РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Іванова О. В.

позивач -ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

у с т а н о в и в:

03.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2012 по справі №2014/154/2012 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 300 грн. 00 к. на місяць на 1/4 частину від усіх видів заробітку щомісячно й до досягнення дочкою повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.02.2012. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Малолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом з нею та перебуває виключно на її утриманні. Вона без участі відповідача виховує дочку, яка зареєстрована разом з нею за адресою: АДРЕСА_1. Аліменти відповідач не сплачує та має по їх сплаті заборгованість.

На даний час її матеріальний стан суттєво змінився з моменту призначення аліментів, оскільки вона почала витрачати значно більший розмір коштів на утримання дочки, що обумовлене наступним: дочка подорослішала, навчається у шкільному навчальному закладі, що автоматично потягло збільшення потреб у розвитку дочки, вона є ученицею 4-го класу Слобожанського ліцею №1, де приймає участь у шкільних заходах, а тому потребує додаткових витрат.

Відповідач працевлаштований, має стабільний заробіток, інших утриманців не має.

Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з'явилися, що з урахуванням поданих ними заяв про судовий розгляд справи за їх відсутністю, не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно свідоцтву про народження Серія НОМЕР_3, довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області №3846 від 13.09.2018, рішення Зміївського районного суду Харківської області №2014/158/2012 від 06.02.2012 вбачається, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, мають спільну дитину - малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а. с. 8, 9, 11).

За рішенням Зміївського районного суду Харківської області №2014/154/2012 від 13.02.2012 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з 17 січня 2012 року і до повноліття дитини з послідуючою індексацією відповідно до закону (а. с. 29, 30).

Згідно довідки Слобожанського ліцею №1 Зміївської районної ради Харківської області №230 від 13.09.2018 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в 4-В класі у Слобожанському ліцеї №1 (а. с. 7).

Даними довідки ТОВ "Завод "Енергостіл" №ЗЭС0000037 від 20.11.2018 підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно працює з 12.06.2018 на посаді Стропальник 3-го розряду, за період з 01.08.2018 по 31.10.2018 йому нараховано дохід 22989 грн. 00 к. (а. с. 32).

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідністю з частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі системного аналізу зазначених вище норм слід зазначити, що чинним законодавством (статті 182, 183 Сімейного кодексу України) підвищений мінімальний розмір аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також передбачено стягування аліментів у розмірі частки від заробітку платника аліментів, якщо стягувач не просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Таким чином, наявні законні підстави для збільшення розміру аліментів до гарантованого мінімального розміру та стягування їх у розмірі частки від заробітку відповідача.

Частиною 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням наведених у позовній заяві обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявні законні підстави для збільшення розміру аліментів та визначення їх у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є обґрунтованою.

У новому розмірі аліменти належить стягувати з дня набрання рішенням законної сили та з цього часу належить припинити стягування аліментів підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області №2014/154/2012 від 13.02.2012.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 141, частиною 2 статті 247, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області № 2014/154/2012 від 13.02.2012 стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з 17 січня 2012 року і до повноліття дитини з послідуючою індексацією відповідно до закону.

Стягувати з ОСОБА_2, працюючого в ТОВ "Завод "Енергостіл", на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягування аліментів на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області № 2014/154/2012 від 13.02.2012.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 к., які перерахувати на рахунок отримувача 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Повне рішення складено 29.11.2018.

Головуючий: В. В. Овдієнко