АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 681/469/18
Провадження № 22-ц/792/978/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року про відмову у задоволенні скарги на рішення, дії державного виконавця (суддя Горщар А.Г.),

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до місцевого суду із скаргою на рішення, дії державного виконавця, просив визнати постанову державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області Демченко П.Ю. від 10 січня 2018 року про залучення приватного підприємця-оцінювача ОСОБА_6 для оцінки об'єктів нерухомості і земельної ділянки у АДРЕСА_1, що належать скаржнику на праві власності, і висновок оцінювача ОСОБА_6 від 23 березня 2018 року про оцінку майна і вказаної земельної ділянки - неправомірними і зобов'язати виконавчу службу усунути ці порушення шляхом призначення експертної оцінки нерухомості і земельної ділянки експертом з кваліфікацією судового експерта. Також просив зупинити передачу майна і вказаної земельної ділянки на реалізацію до проведення експертної оцінки судовим експертом.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення, дії державного виконавця відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить її скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з метою визначення, перевірки достовірності/недостовірності висновку приватного підприємця-оцінювача про вартість нерухомого майна і земельної ділянки від 23 березня 2018 року шляхом проведення рецензування висновку у компетентній установі.

Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому у повторній перевірці достовірності висновку приватного підприємця-оцінювача ОСОБА_6 вартості нерухомого майна та його земельної ділянки експертом або іншим компетентним органом на розсуд суду. Вважає, що суд помилково не застосував до спірних правовідносин вимоги ст. ст. 386 ЦК України, ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 447 ЦПК України, що призвело до прийняття помилкової ухвали.

Посилається на те, що будь-якої згоди на проведення оцінки вартості належного йому нерухомого майна та землі приватним підприємцем-оцінювачем боржник не давав, а виконавча служба вчинила ці дії за власною ініціативою, лише повідомивши ОСОБА_4 про висновок, який, на його думку, порушує його майнові права, передбачені ст. 386 ЦК України, оскільки оцінювач явно занизив вартість об'єктів нерухомого майна і земельної ділянки.

Полонський РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області, направляючи боржнику висновок приватного оцінювача, не ознайомив ОСОБА_4 з процесуальними правами, про можливість рецензування висновку у разі незгоди з ним, та порядок його проведення, тому він у 10-денний термін оскаржив висновок до суду, а не вимагав проведення рецензування висновку іншим компетентним органом.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Правовідносини, які виникають у процесі виконання судового рішення, а також здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України регулюються, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», "Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно до частин 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, та при цьому зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

За положеннями ч. 1 ст. 20 вищезгаданого Закону для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Визначення вартості майна боржника здійснюється, відповідно до ст. 57 цього ж Закону, за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. Визначення вартості, оцінки майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, а тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку до суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 447 ЦПК України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Суб'єктами оціночної діяльності, відповідно до ст. 5 вказаного Закону, є, зокрема суб'єкти господарювання зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Ст. 7-1 названого Закону встановлено, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 4, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» боржник у разі непогодження з висновком оцінювача може вимагати рецензування звіту про оцінку майна, яке полягає в критичному розгляді та наданні висновків щодо його повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 4 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46381946 по примусовому виконанню виконавчого листа №2213/1588, виданого Полонським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» 21412 доларів США 58 центів, а також 1734 грн. судового збору (а. с. 20).

21 грудня 2017 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника приміщення адмінбудівлі з прибудовами, земельної ділянки площею 0,1978 га, які розташовані в АДРЕСА_1, без зауважень з боку боржника (а. с. 29-31).

10 січня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою для визначення вартості описаного й арештованого майна призначено оцінювача ОСОБА_6, якого зобов'язано надати письмовий висновок з питань ринкової вартості вищевказаного приміщення адмінбудинку і земельної ділянки, та попереджено оцінювача про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові (а. с. 8).

Між оцінювачем ОСОБА_6 та Головним територіальним управлінням юстиції у Хмельницькій області укладено договір № 5 на проведення оцінки арештованого майна, та цього ж дня оцінювачем надано висновок про вартість вище переліченого майна (а. с. 34), за яким визначено ринкову вартість об'єкта оцінки станом на 12 березня 2018 року в загальній сумі 751 419 грн.

22 лютого 2003 року ОСОБА_6 видано кваліфікаційне свідоцтво оцінювача з безстроковим терміном дії, а 29 квітня 2004 року він отримав свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів НОМЕР_1 та 1 квітня 2016 року йому видано сертифікат суб'єкта оціночної діяльності із спеціалізації, зокрема, оцінка нерухомого майна, нерухомості, у тому числі, земельних ділянок (а. с. 39-41).

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення, дії державного виконавця, суд виходив з того, що державний виконавець правомірно залучив до проведення оцінки арештованого майна оцінювача ОСОБА_6, повноваження якого відповідають вимогам ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Висновки суду мотивовані тим, що ОСОБА_6 22 лютого 2003 року видано кваліфікаційне свідоцтво оцінювача з безстроковим терміном дії, а 29 квітня 2004 року він отримав свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів НОМЕР_1 та 1 квітня 2016 року йому видано сертифікат суб'єкта оціночної діяльності із спеціалізації, зокрема, оцінка нерухомого майна, нерухомості, у тому числі, земельних ділянок.

Також судом зазначено, що законодавством не передбачено обов'язку виконавця в процесі виконання судового рішення визначати вартість арештованого майна шляхом залучення для його оцінки судового експерта, тому дійшов висновку, що постанова державного виконавця про залучення приватного підприємця оцінювача ОСОБА_6 є законною.

Суд також зазначив, що скаржником не надано будь-яких належних та допустимих доказів, що ОСОБА_6 занижена вартість арештованого майна і ОСОБА_4 не скористався правом вимагати рецензування звіту про оцінку майна.

З таким висновком погоджується Апеляційний суд Хмельницької області.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому у повторній перевірці достовірності висновку приватного підприємця-оцінювача ОСОБА_6 вартості нерухомого майна та його земельної ділянки експертом або іншим компетентним органом на розсуд суду, є необґрунтованим і суперечить вимогам вищенаведених норм Закону. Апелянт не надав доказів, які б спростовували оцінку, проведену суб'єктом господарської діяльності.

Вищезазначене суперечить посиланню апелянта, що суд помилково не застосував до спірних правовідносин вимоги ст. ст. 386 ЦК України, ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 447 ЦПК України.

Посилання апелянта, що будь-якої згоди на проведення оцінки вартості належного йому на праві власності нерухомого майна та землі приватним підприємцем-оцінювачем боржник не давав, а виконавча служба вчинила ці дії за власною ініціативою, лише повідомивши ОСОБА_4 про висновок, який, на його думку, порушує його майнові права, передбачені ст. 386 ЦК України суперечить вимогам ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» і є необґрунтованим.

Посилання апелянта на те, що Полонський РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області, направляючи боржнику висновок приватного оцінювача, не ознайомив ОСОБА_4 з процесуальними правами, про можливість рецензування висновку у разі незгоди з ним, та порядок його проведення, тому він у 10-денний термін оскаржив висновок до суду, а не вимагав проведення рецензування висновку іншим компетентним органом, не може бути підставою для скасування рішення суду. З повідомлення Полонського відділу виконавчої служби вбачається, що боржнику були повідомленні його права (а.с. 5).

Посилання ОСОБА_4 на те, що вартість арештованого майна явно занижена, є голослівним, оскільки апелянт не надав доказів на підтвердження цього ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, на думку Апеляційного суду Хмельницької області, відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у визнанні неправомірною постанови державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області Демченко П.Ю. від 10 січня 2018 року про залучення приватного підприємця-оцінювача ОСОБА_6 для оцінки об'єктів нерухомості і земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки ухвала суду правильна, обґрунтована, відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Хмельницької області

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 23 червня 2018 року.

Судді: /підписи/ А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Горщар А.Г. Категорія: ухвала

Доповідач - Купельський А.В.