Справа № 351/386/18
Номер провадження №2/351/361/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2018 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Калиновського М.М.,
з участю секретаря Равлюк М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Басім Файсал до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.10.2014 р. позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, даний шлюб зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві , про що було складено відповідний актовий запис за № 2856. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Подружні відносини між сторонами припинилися з липня 2017 р. На даний час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, майже не спілкуються. Подальше збереження сімї є недоцільним, шлюб носить формальний характер, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою.
Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином на веб-сайті суду, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серія І-БК №349156, 15.10.2014 р. сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №2856. Місце державної реєстрації Центральний відділ державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Від шлюбу дітей не мають. Після реєстрації шлюбу сторони мешкали у м.Київ. Під час спільного проживання між сторонами зникло взаєморозуміння у звязку з різними поглядами на життя та сімю, що призвело до того, що вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки.
Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено, шлюб існує формально, вони проживають окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.
Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».
Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Пунктом 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 №24-754/0/4-13 передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України "Про міжнародне приватне право". Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі.
Згідно зі ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
На підставі ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи те, що шлюбні стосунки фактично припинено, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 56, 110, 112 СК України, ст.ст. 263, 264, 265, 273, 280-282ЦПК України, суд,
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 Басім Файсал (громадянином ОСОБА_3) та Хамад (дошлюбне прізвище Тимощук) ОСОБА_4 (громадянкою України), зареєстрований 15.10.2014 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2856.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.