27.06.2018 Справа № 756/2221/18
Справа № 756/2221/18
Провадження № 2/756/3110/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Субіну М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О., про переведення прав та обов'язків покупця, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, просить перевести на неї права та обов'язки покупця 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 23 грудня 2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О. та зареєстровано в реєстрі за № 4937.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2007 року про визнання мирової угоди в справі про поділ майна подружжя, вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Після поділу квартири з її чоловіком, останній подарував свою 1/2 частину квартири ОСОБА_4 за нотаріально посвідченим договором дарування від 26 вересня 2008 року.

Знаючи про те, що ОСОБА_4 є співвласником квартири, оскільки на його ім'я постійно приходили й приходять квитанції про сплату за житлово-комунальні послуги, до останнього часу вона вважала, що зміни власника не відбулось.

Проте в один із днів на адресу її квартири, де вона продовжує проживати, надійшло податкове повідомлення-рішення, із змісту якого позивачу стало відомо про те, що у квартири є новий співвласник - ОСОБА_5.

Після отримання цієї інформації позивачем було здійснено запити до реєструючи органів, і отримавши витяг із державного реєстру їй остаточно стало відомо про те, що ОСОБА_2 стала співвласником на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О.

Враховуючи положення ст. 362 ЦК України, позивача, як співвласника 1/2 частини квартири, не було повідомлено про продаж іншої частини квартири, як і не було запропоновано придбати таку частку за ціною, за яку її придбала інша особа. За таких обставин на неї необхідно перевести права та обов'язки покупця.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 12 березня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 8 травня 2018 року в підготовчому провадженні до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Андрущенко Л.М., оскільки саме вона здійснювала процедуру повідомлення ОСОБА_1 про продаж ОСОБА_4 1/2 частини квартири у 2010 році.

Ухвалою суду від 8 травня 2018 року строк підготовчого провадження продовжено до 11 червня 2018 року.

У судовому засіданні 30 травня 2018 року в межах підготовчого провадження суд постановив ухвалу, яку внесено до протоколу судового засідання, якою виключив приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Андрущенко Л.М. із числа третіх осіб у зв'язку з тим, що вона припинила здійснення нотаріальної діяльності.

Ухвалою суду від 30 травня 2018 року з ініціативи суду строк підготовчого провадження було продовжено до 12 червня 2018 року.

12 червня 2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

18 червня 2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_7 надіслав до суду та іншим учасникам справи відзив на позов. Зазначений відзив обґрунтовано тим, що процедура повідомлення ОСОБА_4 іншого співвласника - ОСОБА_1 було дотримано нотаріусом Андрущенко Л.М., у зв'язку з чим остання видала свідоцтво від 22 грудня 2010 року, в якому виклала хронологічний порядок таких дій. Таким чином, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена і про ціну, за якою було здійснено продаж 1/2 частини квартири ОСОБА_4 (200 010 грн), і про дату, на яку її запрошували на укладення договору, але вона не з'явилась. У відзиві також звернуто увагу на те, що на сьогодні вартість 1/2 частини квартири становить 28 177,31 доларів США, а не 200 010 грн. Крім того, представник відповідача звернув увагу на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки в 2011 році ОСОБА_2 вживала заходів для вселення до своєї частини квартири, а тому ще з того часу ОСОБА_1 чудово знала про нового співвласника квартири. Зазначаючи про те, що вона дізналась про нового співвласника з податкового повідомлення-рішення, позивач забула додати, що це ППР датоване червнем 2016 року, а з цим позовом ОСОБА_1 звернулась в лютому 2018 року.

Заперечень на відзив до суду не надходило.

У вступному слові ОСОБА_1 позов підтримала. Додатково пояснила, що вона ніколи від квартири не відмовлялась і завжди за неї боролась для своїх дітей. Вона не знала і навіть уявити не могла, що без неї ОСОБА_4 і ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу в іншого нотаріуса.

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_8 у вступному слові позов підтримала. Зазначила, що попередженням ОСОБА_1 про продаж квартири займався один нотаріус, а договір купівлі-продажу посвідчено іншим, що є дуже дивним. ОСОБА_1 є пересічним громадянином та не має юридичної освіти. Тому вона прийшла з родичами у визначений нотаріусом день та час 10 грудня 2010 року до нотаріуса Онищенко М.А. та принесла гроші, але її офіс був зачиненим. Крім того, увесь цей час до її поштової скрині надходять квитанції про нарахування житлово-комунальних послуг на ім'я ОСОБА_4, тому вона вважала, що він залишається співвласником. Дослідивши надані Державним нотаріальним архівом документи приватного нотаріуса Андрущенко Л.М. можна переконатись, що останнє повідомлення ОСОБА_1 направлялось двічі, але є довідка начальника поштового відділення, що ОСОБА_1 відмовилась від отримання конверта, а також сам конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання» і цьому треба дати належну оцінку.

У вступному слові представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення позову заперечив. Додатково пояснив, що 5 жовтня 2010 року ОСОБА_4, діючи відповідно до ст. 84 Закону України «Про нотаріат» через приватного нотаріуса Андрущенко Л.М., передав ОСОБА_1 листа, в якому пропонував по 15 грудня 2010 року внести авансовий платіж на рахунок нотаріуса в розмірі 20 % від вартості квартири, а також з'явитись на укладення договору, проте цього зроблено не було. Адвокат також звернув увагу на те, що станом на 2010 рік 200 010 грн становило 25 000 доларів США, а зараз це приблизно 7 000 доларів США. Крім того, ОСОБА_4 забирав свої речі з квартири, а ОСОБА_2 намагалась вселитись в квартиру у 2011 році, тому ОСОБА_1 прекрасно знала про існування нового власника, проте не зверталась до суду з позовом аж до 2018 року.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О. в судове засідання не з'явилась, повідомлена про час та місце розгляджу справи належним чином.

Заслухавши вступне слово позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 6 серпня 2007 року ОСОБА_1 в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна зареєструвала за собою право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 22 травня 2007 року (а.с. 5-6).

Іншим співвласником квартири був ОСОБА_10

26 вересня 2008 року ОСОБА_10 подарував ОСОБА_4 належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, зареєстрованим у реєстрі за № 3505 (а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік. Передача співвласником свого переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності іншій особі не допускається.

Згідно із ст. 84 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на грудень 2010 року) нотаріус передає заяви громадян, підприємств, установ та організацій іншим громадянам, підприємствам, установам і організаціям, якщо вони не суперечать закону та не містять відомостей, що порочать честь і гідність людини. Заяви передаються поштою із зворотним повідомленням або особисто адресатам під розписку. Заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів. На прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви.

Із наданих суду Київським державним нотаріальним архівом матеріалів встановлено, що 5 жовтня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Андрущенко Л.М. із проханням передати ОСОБА_1 повідомлення про намір продати належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за 200 000 грн, із пропозицією 25 листопада 2010 року о 12 год. 00 хв. з'явитись до приватного нотаріуса КМНО Андрущенко Л.М. для укладення договору купівлі-продажу та попередженням, що в разі нездійснення свого переважного права на купівлю частини квартири протягом місяця від дня отримання цього повідомлення, таку буде продано іншій особі (а.с. 173). Зазначений лист було вручено ОСОБА_1 8 жовтня 2010 року (а.с. 171-172).

12 жовтня 2010 року ОСОБА_1 передала через нотаріуса Андрущенко Л.М. лист для ОСОБА_4, в якому повідомила, що згодна викупити в нього 1/2 частину квартири. Зазначений лист надійшов до нотаріуса 21 жовтня 2010 року (а.с. 175).

22 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса Андрущенко Л.М. з листом, в якому просила відкласти продаж у зв'язку з хворобою. Вказаний лист нотаріус отримала 25 листопада 2010 року (а.с. 176).

Відповідно до свідоцтва, виданого 25 листопада 2010 року приватним нотаріусом КМНО Андрущенко Л.М., ОСОБА_4 25 листопада 2010 року о 12 год. 00 хв. перебував у приміщенні, яке є робочим місцем цього нотаріуса (а.с. 198).

26 листопада 2010 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Андрущенко Л.М. із проханням передати ОСОБА_1 повідомлення про намір продати належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за 200 000 грн, із пропозицією до 10 грудня 2010 року з'явитись до приватного нотаріуса КМНО Андрущенко Л.М. для укладення договору купівлі-продажу або попереднього договору на купівлю вказаної частини квартири, а також внести забезпечувальний платіж у розмірі 10 % від зазначеної суми продажу на підтвердження наміру придбати частину квартири. ОСОБА_1 також було попереджено про те, що у випадку відмови чи нездійснення цього права до 10 грудня 2010 року - частину квартири буде продано іншій особі (а.с. 180).

Суд зауважує, що реквізитів для сплати забезпечувального платежу це повідомлення нотаріуса не містило.

Заяву від 26 листопада 2010 року ОСОБА_1 отримала 27 листопада 2010 року (а.с. 178).

1 грудня 2010 року до приватного нотаріуса Андрущенко Л.М. надійшов лист від ОСОБА_1, датований 30 листопада 2010 року, в якому вона погодилась придбати 1/2 частину квартири в ОСОБА_4 та просила про зустріч із останнім (а.с. 182).

Зі слів ОСОБА_1, вона приходила 10 грудня 2010 року до офісу приватного нотаріуса КМНО Андрущенко Л.М., проте офіс був зачинений.

14 грудня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Андрущенко Л.М. із проханням передати ОСОБА_1 повідомлення про намір продати належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за 200 000 грн, із пропозицією до 17 грудня 2010 року включно внести на розрахунковий рахунок нотаріуса аванс у розмірі 20 % від зазначеної суми продажу на підтвердження наміру купити частину квартири, та з'явитись 17 грудня 2010 року об 11 годині 00 хв. до приватного нотаріуса КМНО Андрущенко Л.М. для укладення договору. ОСОБА_1 також попереджено про те, що в разі неявки з будь-яких причин 17 грудня 2010 року до нотаріуса, вказана частина квартири буде продана іншій особі (а.с. 184).

За даними Київського державного нотаріального архіву, заява ОСОБА_4 від 14 грудня 2010 року з якихось причин надсилалась ОСОБА_1 двічі: один раз викладена не на нотаріальному бланку, проте засвідчена печаткою нотаріуса (а.с. 184 та зворот а.с. 184), а другий раз - на нотаріальному бланку й також засвідчена печаткою нотаріуса (а.с. 187 та зворот а.с. 187).

Згідно довідки начальника ОПЗ Київ-201 від 15 грудня 2010 року, рекомендований лист № 603 від 14 грудня 2010 року не вручено в зв'язку з відмовою 15 грудня 2010 року (а.с. 183).

Суд зауважує, що даних про те, чи це була відмова від вручення листа поштою, чи відмова в отриманні адресатом - довідка начальника поштового відділення не містить.

Водночас той самий рекомендований лист № 603 повернувся 15 січня 2011 року до приватного нотаріуса КМНО Андрущенко Л.М. з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про його невручення адресату (а.с. 185-186).

22 грудня 2010 року приватним нотаріусом КМНО Андрущенко Л.М. видано свідоцтво, відповідно до якого заяву ОСОБА_4 від 14 грудня 2010 року, адресовану ОСОБА_1 з відомостями про продаж 1/2 частини квартири, не вручено у зв'язку з відмовою адресата від отримання; станом на 22 грудня 2010 року будь-яких повідомлень про бажання купити зазначену 1/2 частину квартири, або будь-яких інших повідомлень (заяв, заперечень тощо) від ОСОБА_1 не надходило (а.с. 188).

Із урахуванням цього свідоцтва 23 грудня 2010 року приватний нотаріус КМНО Онищенко М.А. посвідчила договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, за умовами якого остання купила вказану частину квартири за 200 010 грн (а.с. 71-76).

Оскільки повідомлення ОСОБА_4 від 14 грудня 2010 року, адресоване ОСОБА_1 через приватного нотаріуса Андрущенко Л.М., надсилалось адресату декілька разів, а конверт із цією заявою повернувся до нотаріуса 15 січня 2010 року з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання» (що свідчить про його невручення ОСОБА_1), то суд трактує цю обставину на користь ОСОБА_1 та робить висновок про те, що її не було належним чином повідомлено про дату, час та місце укладення з ОСОБА_4 договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири, яке мало відбутись у приватного нотаріуса Андрущенко Л.М. 17 грудня 2010 року об 11 год. 00 хв.

Таким чином переважне право ОСОБА_1 на купівлю 1/2 частини квартири - порушено.

Статтею 362 ЦК України визначено, що до вимог про переведення прав та обов'язків покупця застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

30 травня 2018 року представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 127-128).

Як зазначала в позовній заяві ОСОБА_1, про своє порушене право вона дізналась після того, як знайшла в поштовій скрині податкове повідомлення-рішення (ППР) про сплату податку на нерухомість, адресоване ОСОБА_2 Конкретної дати отримання ППР ОСОБА_1 не зазначає.

Із змісту цього ППР випливає, що воно датоване 21 червня 2016 року та сповіщає ОСОБА_2 про її обов'язок сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як власнику об'єкту житлової нерухомості (а.с. 9).

Таким чином, принаймні з кінця 2016 року ОСОБА_1 знала чи могла дізнатись про своє порушене право, та пред'явити позов про переведення на неї права та обов'язків покупця. Проте такий позов було подано лише 16 лютого 2018 року.

Суд також зауважує, що в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила суд про те, що знає про нового власника квартири ОСОБА_2 вже приблизно два роки.

За таких обставин, із урахуванням також відкритості даних державного реєстру права власності на нерухоме майно, суд робить висновок про відмову в позові ОСОБА_1 у зв'язку з пропуском нею строку позовної давності.

На користь ОСОБА_1 підлягає стягненню внесена на депозитний рахунок сума 200 010 грн, а з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає додатковому стягненню недоплачена сума судового збору в розмірі 59 грн. 30 коп.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 261, 362 ЦК України, ст. ст. 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О., про переведення прав та обов'язків покупця.

Зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації в м. Києві повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1) грошові кошти в розмірі 200 010 (двісті тисяч десять) грн. 00 коп., які було внесено нею на депозитний рахунок № 2089 відповідно до квитанції № 3 - виданої 7 травня 2018 року ГУ Ощадбанку по м.Києву та області на загальну суму 67 408 грн 50 коп., квитанції № 1 - виданої 29 травня 2018 року ГУ Ощадбанку по м.Києву та області на загальну суму 37 591 грн 50 коп., а також квитанції № 18 - виданої 26 червня 2018 року ГУ Ощадбанку по м. Києву та області на загальну суму 95 010 грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 59 грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 29 червня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо його не буде скасовано.

Суддя Я.В. Пересунько