Справа№592/1560/18
Провадження №2/592/1262/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянув у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сумської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Сумська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

14.02.2018 р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який було доповнено (а.с. 74-76) і свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 20.05.1975 р., до шлюбу її чоловіку на підставі рішення виконкому Сумської міської ради народних депутатів від 29.08.1953 р. № 1609 виділена земельна ділянка площею 0,0541 га. по вул. ОСОБА_5 (вул. Вербна), 16 в м. Суми для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, на якій збудовано житловий будинок з надвірними будівлями. Однак, оригінали правовстановлюючих документів на дане домоволодіння відсутні, отримати їх після смерті чоловіка не має можливості. Вказує, що загальна площа житлового будинку становить 58,2 кв.м., а жила площа 40,2 кв.м. Житловий будинок складається з наступних приміщень: коридору І площею 2,4 кв.м., топкової ІІ площею 2,1 кв.м., кладової ІV 1,3 кв.м., коридору 1-1 площею 5,4 кв.м., кладової 1-2 2,2 кв.м., кухні 1-6 площею 4,6 кв.м., жилої кімнати 1-3 площею 13,4 кв.м., жилої кімнати 1-4 площею 12,4 кв.м., жилої кімнати 1-5 площею 14,4 кв.м. З надвірних будівель було побудовано: у 1953 1954 роках сараї «Б» і «В» та огорожа № 1, 3 5, у 1959 році вбиральня «Г», у 1980 році погріб «п/г1», у 1990 році гараж «Ж». На підставі рішення Сумської міської ради від 23.09.2009 р. № 2996-МР земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0541 га. передана у власність ОСОБА_4 06.10.2016 р. ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі і на вказане домоволодіння та земельну ділянку при ньому. Зять померлого ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця, 20.03.2017 р. подав до Сумської міської державної нотаріальної контори письмову заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь, а вона в той же день подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не було оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, право власності на яке підлягає реєстрації. Зазначає, що іншим шляхом вирішити це питання неможливо, тому вона змушена звертатися до суду. Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 58,2 кв.м., жилою площею 40,2 кв.м., який складається з: коридору І площею 2,4 кв.м., топкової ІІ площею 2,1 кв.м., кладової ІV 1,3 кв.м., коридору 1-1 площею 5,4 кв.м., кладової 1-2 2,2 кв.м., кухні 1-6 площею 4,6 кв.м., жилої кімнати 1-3 площею 13,4 кв.м., жилої кімнати 1-4 площею 12,4 кв.м., жилої кімнати 1-5 площею 14,4 кв.м. та надвірні будівлі: сараї «Б» і «В», огорожа № 1, 3 5, вбиральня «Г», погріб «п/г1», гараж «Ж», що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Вербна (вул. ОСОБА_5), 16, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 06.10.2016 р.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги за наведених підстав підтримала і просила задовольнити.

Ухвалою суду від 12.03.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Під час підготовчого провадження залучено до справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 14.05.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

26.03.2018 р. Сумською міською радою надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили прийняти законне та обґрунтоване рішення не порушуючи прав та законних інтересів інших осіб. Розгляд справи просили здійснювати без присутності їх представника (а.с. 60).

27.03.2018 р. представником позивача ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, згідно якого постановою завідувача Сумської міської державної нотаріальної контори від 03.03.2018 р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу, яка мотивована тим, що державному нотаріусу не було надано правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності померлого ОСОБА_4 на спірний житловий будинок та надвірні будівлі, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Тельмана, 16. Вказує, що позивач є дружиною померлого власника земельної ділянки та спірного домоволодіння, яке розташоване на ній, тому вона, як спадкоємець першої черги, має право на спадкування за законом майна померлого (а.с. 65-66).

04.06.2018 р. третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 надав заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити (а.с. 104).

08.06.2018 р. третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Сумська міська державна нотаріальна контора надала заяву, згідно якої просила розглядати справу без їх участі (а.с. 110).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_2 з 20.05.1975 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, який помер 06 жовтня 2016 року (а.с. 4, 5).

02.04.2002 р. ОСОБА_4 було вчинено заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за яким на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_3 усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право. Вказаний заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 8199443 (а.с. 85, 86).

20.03.2017 р. ОСОБА_3 звернувся до Третьої Сумської державної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом після померлого 06.10.2016 р. ОСОБА_4 (а.с. 85).

20.03.2017 р. ОСОБА_2 звернулася до Третьої Сумської державної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого 06.10.2016 р. чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 84).

Постановою Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області № 909/02-31 від 03.03.2018 р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Тельмана, 16, після померлого 06.10.2016 р. ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_2 не подала правовстановлюючий документ, необхідний для вчинення нотаріальної дії (а.с. 46).

З інвентаризаційної справи № 64530 на будинок № 16 по вул. Тельмана в м. Суми вбачається, що відповідно до Дублікату Договору на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 21.09.1953 р., ОСОБА_4 відведено ділянку комунальної землі площею 540 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку по вул. Тельмана, № 16. На вказаній земельній ділянці ОСОБА_4 було збудовано будинок, що підтверджується Актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального володіння від 13.08.1980 р., неодноразово проводилась оцінка, складались акти вартості будівель у 1957 та 1985 роках.

За життя ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку № 16 по вул. Тельмана в м. Суми, площею 0,0541 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :12:012:0016, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 602255 виданим на підставі рішення Сумської міської ради від 23.09.2009 р. № 2996-МР (а.с. 6).

Житловий будинок № 16 по вул. Вербна (ОСОБА_5) в м. Суми, господарські будівлі та споруди побудовані у період з 1953 по 1990 роки та складаються з наступного: житловий будинок А-1, площею 32,80 кв.м.; житлова прибудова А1-1, площею 30,70 кв.м.; прибудова «а», площею 5,80 кв.м.; прибудова «а1», площею 1,70 кв.м.; сарай «Б», площею 8,00 кв.м.; сарай «В», площею 7,70 кв.м.; убиральня «Г», площею 0,60 кв.м.; погріб «п/г1», площею 10,40 кв.м.; гараж «Ж», площею 18,90 кв.м.; огорожа № 1, 4; хвіртка № 3; ворота № 5. Житловий будинок А-1 складається з наступного: коридору І площею 2,4 кв.м.; топкової II, площею 2,1 кв.м.; кладової IV, площею 1,3 кв.м.; коридору І-1 площею 5,4 кв.м.; кладової І-2, площею 2,2 кв.м.; кухні І-6, площею 4,6 кв.м.; житлової кімнати І-3, площею 13,4 кв.м.; житлової кімнати І-4, площею 12,4 кв.м.; житлової кімнати І-5, площею 14,4 кв.м., що підтверджується Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 16 по вул. Вербна в м. Суми, виготовленому 06.02.2017 р. (а.с. 7-10).

Право власності на будинок за адресою: м. Суми, вул. Тельмана, 16 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі Дублікату договору про право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Першою Сумською Державною нотаріальною конторою 25.07.1980 р. № 1-2721, Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального володіння від 13.08.1980 р., затвердженого рішенням Ковпаківського райвиконкому від 19.08.1980 р. № 323. Частка власності 1/1 та записане у реєстрову книгу № 116 за реєстровим номером 11570, дата реєстрації 09.09.1980 р., що підтверджується Довідкою Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради № 426031 від 26.01.2018 р. (а.с. 11).

Відповідно до довідки-характеристики комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації Сумської міської ради» № 427305 від 12.06.2018 р. за адресою: м. Суми, вул. Вербна, 16 згідно з даними інвентаризації станом на 06.02.2017 р. розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок А-1; житлова прибудова А1-1; прибудова «а»; прибудова «а1»; сарай «Б»; сарай «В»; убиральня «Г»; погріб «п/г1»; гараж «Ж»; огорожа № 1, 4; хвіртка № 3; ворота № 5. Збудовані будівлі та споруди не належать до самостійного будівництва. Рік будівництва будинку 1957 р., загальна площа будинку 58,2 кв.м. (а.с. 112).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-137цс13 від 18.12.2013 р. право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

У період 1953 р. 1990 р. (період зведення будинку, господарських будівель та споруд) питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Статтями 4, 101, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. передбачено, що цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання цивільно-правових наслідків. У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок, що належить на праві власності одному з них, або є в їх спільній власності. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, і батьки померлого. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 16 по вул. Вербній (ОСОБА_5) в м. Суми.

ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини за заповітом після померлого 06.10.2016 р. ОСОБА_4, у звязку з чим, дружина померлого - ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином судом встановлено, що чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 16 по вул. Вербній (ОСОБА_5) у м. Суми, однак правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння відсутні.

Відсутність у дружини спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на будинок 16 по вул. Вербній (ОСОБА_5) у м. Суми позбавляє можливості оформити свої спадкові права, іншого способу, окрім звернення до суду за захистом порушеного права не має.

З огляду на встановлені факти та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню слід визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: м. Суми, вул. Вербна (ОСОБА_5), 16 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 06 жовтня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263 та 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 06 жовтня 2016 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: м. Суми, вул. Вербна (ОСОБА_5), 16, загальною площею 58,2 кв.м., жилою площею - 40,2 кв.м., який складається з: коридору І площею 2,4 кв.м.; топкової II, площею 2,1 кв.м.; кладової IV, площею 1,3 кв.м.; коридору І-1 площею 5,4 кв.м.; кладової І-2, площею 2,2 кв.м.; кухні І-6, площею 4,6 кв.м.; житлової кімнати І-3, площею 13,4 кв.м.; житлової кімнати І-4, площею 12,4 кв.м.; житлової кімнати І-5, площею 14,4 кв.м.; надвірних будівель: сараї «Б» і «В», огорожі № 1, № 4, хвіртки № 3, ворота № 5, вбиральню «Г», погріб п/г1, гараж «Ж».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.06.2018 року.

Суддя М.М. Косолап