Справа № 177/1433/18
Провадження № 2/177/901/18
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

26 листопада 2018 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом 26.07.2018 та просила суд визнати її сина ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування позову вказувала, що їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1. У вказаному житловому будинку зареєстроване місце проживання її сина ОСОБА_2, який у ньому не проживає з травня 2014 року.

Факт реєстрації місця проживання відповідача у належному їй житловому будинку зумовлює нарахування комунальних платежів у завищеному розмірі, чим порушуються її права. Відповідач участі в сплаті комунальних послуг не приймає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Між ними відсутні будь-які домовленості щодо порядку користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач та її представник ОСОБА_3 до суду не з'явилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с. 22).

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 14), до суду повторно не з'явився (а.с. 18, 26), про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву не подано.

Третя особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області участь свого представника в судове засідання не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 16).

У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України.

Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 23), витягом про державну реєстрацію прав від 06.02.2012 (а.с. 6) та свідоцтвами про право власності та про право на спадщину за законом, на підставі яких зареєстровано право власності (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1984 від 05.07.2018, у будинку АДРЕСА_1, зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, який є сином позивача (а.с. 4-5).

ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає більше 1 року, а саме з травня 2014 року, фактично проживає на території Російської федерації, що підтверджується актом про не проживання від 04.07.2018 складеним за участі депутата Лозуватської сільської ради та свідків (а.с. 9).

Як вказувала позивач, та не спростовано відповідачем, його реєстрація у будинку ОСОБА_1 порушує її право власності, оскільки вона як власник будинку змушена сплачувати комунальні платежі нараховані на її сина, що є для неї надмірним матеріальним тягарем.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки відповідач, який зареєстрований у вказаному житловому приміщенні, як член сім`ї позивача - син, не проживає у житловому приміщенні належному позивачеві більше 1 року без поважних причин, доказів протилежного суду не надано, тому з метою захисту прав позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок АДРЕСА_1.

Посилання позивача на ст. 71, 72 ЖК України, суд не бере до уваги, оскільки позивач є власником будинку АДРЕСА_1, а тому спірні відносини підлягають врегулюванню саме нормами ст. 405, 391 ЦК України, а не ст. 71-72 ЖК Української РСР.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, серед іншого, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У зв'язку з цим, вимоги позивача про зобов'язання зняти відповідача з реєстрації за вище вказаною адресою, є безпідставними та надлишковими, оскільки зняття з реєстрації відповідача може бути проведено на підставі судового рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Оскільки позивачем за подання позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., рішенням суду позовні вимоги задоволено, тому керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 82, 89, 258-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Карпінськ Свердловської області, паспорт громадянина України НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Карпінськ Свердловської області, паспорт громадянина України НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Карпінськ Свердловської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, у рахунок відшкодування судового збору, сплаченого за подання позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.А. Суботіна