Справа № 669/1054/18
Провадження № 2/669/478/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 листопада 2018 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.

з участю: секретаря судового засідання Демянюк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогіря цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком № 68 квартира 1 по вул. Шевченка смт. Білогіря Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником земельної ділянки, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Шевченка, 68 у смт. Білогіря Хмельницької області. Згідно довідки виконавчого комітету Білогірської селищної ради Хмельницької області, за зазначеною адресою зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачів у справі. Але житловий будинок АДРЕСА_1 у 2016 році знищено, що також підтверджується даними інформаційної довідки №56376459 від 31 березня 2016 року. Він неодноразово в телефонному режимі пропонував відповідачам у добровільному порядку знятися з реєстрації за зазначеною адресою, однак вони на його пропозицію ніяким чином не відреагували, згодом звязок з ними було втрачено, вже близько 6 років вони не зявляються і немає можливості вирішити питання про зняття їх з реєстрації. На даний час він має намір на належній йому зазначеній земельній ділянці розпочати будівництво, однак реєстрація відповідачів за зазначеною адресою позбавляє його права у повній мірі користуватися своєю власністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяви, в яких він позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав повністю, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, крім того, просив судові витрати по сплаті судового збору покласти на нього .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не зявилися, про причину неявки суд не повідомили, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Шевченка, 68 у смт. Білогіря Хмельницької області, підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 серпня 2015 року № 41987651, договорами купівлі-продажу земельної ділянки від 14 квітня 2016 року НАІ № 110491, зареєстрованого в реєстрі за № 452, від 10 жовтня 2012 року ВРТ № 941292, зареєстрованого в реєстрі за № 752, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 61022566 від 09 червня 2016 року та № 57362499 від 14 квітня 2016 року.

Із довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 20 вересня 2018 року № 4474 та повідомлень цієї є ради від 01 жовтня 2018 року №№402, 403 встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно зареєстровані в житловому будинку № 68 квартира 1 по вул. Шевченка смт. Білогіря Хмельницької області, однак фактично за даною адресою не проживають, інформація щодо місця проживання даних осіб у селищній раді відсутня.

З письмових пояснень сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснення яких визнані судом як письмові докази, слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 АДРЕСА_2 з 2010 року не проживають, житловий будинок за вказаною адресою розібраний на будівельні матеріали весною 2016 року.

Крім того, факт знищення житлового будинку № 68 квартира 1 по вул. Шевченка смт. Білогіря Хмельницької області підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 55817181 від 24 березня 2016 року та № 56376459 від 31 березня 2016 року, згідно яких обєкт нерухомого майна, а саме житловий будинок № 68 по вул. Шевченка в смт. Білогіря Хмельницької області, закрито на підставі його знищення.

За змістом ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як передбачено у п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна.

Житловий будинок АДРЕСА_1 обвалився і його було розібрано на будівельні матеріали. У звязку із знищенням зазначеного будинку, відповідно до вимог закону, право власності на нього для відповідачів припинилось. Тобто, відповідачі втратили право власності на зазначений будинок з вказаної причини, а право власності, як визначено у ст. ст. 317, 319 ЦК України, передбачає сукупність трьох його елементів - право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки відповідачі втратили право власності на житловий будинок у звязку з його відчуженням, житловий будинок за вищезазначеною адресою знищений, то автоматично вони позбулись і права користування ним, яке є однією із складових частин права власності.

Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Позивач є власником вказаної земельної ділянки. Місце проживання відповідачів зареєстроване за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча вони більше 8 років мешкають за іншими адресами. Реєстрація відповідачів за адресою розташування належної позивачу на праві власності земельної ділянки утворює перешкоди при здійсненні ним зазначеного права. Відповідачі не бажають знятися з реєстраційного обліку за згаданою адресою, де відсутнє будь-яке належне їм майно.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідачі не надали доказів того, що між ним та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому приміщенні позивача більше одного року, житловий будинок на даний час знищено, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим будинком № 68 квартира 1 по вул. Шевченка смт. Білогіря Хмельницької області, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 133, 141, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком № 68 квартира 1 по вул. Шевченка смт. Білогіря Хмельницької області.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим будинком № 68 квартира 1 по вул. Шевченка смт. Білогіря Хмельницької області.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо рішення було складено без участі особи, яка його оскаржує, вона має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення їй повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О. І. Давидюк