.2018 року.

С У Д Д Я: