Ухвала

03 грудня 2018 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області

у складі:

судді Мороз Т.М.,

сторони та інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення місця проживання дитини, -

Встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення місця проживання дитини.

В підготовчому судовому засіданні відповідач прохав суд розєднати позовні вимоги, зокрема вимогу про розірвання шлюбу, оскільки він прохає надати йому строк для примирення терміном 6 місяців з метою збереження сімї.

Позивач заперечила проти розєднання позовних вимог, оскільки вони взаємоповязані. Також заперечила проти надання строку для примирення, оскільки на примирення не згодна, відповідач застосовує відносно неї фізичну силу, вони часто сваряться і все це відбувається на очах дитини.

Суд, заслухавши учасників судового провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст.188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Судом встановлено, що вимоги позивача є взаємоповязаними між собою, оскільки питання щодо розірвання шлюбу тягне за собою вимогу про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання.

Тому у задоволенні клопотання відповідача про розєднання позовних вимог необхідно відмовити.

Щодо клопотання відповідача про надання строку для примирення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимогст. 111 СК України, суд повинен вжити заходів щодо примирення подружжя.

Вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами можливе, оскільки сторони проживають разом, мають спільну малолітню дитину, тому клопотання необхідно задовольнити та надати сторонам строк для примирення.

Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, суд вважає, що для прийняття мір для примирення буде достатнім надання сторонам двох місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі наданя сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

На підставі ст.111СК України та керуючись ст. ст.188, 240, 251 ЦПК України, суд,-

Постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 у розєднані позовних вимог відмовити.

Клопотання позивача ОСОБА_2 про надання строку для примирення - задовольнити.

Надати сторонам термін для примирення строком на два місяці.

Провадження по справі зупинити до закінчення строку для примирення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя