У Х В А Л А

судового засідання

04.12.2018 м. Львів

Суддя Франківського районний суд м. Львова Кузь В.Я. за участю секретаря судових засідань Янковської С.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Мартинишин М.О. в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Цивільна справа № 465/64/16 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди перебуває на розгляді Франківського районного суду м. Львова з 30 листопада 2016 року.

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_3 висловила недовіру судді Кузю В.Я., а останній відповідно до ухвали від 01 лютого 2018 року задоволив самовідвід. Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

З цих же підстав, самовідвід заявив суддя Козюренко Р.С., узвязку з чим, справу для розгляду передано судді Мартинишин М.О. відповідно до протоколу атоматизованого розподілу судової справи від 19 липня 2018 року.

12 вересня 2018 р. ОСОБА_3 подала заяву про відвід судді Мартинишин М.О., котра відхилила її та зупинила провадження, відповідно до вимог ст. 40 ЦПК України.

За результатами розгляду заяви про відвід судді Мартинишин М.О.,відповідно до ухвали судді Кузя В.Я. від 20 вересня 2018 року у відводі відмовлено. Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

Не зважаючи на те, що дана ухвала оскарженню не підлягає, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, яка відповідно до ухвали апеляційного суду повернута апелянту.

Після повернення справи з апеляційного суду, відповідач ОСОБА_3 27 листопада 2018 року подала повторну заяву про відвід судді Мартинишин М.О., котра за результатами розгляду визнана необгрунтованою, а провадження у справі зупинено до вирішення питання відводу іншим суддею, в порядку, передбаченому ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи, заява ОСОБА_3 від 27 листопада 2018 року передана судді Кузю В.Я. 29 листопада 2018 року та призначена до розгляду на 04 грудня 2018 року.

30 листопада 2018 року, через канцелярію суду відповідач ОСОБА_3 подала заяву про недовіру судді Кузю В.Я. та просила заявити відвід від розгляду заяви про відвід судді Мартинишин М.О.

Ухвалою судді Кузя В.Я. від 03 грудня 2018 року вищевказана заява про відвід судді якому передано для розгляду заяву про відвід іншого судді, повернута заявнику з підстав викладених в ухвалі.

В судове засідання заявник ОСОБА_3, як і інші особи інтересів яких стосувався розгляд заяви, не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Розглянувши дану заяву, з'ясувавши викладені у ній підстави для відводу судді та дослідивши матеріали цивільної справи, яка витребувана із Франківського районного суду м. Львова вважаю, що заява є надуманою фантазією відповідача у справі ОСОБА_3 , як і у всіх попередніх її заявах, що були предметом розгляду.

Як у попередніх заявах про відвід суддям, так і у даній заяві, ОСОБА_3 не покликається на підстави відводу, котрі визначені законодавцем у ст. 36 ЦПК України зазначаючи тільки загальну норму у вигляді інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Натомість, заявник ОСОБА_3 перебирає на себе непритаманну для сторони судового процесу функцію - надання оцінки правильності дій головуючого судді в судовому процесі. При цьому, така оцінка здійснюється нею з яскраво вираженими ознаками правового нігілізму, а у загальному безпідставно.

В усіх випадках, у тому числі й при заявленні розглядуваного відводу, ОСОБА_3 вважає підставу для відводу суддям факт не уподобання їй особисто самого судового процесу, при цьому не зважає, що крім сторони процесу - ОСОБА_3 є й інші учасники судового процесу котрі теж надіються на справедливе і неупереджене судове рішення.

Із змісту заяв про відвід судді Мартинишин М.О., вбачається, що такий відвід заявниця повязує з розглядом іншої справи, де вона є позивачем.

Заявляючи черговий відвід судді Мартинишин М.О., відповідач ОСОБА_3 нічого нового у своїй заяві, у порівнянні з попередніми, не вказала. За своїм змістом розглядувана заява є аналогічною попереднім, за виключенням зміни черговості абзаців.

Новим у розглядуваній заяві є те, що заявник продовжуючи фантазувати, підставою доля відводу судді Мартинишин М.О. вважає упередженість судді Кузя В.Я.; неналежну організацію роботи апарату Франківського районного суду м. Львова; надуманим викраденням якихось документів; наявністю у справі процесуальних рішень у вигляді ухвал, що набрали законної сили; фантазією про якийсь зговір суддів, секретарів, помічників, працівників апарату; іншими абстрактними домислами заявника, які є нелогічними та не мають жодного відношення для заявлення відводу, оскільки є нічим іншим, як намаганням вплинути на суд.

Заявляючи у черговий раз відвід судді, ОСОБА_3 сама себе позбавляє права на своєчасний розгляд як однієї, так і другої справи де вона є стороною та отримання судового рішення, яке у подальшому вправі буде оскаржити в апеляційному та касаційному порядках, якщо не погоджуватиметься з ним.

Зважаючи на поведінку відповідача ОСОБА_3, яка явно спрямована на провокування складу суду, і не тільки головуючої судді Мартинишин М.О., слід визнати , що заявник зловживає своїм процесуальним правом, при цьому наглядно демонструючи ознаки неповаги до суду.

Приймаючи рішення щодо відмови у задоволенні заяви про відвід, судді зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У розглядуваному випадку, ОСОБА_3 не є стороннім спостерігачем, а є стороною у справі з процесуальними правами які може, аленехоче використовувати у спосіб передбачений законом.

Беззаперечно погоджуюся із тими судовими рішеннями Європейського суду на які покликається заявник та приймаю до уваги при прийнятті даного рішення.

Зважаю, що аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Із практики Франківського районного суду м. Львова, судді даного суду у тому числі й суддя Мартинишин М.О., дотримуються вказаного принципу, що підтверджується незначною кількістю відводів, в супереч твердженням заявника ОСОБА_3

Відповідно до ст. ст. 3, 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється, а процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому приймаючи рішення про відмову у відводі беру до уваги вимоги вказаних норм закону.

При цьому враховую також практику Європейського Суду з прав людини, що знайшла своє висвітлення у справі Golder v. United Kingdom від 21.02.1975 року, згідно якої, право на суд не є абсолютним, то воно може бути обмеженим особливо щодо умов прийнятності скарг, у тому числі й на дії судді, що відповідають вимогам процесуального законодавства, проте, не подобаються стороні. Правила застосування головуючим процесуальних норм, що забезпечують порядок в ході судового процесу і послідовність здійснення своїх прав сторонами, хоч і не подобається стороні, проте, безумовно мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи, повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані та розуміти, що їх право закінчується там, де починається право іншої сторони, а тим більше там, де починається обов'язок та право головуючого у процесі.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, приходжу до висновку, що відсутні будь - які підстави визначені у ст. 36 ЦПК України для відводу судді Мартинишин М.О.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 35, 36,40, 259 - 261 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Мартинишин М.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди - відмовити за безпідставністю такої .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, заперечення на неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В. Кузь