Справа №746/440/18
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2018 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н.А.

при секретарі Жмаці-Каленіченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» до ОСОБА_1 про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди та скасування її державної реєстрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», Талалаївська районна державна адміністратиція Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій», звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його наступним.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі б/н від 01 листопада 2016 року щодо передачі в срокове платне користування земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0415, площею 2,86 га, яка розташована на території Гурбинської сільської ради Срібнянського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років. Державну реєстрацію права оренди земельної ділянки було проведено 01 листопада 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

05 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Обрій» з проханням виплатити орендну плату за договором оренди за 10 років наперед, так як має мету- здійснити купівлю житлової будівлі. ОСОБА_2 повідомили, що рішення про виплату коштів приймається загальними зборами учасників ТОВ «Обрій». Щоб виплатити грошові кошти наперед, ОСОБА_2 запропонували укласти з ТОВ «Обрій» договір емфітевзису, за умовами якого ОСОБА_1 отримав би плату за користування земельною ділянкою за весь строк дії укладеного договору. ОСОБА_2 повідомлено, що реєстрація договору емфітевзису можлива лише за умови розірвання діючого договору оренди землі, оскільки одночасна реєстрація двох видів права користування земельною ділянкою законодавством не передбачена. Також до відома ОСОБА_1 доведено, що існує ризик, що після розірвання договору оренди ТОВ «Обрій» втратить право оренди та може втратити право збору врожаю. ОСОБА_1 запевнив, що має на меті укладення договору емфітевзису і не планує подальших дій зі своєю земельною ділянкою після розірвання договору оренди, окрім як укладення договору емфітевзису з ТОВ «Обрій». ОСОБА_1 усвідомлював факт настання несприятливих наслідків для ТОВ «Обрій» в результаті введення в оману останнього.

Протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Обрій» № 18/06/18-01 від 18 червня 2018 року надано дозвіл на укладення договору емфітевзису з ОСОБА_1

19 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Обрій» було укладено угоду про розірвання договору оренди землі № б/н від 01.11.2016 року та 25.06.2018 року здійснено державну реєстрацію припинення права оренди.

Після завершення процесу збору необхідних документів для реєстрації договору емфітевзису, ОСОБА_1 перестав виходити на звязок, а потім відмовився підписувати договір емфітевзису, не пояснюючи причин. В результаті дій ОСОБА_1 ТОВ «Обрій» втратило право оренди та понесло збитки у вигляді втраченого врожаю.

Ознакою обману є умисел ОСОБА_1, який знав про настання негативних обставин для ТОВ «Обрій» після розірвання договору оренди землі та не підписання договору емфітевзису, а також, що якби ТОВ «Обрій» володіло інформацією про небажання ОСОБА_1 укладати договір емфітевзису, то не розривало б договір оренди землі.

Тобто, формування волевиявлення ТОВ «Обрій» для розірвання договору оренди, відбувалося внаслідок недобросовісних дій ОСОБА_1, що полягали в повідомленні відомостей, які спонукали ТОВ «Обрій» до укладення угоди про розірвання договору оренди. ОСОБА_1, який мав мету здійснити купівлю нерухомості, запевнивши ТОВ «Обрій» у продовженні договірних відносин, усвідомлюючи наслідки своїх дій, позбавив ТОВ «Обрій» належним чином орендованої земельної ділянки та майбутнього врожаю. Позивач жодного разу не порушував умов договору оренди, своєчасно сплачував орендну плату і не мав планів розривати орендні відносини.

ТОВ «Обрій» ні за яких обставин не укладало б угоду про розірвання договору оренди землі, коли йому були б відомі факти, що наступлять після реєстрації даної угоди. В даному випадку обман використовувався для того, щоб спонукати ТОВ «Обрій» до укладення угоди про розірвання договору оренди. Внаслідок обману ОСОБА_1 настали несприятливі наслідки для ТОВ «Обрій» - втрата орендних відносин та врожаю.

Просить визнати недійсною з моменту вчинення, угоду б/н від 19 червня 2018 року про розірвання договору оренди землі від 01 листопада 2016 року, укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» щодо земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0415, площею 2,86 га., розташованої території Гурбинської сільської ради Срібнянського району, та скасувати рішення державного реєстратора № 41857996 від 02.07.2018 року про державну реєстрацію припинення іншого речового права.

Представник позивача ТОВ «Обрій», ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пославшись на підстави задоволення позову, відповідно до ст. 230 ЦК України, викладені у позовній заяві. Пояснив, що у червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з проханням виплатити йому орендну плату за оренду його земельної ділянки наперед на 10 років, так як йому були потрібні кошти для придбання нерухомості. За ініціативою ТОВ «Обрій» ОСОБА_2 було запропоновано розірвати діючий договір оренди земельної ділянки та укласти договір емфітевзису, після чого орендар ТОВ «Обрій» зможе виплатити йому грошові кошти. ОСОБА_1 на вказану пропозицію погодився та 19.06.2018 року уклав з ТОВ «Обрій» угоду про розірвання договору оренди. 25.06.2018 року вказану угоду подано до державного реєстратора, а 02.07.2018 року проведено реєстрацію вказаної угоди. Після розірвання договору оренди, доки ТОВ «Обрій» займалось підготовкою проекту договору емфітевзису, отримуючи консультації з центрального офісу в м. Києві, звідки в електронному варіанті і було отримано проект вказаного договору, ОСОБА_1 перестав виходити на звязок. ТОВ «Обрій» були сплачені кошти за вчинення нотаріальних дій щодо оформлення договору емфітевзису, проте ОСОБА_1 для підписання договору не зявився. Укладення угоди про розірвання договору оренди відбулось під впливом обману зі сторони ОСОБА_1 Обман відбувся в наданні ОСОБА_1 згоди укласти договір емфітевзису з ТОВ «Обрій», тоді як насправді наміру на укладення вказаного правочину ОСОБА_1 не мав.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що має дві земельні ділянки, які перебувають в оренді ТОВ «Обрій». У нього виникла потреба купити будинок, для чого були потрібні значні кошти. Він чув, що можна отримати грошові кошти за оренду земельної ділянки за декілька років наперед. В червні 2018 року він звернувся до орендаря ТОВ «Обрій» з проханням виплатити його грошові кошти за оренду земельної ділянки в сумі 60000-70000 гривень. У виплаті таких коштів йому відмовили. Потім викликали до контори і сказали, що потрібно поставити підпис, що він і зробив. Далі сказали, що потрібно зачекати. Після того, як ТОВ «Обрій» не пообіцяло виплатити йому кошти, не маючи ніяких гарантій, що такі кошти він отримає, він вирішив, що якщо ТОВ «Обрій» не виплатить кошти, то можливо виплатить хтось інший. Тому вирішив укласти договір оренди з СТОВ «Батьківщина». Щодо підстав розірвання договору оренди з ТОВ «Обрій» та його згоди на укладення договору емфітевзису з вказаною юридичною особою, умов запропонованого договору емфітевзису, обізнаності про дату, час і місце укладення договору ОСОБА_1 стверджував, що йому ніхто нічого не пропонував, а йому були потрібні кошти.

Представник відповідача ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_4, у судовому засіданні 22.11.2018 року позовні вимоги не визнав та пояснив, що ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Обрій» з проханням виплатити певні кошти за оренду його земельної ділянки для купівлі житлового будинку. Вказані кошти йому потрібні були терміново. Не маючи наміру розривати договір оренди, відповідно до положень п. 4.9 вказаного договору, ОСОБА_1 мав таке право. Проте орендар, ТОВ «Обрій», запропонував вирішити це питання шляхом розірвання діючого договору оренди та укладення договору емфітевзису. Не будучи юридично обізнаним, ОСОБА_1 на це погодився. 19 червня 2018 року підписав угоду про розірвання договору оренди. Після цього, за відсутності будь-яких комунікацій з ТОВ «Обрій», розуміючи, що орендної плати він не отримає, ОСОБА_1 сприйняв вказані дії, як образу та вирішив укласти договір з іншою особою. Вважає, що посилання представника позивача про введення в оману ТОВ «Обрій» є надуманими, так як вся ініціатива щодо розірвання діючого договору оренди та укладення договору емфітевзису виходила від орендаря, а не від ОСОБА_1 Лише 11.07.2018 року, за спливом тривалого часу після звернення, ОСОБА_1 почав проводити якісь дії. Зазначив, що позивачем не доведено у суді, що ТОВ «Обрій» не мало змоги виплатити ОСОБА_2 грошові кошти відповідно до п. 4.9 договору оренди; про те, що рішенням учасників товариства у виплаті таких коштів відмовлено; що ОСОБА_1 надавав згоду на укладення договору емфітевзису; що ОСОБА_2 проект договору емфітевзису було направлено для ознайомлення. Після надання особистих пояснень відповідачем ОСОБА_1, представник відповідача, адвокат ОСОБА_4, посилання у відзиві на позов та пояснення у судовому засіданні, про надання ОСОБА_1 згоди на укладення договору емфітевзису, спростував, повідомивши, що ці обставини від відповідача ОСОБА_1 не були йому відомі і він виходив з власних міркувань.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», ОСОБА_5, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові пояснення, в яких обгрунтовує безпідставність позовних вимог та просить відмовити в позові.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Талалаївської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що станом на червень 2018 року працювала в ТОВ «Обрій» інспектором по паях, підтримувала звязок з нотаріусом щодо оформлення орендодавцями спадщини за земельні ділянки, що перебували в оренді товариства. ОСОБА_1 бачила, коли він писав заяву на отримання щорічної орендної плати за земельну ділянку. Щодо домовленості на укладення договору емфітевзису між ТОВ «Обрій» і ОСОБА_1 їй нічого невідомо. В кінці травня чи червні 2018 року з м. Києва на електронну адресу був надісланий проект договору емфітевзису. Юрист з м. Києва попросив її взяти рахунки у нотаріуса для оплати послуг за укладення договору емфітевзису та домовитись про зустріч для укладення вказаного договору. Вона особисто до ОСОБА_1 не телефонувала з цього приводу. Дане питання було доручено для вирішення іншому працівнику товариства.

Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини по справі.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,86 га, з кадастровим номером :04:001:0415.

01 листопада 2016 року року між ТОВ «Обрій» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований 01 листопада 2016 року.

Строк оренди за вказаним договором 10 років, що визначено пунктом 3.1 договору. На момент укладання договору щорічний розмір орендної плати становить 8138 грн. 67 коп., про що зазначено в пункті 4.3 договору. Пунктом 4.9 умов вказаного договору передбачено, що орендна плата за письмовою заявою орендодавця та за згодою орендаря може бути виплачена орендодавцю у вигляді попередньої оплати за наступний період, у тому числі за весь строк оренди. А пунктом 4.15 передбачено, що у разі припинення дії договору, визнання його недійсним чи його розірвання, внесена на майбутній період орендна плата, відповідно до умов п.4.9 договору, повертається орендарю протягом одного місяця дня припинення чи розірвання договору. Пунктом 10.3 договору визначено, що дія договору припиняється у разі розірвання договору у випадках, передбачених п. 10.4 даної статті договору. Пункт 10.4 договору передбачає, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою.

На початку червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Обрій» з проханням виплатити орендну плату у вигляді попередньої оплати за наступний період, у тому числі за весь строк оренди відповідно до п. 4.9 договору оренди, про що вбачається з пояснень сторін.

За зверненням ОСОБА_1 рішення щодо виплати чи відмову у виплаті грошових коштів ТОВ «Обрій», відповідно до п. 4.9 договору оренди, не приймалось. Проте, за ініціативою ТОВ «Обрій», ОСОБА_2 запропоновано вирішити питання виплати грошових коштів шляхом розірвання діючого договору оренди земельної ділянки та укладення договору емфітевзису. Наведені обставини вбачаються з пояснень представника позивача.

18 червня 2018 року загальні збори учасників ТОВ «Обрій» прийняли рішення про надання дозволу на укладення договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) з ОСОБА_1, про що вбачається з протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Обрій» №18/06/18-01.

19.06.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Обрій» укладена угода про розірвання договору оренди земельної ділянки від 01 листопада 2016 року. 25.06.2018 року державним реєстратором зареєстровано припинення речового права - права оренди земельної ділянки, про що 02.07.2018 року внесені відомості до реєстру.

Твердження представника позивача, що ОСОБА_1 надавав згоду на укладення договору емфітевзису, що ОСОБА_2 проект договору емфітевзису було направлено для ознайомлення, що ОСОБА_1 був обізнаний про дату явки до нотаріуса для укладення договору емфітевзису, підтвердження в ході судового засідання будь-якими доказами не знайшли та заперечуються відповідачем ОСОБА_1 та його представником.

12.07.2018 року проведено державну реєстрацію оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0415, належної ОСОБА_2 Орендар- сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», строк дії договору- 49 років. Наведене вбачається з інформаційної довідки № 142279511 щодо реєстрації речового права на земельну ділянку.

Статтею 230 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочину під впливом обману. Так, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до частини 1 статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Тобто обман це дія на процес формування волі особи. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинен довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка.

Варто враховувати, що обман стосовно мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи до здійснення правочину, не має істотного значення. Оскільки, обман щодо мотивів правочину не має істотного значення, то не мають істотного значення для визнання правочину недійсним під впливом обману: будь-які твердження, хто і коли буде нести зобовязання; будь-які передбачення, що особа має на меті щось інше, ніж передбачають умови договору; зміна ставлення особи до укладеного нею договору, під впливом тих чи інших обставин, і не може бути доказом її обману в момент його укладання.

Обставина, на яку позивач посилається як на підтверджуючу наявність обману з боку відповідача, щодо надання ОСОБА_1 згоди укласти договір емфітевзису з ТОВ «Обрій», тоді як насправді наміру на укладення вказаного правочину ОСОБА_1 не мав, в судовому засіданні підтвердження не знайшла. Для формування вільного волевиявлення ОСОБА_1 на можливе укладення договору емфітевзису, останнього слід було б ознайомити з умовами пропонованого договору для визначення, чи є вони для нього прийнятними, що позивачем виконано не було.

Сукупність обставин, встановлених в судовому засіданні, свідчить про бажання та намір відповідача ОСОБА_1 отримати грошові кошти в сумі 60000-70000 грн. для купівлі будинку, а не про намір розірвати договір оренди з позивачем, з метою укладення договору з іншою особою. Щорічний розмір орендної плати- 8138 грн. 67 коп., строк дії договору- до 01.11.2026 року та його умови, визначені п. 4.9 договору- виплата орендної плати за письмовою заявою орендодавця у вигляді попередньої оплати за наступний період, у тому числі за весь строк оренди, давали можливість ТОВ «Обрій» вирішити питання про виплату суми грошових коштів, потрібних ОСОБА_2, не розриваючи діючого договору оренди.

Доцільність та потреба укладення угоди про розірвання договору оренди від 01.11.2016 року та укладення бажаного для позивача договору емфітевзису між ТОВ «Обрій» та ОСОБА_1, для вирішення питання виплати ОСОБА_2 коштів для купівлі будинку, представником позивача не обгрунтована.

Суд вважає, що укладення угоди про розірвання договору оренди від 19.06.2018 року між сторонами відбулось з дотриманням пунктів 10.3, 10.4 договору оренди та вимог ст. 31 Закону України «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України, за взаємною згодою сторін.

Отже, позивачем в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено, що між позивачем та відповідачем угода про розірвання договору оренди від 19 червня 2018 року укладалася під дією умисного обману позивача відповідачем, а тому підстави для визнання вказаної угоди недійсною відсутні.

У порядку ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд стягує з товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» на користь ОСОБА_1 7705 гривень 33 копійки витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 4 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

З врахуванням обрахунку витрат на правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги №266-ц від 24.09.2018 року та актів про надання послуг адвокатом від 24.10.2018 року та від 22.11.2018 року, квитанцій до прибуткового касового ордеру №30 від 24.10.2018 року, № 33 від 22.11.2018 року, вбачається, що розмір гонорару, обраховано з розрахунку 1200 грн. за 1 год. Відповідно до договору про надання правової допомоги адвокат зобовязується ознайомитись з матеріалами цивільної справи та надавати правову допомогу в суді першої та апеляційної інстанції. Враховуючи тривалість судових засідань у справі: 17.10.2018 року- 1 год. 11 хв. 25 сек.; 05.11.2018 року- 1 год. 42 хв. 32 сек.; 22.11.2018 року- 2 год. 14 хв. 20 сек., загальна тривалість часу, витраченого адвокатом ОСОБА_4, для участі в судових засіданнях складає 5 год. 08 хв. 17 сек. (1 год. 11 хв. 25 сек.+ 1 год. 42 хв. 32 сек.+ 2 год. 14 хв. 20 сек.). Загальна вартість гонорару, обраховано з розрахунку 1200 грн. за 1 год. за 5 год. 08 хв. 17 сек. складає 6205 грн. 33 коп. (5 год. 08 хв. 17 сек. х 1200 грн/год.). Час, витрачений адвокатом на проїзд з м. Прилуки в смт. Срібне, що включений до актів про надання послуг з надання правової допомоги, як час, що витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), пунктом 1.1 договору №266-ц від 24.09.2018 року, не передбачений, тому не може оплачуватись, як гонорар.

Сума витрат на професійну правничу допомогу щодо складення відзиву на позов заявлена до відшкодування в розмірі 3600 грн., істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку від 17.10.2018 року- 1500 грн., та стороною відповідача не доведено, що такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку не можна було передбачити. Тому суд відмовляє відповідачу ОСОБА_2, на користь якого ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення.

Отже, загальна сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з позивача, становить 7705 грн. 33 коп. ( 6205 грн. 33 коп.+ 1500 грн.). В решті заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу суд відмовляє.

З урахуванням ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7705 грн. 33 коп. є співмірним із складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи щодо надання правничої допомоги у справі та витраченим часом на її виконання, а тому підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 229, 230, 651 ЦК України, ст. 31 Закону України «Про оренду землі», суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», Талалаївська районна державна адміністратиція Чернігівської області, про визнання недійсною з моменту вчинення, угоди б/н від 19 червня 2018 року про розірвання договору оренди землі від 01 листопада 2016 року, укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» щодо земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0415, площею 2,86 га., розташованої території Гурбинської сільської ради Срібнянського району, та скасування рішення державного реєстратора № 41857996 від 02.07.2018 року про державну реєстрацію припинення іншого речового права- відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» на користь ОСОБА_1 7705 грн. 33 коп. витрат, понесених на професійну правничу допомогу, відмовивши в решті заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя