Справа № 336/421/18
Пр. № 2/336/1038/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

В заяві зазначила, що 20 вересня 2012 року сталася смерть чоловіка позивача ОСОБА_4, якому належало право власності на 43/100 частини житлового будинку № 18 по вул. Заслонова Костянтина в м. Запоріжжі на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. Спадкоємцями ОСОБА_4 за законом є позивач, донька позивача і ОСОБА_4 - ОСОБА_3, яка є відповідачем по справі. Спадкоємцем за заповітом є онука ОСОБА_4 і позивача - ОСОБА_2 Після смерті спадкодавця до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися. Позивач вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкоємця постійно проживала разом з ним. Інші спадкоємці померлого не бажають приймати спадщину, проте заяви про відмову вони у встановлений законом строк не зробили. Звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини увінчалось винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Оскільки вона вчинила дії з прийняття спадщини, між тим отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим, просить про визнання за нею права власності на 43/100 частини будинку № 18 по вул. Заслонова Костянтина в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

В судове засідання позивач не зявилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідачі звернулися з аналогічними заявами, які містять визнання позову.

Зазначені обставини є підставою для вирішення справи у відсутність її учасників.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 20 вересня 2012 року сталася смерть чоловіка позивача ОСОБА_4, якому належало право власності на 43/100 частини житлового будинку № 18 по вул. Заслонова Костянтина в м. Запоріжжі на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 169 від 01.02.1989 року (а. с. 11). 27 лютого 2010 року ОСОБА_4 заповідав все належне йому майно онуці ОСОБА_2 (а. с. 9). Після смерті ОСОБА_4 його спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, як випливає з матеріалів спадкової справи (а. с. 45-62). При цьому позивач як спадкоємець першої черги за законом постійно проживала разом із спадкодавцем в належному йому житлі, а її звернення до нотаріальної контори в вересні 2017 року увінчалося винесенням постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.09.2017 року (а. с. 12).

Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Задовольняючи позов, суд зважає на ті обставини, що ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за законом ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно на момент смерті проживала разом із спадкодавцем.

Між тим інші спадкоємці відповідачі в справі - не можуть вважатися такими, що прийняли спадщину, оскільки вони не проживали із спадкодавцем на момент його смерті і не вчинили дій, що свідчать про її прийняття і передбачені наведеною статтею 1269 ЦПК України.

Аналізуючи правовідносини, що склалися, суд погоджується з доводами позову про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні ОСОБА_4 43/100 частини житлового будинку. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно унеможливила отримання нею свідоцтва про право на спадщину.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивачів.

Керуючись ст. ст. 1217, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. . 2, 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 43/100 частини будинку № 18 по вул. Заслонова Костянтина в м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка сталася 20 вересня 2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя О.В. Щаслива