Справа № 310/8495/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/10 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/10 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка є власницею 9/10 частин житлового будинку № 85 по вулиці Толстого в місті Бердянську Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 січня 2009 року після смерті батька ОСОБА_4, померлого 13 липня 2004 року. За вказаною адресою ОСОБА_1 проживала із своїми батьками з народження. Разом з ними в останні роки свого життя проживала її тітка, рідна сестра батька, ОСОБА_5 9/10 частин вказаного будинку належали батькові позивачки на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31 липня 1952 року, свідоцтва про право на спадщину від 06 грудня 1979 року, договору дарування від 25 серпня 1980 року, свідоцтва про право на спадщину 26 серпня 1980 року, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради № 21597832 від 19 січня 2009 року. 1/10 частина будинку належала тітці позивачки, ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31 липня 1952 року. В 1972 році, після смерті тітки, господарство продовжили вести батьки ОСОБА_1, вони здійснювали ремонти, доглядали за будинком, сплачували комунальні послуги, тобто фактично прийняли спадщину. Після смерті батька позивачка продовжувала проживати в житловому будинку № 85 по вул. Толстого в м. Бердянську Запорізької області. 20 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області із додатковою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку вказаного житлового будинку, яка належала ОСОБА_5, спадкоємцем якої був ОСОБА_4, брат померлої, який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Окрім ОСОБА_4 у ОСОБА_5 є син ОСОБА_2, який із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не звертався, в будинку не проживав, на спірну частку будинку не претендував та не заперечував, щоб майном користувалася родина позивачки. Вивчивши документи, нотаріус дійшов до висновку, що ОСОБА_6 зареєструвала шлюб у 1946 році, змінивши прізвище з Красногорової (до шлюбу ОСОБА_6) на ОСОБА_2, а 31 липня 1952 року отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/10 частку житлового будинку, зазначеного вище, на прізвище ОСОБА_6, що суперечить поданим документам. З цих підстав 29 вересня 2018 року державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_7 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_4 на 1/10 частку зазначеного житлового будинку, яка належала ОСОБА_5 З викладеного та з наявних в спадковій справі документів вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є однією особою. Просила встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини у вигляді 1/10 частки домоволодіння по вул. Толстого, 85 в м. Бердянську Запорізької області після смерті його сестри ОСОБА_5, яка померла 26 вересня 1972 року, визнати за позивачкою право власності на 1/10 частину зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 13 липня 2004 року.

Позивачка, повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з якої вбачається, що його мати ОСОБА_5 померла 26 вересня 1972 року, після іі смерті відповідач із заявою про прийняття спадщини не звертався, наміру оформлювати 1/10 частку домоволодіння по вул. Толстого, 85 в м. Бердянську Запорізької області не має. Позов ОСОБА_1 визнав та не заперечував проти його задоволення.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

У відповідності із свідоцтвом про народження серії І-АГ № 885898, виданим 24 квітня 1969 року міським ЗАГС м. Бердянська Запорізької області, ОСОБА_1 народилась 03 квітня 1969 року, її батьком вказаний ОСОБА_4

ОСОБА_2 народився 17 вересня 1946 року, його батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що підтверджується посвідкою про народження серії УИ № 327657, виданою 01 жовтня 1946 року.

ОСОБА_4 народився 23 травня 1924 року, його батьками в свідоцтві про народження серії ІІ-ЖС № 354135, виданому на підставі відновленого запису 27 листопада 1979 року відділом ЗАГС Бердянського міськвиконкому Запорізької області, вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Як вбачається з архівного витягу Церкви Покрови Пресвятої Богородиці м. Бердянська Бердянського повіту Таврійської губернії з метричної книги актів громадянського стану (про народження) за 1917 рік, 21 серпня народилась ОСОБА_9 у мещаніна м. Чернігова ОСОБА_10 та законної дружини його ОСОБА_12.

ОСОБА_4 помер 15 липня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС № 286423, виданим відділом РАЦС Бердянського міську правління юстиції Запорізької області 14 липня 2004 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 413317, виданим повторно 25 січня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 26 вересня 1972 року.

На підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Осипенківською державною нотаріальною конторою 31 липня 1952 року за реєстром № 5653, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_10, померлого 17 грудня 1947 року.

ОСОБА_1 є власницею 9/10 частин житлового будинку № 85 по вулиці Толстого в місті Бердянську Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 від 23 січня 2009 року, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради № 21597832 від 19 січня 2009 року.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 вересня 2018 року державним нотаріусом ОСОБА_13 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_4 на 1/10 частку житлового будинку 63, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької області по вул. Толстого, яка належить померлій 26 вересня 1972 року ОСОБА_5, спадкоємцем якої був ОСОБА_4, брат, який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових справ, з тих підстав, що ОСОБА_6 зареєструвала шлюб у 1946 році, змінивши прізвище з Красногорової (до шлюбу ОСОБА_6) на ОСОБА_5, а 31 липня 1952 року отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/10 частку житлового будинку, на прізвище ОСОБА_6, що суперечить поданим документам.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 1222 ЦКУ спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1276 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Такої заяви позивачкою та її батьком подано не було. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На виконання ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус перевіряє склад спадкового майна. Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на підтвердження складу спадкового майна від спадкоємців витребовуються відповідні документи.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 прийняв спадщину у вигляді 1/10 частки домоволодіння по вул. Толстого, 85 в м. Бердянську Запорізької області після смерті його сестри ОСОБА_5, яка померла 26 вересня 1972 року.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 1217, 1218, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: 71106, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Толстого, будинок 85, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: 71101, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Некрасова, 39, про визнання права власності на 1/10 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини у вигляді 1/10 частки домоволодіння по вул. Толстого, 85 в м. Бердянську Запорізької області після смерті його сестри ОСОБА_5, яка померла 26 вересня 1972 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: 71106, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Толстого, будинок 85, право власності на 1/10 (одну десяту) частину житлового будинку № 85 (вісімдесят пять) по вулиці Толстого в місті Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 13 липня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2018 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_14