Справа № 344/6446/18
Провадження № 2/344/3075/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

19 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон в Італію та країн Шенгенської зони малолітніх дітей без згоди батька, стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон в Італію та країн Шенгенської зони малолітніх дітей без згоди батька, стягнення судових витрат, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу 22.11.2016 року залишені на проживання з позивачкою. З моменту розлучення і по даний час відповідач участь у вихованні та забезпеченні дітей не приймає, з дітьми не спілкується. З метою забезпечення належного оздоровлення дітей, відпочинку, а також надання дітям можливості розширення світогляду, духовного, інтелектуального розвитку, позивачка має бажання здійснювати поїздки за кордон оскільки, це буде відповідати інтересам дітей. Має намір забезпечити повноцінний відпочинок дітям в Італії, де в м.Аверса проживають її батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Однак, на даний час відповідач не надає дозвіл на виїзд дітей за кордон, не мотивуючи таку відмову жодними аргументами. Просила суд надати їй дозвіл на тимчасовий вивіз дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон без згоди батька ОСОБА_2 терміном на п'ять років (з 01.07.2018 року по 01.12.2023 року) в Італію та в країни Шенгенської зони; стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені нею судовий збір в розмірі 704,80 грн., та витрати за надання юридичних послуг в розмірі 2 450,00 грн.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила (а.с. 65).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 35-61).

З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виїзду малолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у подружжя народились: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідно копіями свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3, виданого 18.09.2002 року та повторного свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4, виданого 28.03.2018 року (а.с. 8, 10).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.11.2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 08 вересня 2001 року в с.Хриплин Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №4. Неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на проживання з матір'ю ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

В силу дії ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає згоди на виїзд дітей за кордон, що не відповідає інтересам дітей. Тому такий дозвіл слід надати позивачці.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо обох батьків, вік дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон на строк не більше 90 календарних днів впродовж кожного року не порушує прав ОСОБА_2, як батька дітей та вчиняється матір'ю в інтересах дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На переконання суду виїзд дитини за кордон на строк, який перевищує 90 календарних днів впродовж року, може завадити побаченню батька та дитини в Україні, а також створити перешкоди для виховання дитини, як громадянина в Україні.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України про відсутність права у того з батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення - надання дозволу дітям на виїзд за кордон на строк, який дозволить дітям належно відпочити, оздоровитись та з пізнавальною метою, однак не позбавить батька права брати належну участь у вихованні дітей, тобто з моменту набрання вказаним рішенням законної сили до досягнення 16-річного віку, а саме: для ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - до ІНФОРМАЦІЯ_9 для ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - до ІНФОРМАЦІЯ_10

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно оригіналу квитанції до прибуткового касового ордера №15 від 15.05.2018 року, ОСОБА_1 проведено оплату адвокату ОСОБА_7 за надання юридичних послуг в розмірі 2 450,00 грн. (а.с. 23).

А тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 2 450 грн. 00 коп. витрат за надання юридичної допомоги.

На підставі вищенаведеного, відповідно ст. ст. 2, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.п.2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, п.п. 18, 19 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 231 від 31.03.1995 року, ч.ч.1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон в Італію та країн Шенгенської зони малолітніх дітей без згоди батька, стягнення судових витрат - задоволити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на тимчасовий виїзд за кордон в Італію та країн Шенгенської зони, з дати набрання даним рішенням законної сили до 06.09.2018, тривалістю перебування дитини за кордоном не більше 90 календарних днів в період шкільних канікул, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

Надати дозвіл ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, на тимчасовий виїзд за кордон в Італію та країн Шенгенської зони, з дати набрання даним рішенням законної сили до ІНФОРМАЦІЯ_10, тривалістю перебування дитини за кордоном не більше 90 календарних днів впродовж кожного року в період шкільних канікул, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 - 2 450 (дві тисячі чотириста п'ятдесят) грн. 00 коп. витрат за надання юридичних послуг та 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 27.06.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.