Справа № 165/1532/18
Провадження № 2/165/537/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в м. Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення виплати аліментів,

встановив:

15 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення виплати аліментів.

Свій позов обгрунтовує тим, що 08 лютого 1998 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, від якого вона має дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 09 квітня 2002 року шлюб між ними було розірвано та підставі чого видане відповідне свідоцтво. Після розірвання шлюбу, дочка ОСОБА_5 залишилася проживати з нею, за весь час відповідач не проявляв інтересу до дитини, не бажав спілкуватися з дочкою, не брав участь в її вихованні. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 березня 2002 року присуджено до стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 13 березня 2002 року і до досягнення дитиною повноліття. 17 грудня 2003 року виконавчий лист про стягнення аліментів було предявлено до виконання. Однак відповідач заборгованості по аліментам не сплачував і станом на 04 жовтня 2016 року заборгованість по аліментам склала 27653,68 грн. Станом на 01 травня 2018 року вона лишається не погашеною, посилається на п.22 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих нор Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", а саме ст.196 СК України, відповідно до якої відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає лише за наявності вини цієї особи. Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 червня 20105 року по 01 червня 2018 року становить 171984,26 грн. З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з ОСОБА_2 в свою користь 27653,68 грн. заборгованості по аліментах та 171984,26 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позов визнали частково, не заперечують щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по аліментам, яка станом на 01 травня 2018 року становить 27 653,68 грн. та пені, яка, відповідно до ч.1 ст.196 СК України не повинна перевищувати сум заборгованих по аліментах, тобто в розмірі 27 653,68 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб розірвано, на підставі чого видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.8).

В шлюбі, 04 жовтня 1998 року у подружжя народилася дочка ОСОБА_4 (а.с.9).

У судовому засіданні встановлено та сторонами підтверджено, що дитина до самого повноліття знаходилася на утриманні позивача.

Виконавчий лист №2-390/2002, виданий 13 березня 2002 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в особі їх матері ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 13 березня 2002 року та до їх повноліття, був направлений на виконання до Державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ, і як наслідок, постановою державного виконаця ОСОБА_7 від 17 грудня 2003 року, було відкрито виконавче провадження (а.с.4-6).

Однак, відповідач не виконував рішення суду по сплаті аліментів та станом на 01 травня 2018 року останній заборгував по аліментам 27653,68 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем та довідкою Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області №14339 від 04 червня 2018 року (а.с.11).

Станом на день вирішення спору, відповідач ОСОБА_2, як підтвердив сам, не сплатив аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, відтак дослідженими доказами встановлено, що він має заборгованість по аліментам у розмірі 27653,68 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

З урахуванням заборгованості відповідача, по сплаті аліментів, відповідно до ст.196 СК України, позивачем була вирахувана пеня, яка складає 171 984,26 грн. Вказана сума підтверджується розрахунком наданим позивачем.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цьогоКодексу.

Таким чином, позовна давність не застосовується до вимог про стягнення пені за заборгованістю по аліментах в сімейних правовідносинах. Дана правова позиція окремо підтверджується Верховним судом України в п.22 Постанови пленуму №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», яким визначено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно п.1 ст.196 СК Українизі змінами до Закону від 17.05.2017р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку сплати аліментів»у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розрахунок пені за несплаченими аліментами проводиться згідно п.1 ст.196 СК України зі змінами до Закону від 17.05.2017 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку сплати аліментів» за формулою P = S*p * Q, де Р - сума пені; S - сума заборгованості; р - ставка пені; Q - кількість днів прострочення.

При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Сума пені (неустойки) підтверджується розрахунком наданим позивачем, з яким відповідач погодився, однак просив врахувати що пеня не може перевищувати 100% заборгованості.

Таким чином, загальна сума неустойки (пені), яку просить стягнути позивач з відповідача за несплату аліментів на утримання дитини за період часу з 01 червня 2015 року по 01 червня 2018 року перевищує 100 (ста) відсотків заборгованості по аліментам, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в користь ОСОБА_1 27653,68 грн. пені за просторочення сплати аліментів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

З огляду на вищевказану норму, суд стягує з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись: ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268 ЦПК України, на підставі: ст.180, ст.195, ст.194, ст.196 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (двадцять сім тисяч шістсот пятдесят три) грн. 68 коп. заборгованості за аліментами, що стягуються за рішенням Володимир-Волинського міського суду від 13 березня 2002 року та 27653 (двадцять сім тисяч шістсот пятдесят три) грн. 68 коп. пені за прострочення виплати аліментів, а всього 55307 (пятдесят пять тисяч триста сім) грн. 36 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк