Справа № 219/9689/18
Провадження № 2/219/2953/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Бахмуті в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на підставі біржового контракту № 289-Н (договору міни житлового будинку на квартиру) від 23.03.1999 року та рішення Артемівського міського суду Донецької області від 04.11.2003 року позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2, яка є дочкою його дружини від першого шлюбу, з 01.08.2013 року добровільно не проживає у вказаному будинку, забрала всі свої речі, будинком не цікавиться, будь-якого її майна у будинку немає, ніяких витрат з утримання будинку вона не здійснює, комунальні послуги не сплачує. Йому відомо, що відповідач знаходиться в Російській Федерації, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та отримала вид на проживання іноземного громадянина на період з 29.06.2016 року по 29.06.2021 року. Факт реєстрації відповідача порушує права позивача та заважає отримати житлову субсидію. За відсутності добровільної згоди відповідача він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 12.10.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з'явилася за невідомою суду причиною. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. 31.10.2018 року за № ЕП-3161 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначила, що електронною поштою від позивача отримала всі документи по вказаній справі. До теперішнього часу вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Фактично не проживає за вказаною адресою з серпня 2013 року, у зв'язку з чим визнає позовні вимоги. Фактично проживає та зареєстрована у АДРЕСА_2, РФ. Повернутися до м. Часів Яр та добровільно знятися з місця реєстрації не має можливості, оскільки нещодавно народила дитину. Просить розглянути позовну заяву без її участі та задовольнити позовні вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч. 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому засіданні.

Врахувавши думку учасників справи, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до біржового контракту № 289-Н (договору міни житлового будинку на квартиру) від 23.03.1999 року та рішення Артемівського міського суду Донецької області від 04.11.2003 року по справі № 2-5295-03, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-15).

Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої головою квартального комітету № 1 від 09.08.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18).

До теперішнього часу у спірному будинку залишається зареєстрованою відповідач ОСОБА_2, яка у будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 01.08.2013 року не проживає, будинком не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює, її особистого майна та речей у будинку немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема, актом про не проживання від 09.08.2018 року (а.с. 8).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірному будинку відповідача ОСОБА_2, тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 18, 42, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Донецького апеляційного суду, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 30.11.2018 року.

Суддя Н.М. Медінцева