Справа № 465/1110/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/544/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Куцика І.

з участю:ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 липня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів на загальну суму 1 553 567,59 гривень.

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача ОСОБА_2, а саме 1/3 частину земельної ділянки площею 0.0235 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1, реєстраційний №: 01; 1/8 частину земельної ділянки площею 0.0554 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 реєстраційний № 01; 1/3 частину від 29/100 ідеальних частин в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 665.4 кв.м., житловою площею 262.9кв.м., реєстраційний № 01; 23/100 ідеальних частини в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 665.4 кв.м., житловою площею 262.9кв.м., реєстраційний № 01; житловий будинок загальною площею 109.4 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами на АДРЕСА_2, вартістю 132 454.00 грн., реєстраційний номер майна: 14446439. Свою заяву ОСОБА_4 мотивує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що відповідач може відчужити майно на користь третіх осіб, а це у свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості. Покликається на те, що відповідач у категоричній формі відмовляється повертати позивачу грошові кошти. Даний вид забезпечення позову є співрозмірним та адекватним позовним вимогам, та унеможливіть уникнення виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо повернення належних позивачу грошових коштів.

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2018 року в порядку забезпечення позову: накладено арешт на майно відповідача, а саме: 1/3 частину земельної ділянки площею 0.0235 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1, реєстраційний №: 01; 1/8 частину земельної ділянки площею 0.0554 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 реєстраційний № 01; 1/3 частину від 29/100 ідеальних частин в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 665.4 кв.м., житловою площею 262.9кв.м., реєстраційний № 01; 23/100 ідеальних частини в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 665.4 кв.м., житловою площею 262.9кв.м., реєстраційний № 01; житловий будинок загальною площею 109.4 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами на АДРЕСА_2, вартістю 132 454.00 грн., реєстраційний номер майна: 14446439.

Відповідач ОСОБА_2, співвласники нерухомого майна - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 звернулися із заявами про скасування заходів забезпечення позову, покликаючись на те, що арештоване майно перебуває у спільній сумісній власності, а ухвала постановлена без достатніх даних, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, а також даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяв про скасування забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема зазначає, що у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову у даній справі, мало місце порушення прав і законних інтересів осіб, які не були залученими до розгляду даної справи, а відтак не можуть нести жодних наслідків, пов'язаних з цим судовим процесом. Співвласниками об'єктів нерухомого майна на АДРЕСА_1 подано відповідні письмові заяви на адресу суду першої інстанції щодо необхідності скасування заходів забезпечення позову як таких, що порушують їх права, однак суд першої інстанції не надав належної оцінки цим обставинам. Враховуючи наведене просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу, якою його клопотання про скасування заходів забезпечення позову задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Стаття 149 ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз»яснень п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотання учасника справи.

Згідно з ч.6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Частина 7 ст. 158 ЦПК України передбачає, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев»яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частина 9 ст. 158 ЦПК України передбачає, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Обгрунтовуючи необхідність скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_2 посилається на те, що ухвала Франківського районного суду м. Львова від 20.04.2018 року про забезпечення позову постановлена без повідомлення осіб, які беруть участь у справі, чим його позбавлено можливості висловити свої заперечення щодо забезпечення позову; те, що резолютивна частина ухвали про забезпечення позову містить пряму заборону на вчинення дій, спрямованих на розпорядження нерухомим майном, що належить на спільної сумісної власності іншим фізичним особам, яких не залучено до розгляду даного спору і до них позивачем не заявлено жодних претензій; вважає вжиті заходи забезпечення позову необгрунтованими та безпідставними. У клопотанні ОСОБА_2 зазначає, що позивачем при поданні заяви про забезпечення позову подано неповну та недостовірну інформацію щодо нерухомого майна, належного відповідачу, а відтак суд вжив заходи забезпечення позову, вирішивши питання про майнові права та законні інтереси інших осіб, які не є учасниками цивільного спору. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. У клопотанні про скасування заходів забезпечення позову зазначає, що висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, так як невжиття таких може згодом утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є немотивований. Окрім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи зазначені у клопотанні ОСОБА_2 підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.04.2018 року, заявник фактично зазначає не обставини, що обгрунтовують необхідність скасування забезпечення позову, а зазначає підстави, з яких вважає необґрунтованим та безпідставним забезпечення позову ОСОБА_4, постановлення судом ухвали про забезпечення позову, яка ні ним, ні іншими особами, які не є учасниками справи, але чиїх прав та законних інтересів така стосується, в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Необхідність скасування забезпечення позову заявник ОСОБА_2 обґрунтовує відсутністю, на його думку, підстав для забезпечення позову, порушення постановленою ухвалою про забезпечення позову прав та законних інтересів інших осіб, які є співвласниками майна, яка ним не оскаржувалась в апеляційному порядку, і які не уповноважували його на захист їхніх інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що особи, які не є учасниками справи, а саме, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 звернулися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.04.2018 року, яка була розглянута судом і в задоволенні заяви яких оскаржуваною ухвалою було відмовлено.

Розглядаючи заяву ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які не є учасниками справи, та відмовляючи у задоволенні їх заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з за вмотивованим клопотання лише учасника справи, а відтак заява ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 не могла бути предметом розгляду судом першої інстанції, оскільки такі не наділені правом подання заяви про скасування заходів забезпечення позову, авідтак, оскаржувана ухвала суду щодо відмови суду в задоволенні заяви ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.04.2018 року, підлягає скасуванню.

Що стосується заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, то суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні заяви, оскільки у заяві про скасування заходів забезпечення позову не зазначено обставин, що обгрунтовують необхідність скасування заходів забезпечення позову, а зазначено лише підстави, з яких він вважає необґрунтованим та безпідставним забезпечення позову ОСОБА_4, незаконним та необґрунтованим постановлення судом ухвали про забезпечення позову, яка ним не оскаржувалась в апеляційному порядку, що свідчить про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 20.04.2018 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з»ясування обставин,що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 липня 2018 рокуслід скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.04.2018 року - відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 липня 2018 року- скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.04.2018 року - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26.11.2018 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.