Ухвала

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 624/604/16-ц

провадження № 61-3250св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство імені Щорса,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства імені Щорса на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року у складі судді Куст Н. М. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Котелевець А. В., Піддубного Р. М., Швецової Л. А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суд із позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса (далі - ПСП ім. Щорса) про визнання договору оренди землі недійсним та витребування земельної ділянки.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 6,9263 га, на підставі Державного акту на право приватної власності від 05 липня 2002 року НОМЕР_1, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, кадастровий НОМЕР_2.

Цінним листом від 26 травня 2016 року позивачем була подана вимога до ПСП ім. Щорса щодо правових підстав використання підприємством належної їй земельної ділянки.

ЇЇ вимогу відповідач не розглядав, цінний лист повернуто поштою, в зв'язку зі спливом терміну зберігання поштової кореспонденції.

Також позивачем була подана заява до відділу Держгеокадастру у Кегичівському районі Харківської області щодо існування правового обтяження на її земельну ділянку у Державному реєстрі земель, засноване на договорі оренди землі, який діяв відповідно до наказу Держкомзему «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель» від 02 липня 2003 року № 174 - держателя цього реєстру.

Листом від 17 червня 2016 року відділом Держкомзему була надана позивачеві копія договору оренди землі від 01 лютого 2007 року № 145, зареєстрованого у Кегичівському відділі Харківської філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 лютого 2008 року за №39. Ознайомившись з договором, позивач дізналась, що його та додатки до нього вона не підписувала і з її сторони не було волевиявлення на укладання цього правочину.

Позивач вказувала, що та обставина, що договір оренди землі, на підставі якого відповідач користується належною їй земельною ділянкою, не підписаний нею, свідчить про відсутність її наміру укладати цей договір, укладення договору не відповідало її волі, укладати вказаний договір вона не бажала, що порушує її права, як власника.

У зв'язку з вищенаведеним, ОСОБА_4 просила визнати недійсним договір оренди землі від 01 лютого 2007 року № 145, укладений між нею та ПСП ім. Щорса, зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам України» 01 лютого 2008 року за № 39; зобов'язати ПСП ім. Щорса повернути ОСОБА_4 земельну ділянку площею 6,9263 га, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, кадастровий НОМЕР_2; вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 01 лютого 2007 року № 145, укладений між ОСОБА_4 та ПСП ім. Щорса, зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам України» 01 лютого 2008 року за № 39. Зобов'язано ПСП ім. Щорса повернути ОСОБА_4 земельну ділянку площею 6,9263 га, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, кадастровий НОМЕР_2. Стягнуто з ПСП ім. Щорса на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 102, 40 грн та за проведення почеркознавчої експертизи - 8 606, 00 грн, в загальному розмірі - 9 708, 40 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки позивач особисто не підписувала договір оренди землі від 01 лютого 2007 року № 145, повноваження на це в установленому законом порядку іншій особі не надавала, що свідчить про відсутність волі орендодавця на його укладення, а тому наявні правові підстави для визнання його недійсним та повернення земельної ділянки власнику.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2017 року апеляційну скаргу ПСП імені Щорса відхилено, рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

02 січня 2018 року ПСП імені Щорса подало касаційну скаргу на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2017 року, в якій просить скасувати указані судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач протягом 9 років регулярно отримувала орендну плату, що свідчить про її обізнаність про всі умови договору оренди землі; початок перебігу строку позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачем, необхідно обчислювати саме з моменту укладення спірного договору.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного сільськогосподарського підприємства імені Щорса про визнання договору оренди землі недійсним та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства імені Щорса на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик