Справа № 405/550/17
Провадження № 2-ві/405/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року.Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко І.М. у цивільній справі № 405/550/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя Шевченко І.М.) знаходиться цивільна справа № 405/550/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, по якій позивачем ОСОБА_1 подано через канцелярію суду заяву про відвід судді Шевченко І.М., з підстав ст. 36 ЦПК України, яку (заяву про відвід) було підтримано в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, з зазначенням на обґрунтування заяви про відвід, що суддею Шевченко І.М. 21.06.2018 року та 22.10.2018 року прийняті рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини разом з ОСОБА_2 та про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину, відповідно, а подана позивачем ОСОБА_1 апеляційна скарга від 07.08.2018 року до цього часу не розглянута, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 не може в подальшому довіряти судді Шевченко І.М. при розгляді даної цивільної справи, оскільки, дана справа мала бути розглянута раніше, ще до вирішення питання про стягнення аліментів, так як ОСОБА_2 всупереч встановленого законом порядку володіє всіма доходами одноособово, в тому числі і будинком та приміщенням, тим самим позбавивши ОСОБА_1 будь-яких засобів до існування.

Встановлено, що за наслідками розгляду вказаної заяви про відвід судді, суд, який розглядає справу № 405/550/17, дійшовши висновку про необґрунтованість відводу на підставі положень ст.ст. 36, 40 ЦПК України, ухвалою суду від 27.11.2018 року зупинив провадження у справі. Заяву позивача ОСОБА_5 про відвід судді Шевченко І.М. передано до канцелярії суду для визначення іншого судді, в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України (ухвала суду від 27 листопада 2018 року).

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене вище, вивчивши доводи, викладені в заяві позивача ОСОБА_1 про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Учасники справи мають процесуальне право заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа. Підстави для відводу судді, визначені в ст. 36 ЦПК України, за якими суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Крім того, статтею 37 ЦПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

При цьому, із змісту заяви про відвід встановлено, що доводами заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко І.М. є те, що суддя Шевченко І.М. 21.06.2018 року та 22.10.2018 року ухвалила рішення по справам, сторонами в яких були ОСОБА_1 та ОСОБА_2, при цьому, дані рішення були ухвалені не на користь позивача по даній цивільній справі ОСОБА_1, у зв'язку з чим остання в подальшому не може довіряти судді Шевченко І.С. при розгляді даної цивільної справи про поділ спільного майна подружжя, що є підставою для відводу судді.

В свою чергу, судом відзначається, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Крім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд виходить з того, що у разі незгоди з процесуальними рішеннями суду учасник справи має можливість оскаржувати їх у встановленому законом порядку, а так само під час судового розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 214 ЦПК України заперечувати щодо дій головуючого під час судового розгляду справи.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що доводи позивача ОСОБА_5 та в її інтересах представника ОСОБА_3 про відвід судді Шевченко І.М., на які посилається заявник в заяві, як на підстави для відводу судді фактично зводяться до незгоди (заперечень) позивача ОСОБА_5 із судовими рішеннями головуючого судді Шевченко І.М., ухваленими за результатами розгляду інших цивільних справ, за якими вона (ОСОБА_5.) була стороною, що, в свою чергу, є предметом апеляційного оскарження в порядку ст. 352 ЦПК України, та в подальшому розгляді судом апеляційної інстанції та, за відсутності, при цьому, будь-яких інших об'єктивних даних, визначених ст. 36 ЦПК України в якості підстав для відводу судді, а так само інших обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді Шевченко І.М. при розгляді справи № 405/550/17, не можуть бути підставою для відводу судді.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко І.М. у цивільній справі № 405/550/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова