Справа № 496/2413/18
Провадження № 2/496/1303/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аванс (гарантійну суму) у розмірі 44414 грн. 88 коп., штраф за неналежне виконання зобовязань у розмірі 44414 грн. 88 коп., збитки, завдані невиконанням зобовязання, у розмірі 7827 грн., судовий збір у розмірі 967 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.09.2017 року між ним та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої в с. Усатове по вул. Леніна, №114 Біляївського району Одеської області. Згідно п. 1.3.1. попереднього договору купівлі-продажу він сплатив відповідачу гарантійну суму, яка фактично є авансом в рахунок майбутньої оплати за продаж земельної ділянки у розмірі 44414 грн. 88 коп. Відповідно до п. 1.1. попереднього договору купівлі-продажу сторони зобовязались до 17.10.2017 року укласти основний договір купівлі-продажу нерухомого майна. Однак у зазначений термін відповідач не зявився до нотаріуса для укладення основного договору купівлі-продажу та до теперішнього часу сплачений йому аванс не повернув. Враховуючи те, що відповідач ухилився від укладення основного договору купівлі-продажу, просить суд стягнути з останнього на його користь аванс (гарантійний внесок) у розмірі 44414 грн. 88 коп., сплачений ним ОСОБА_2 у якості часткової оплати за земельну ділянку, а також штраф за неналежне виконання зобовязань у розмірі 100% від гарантійної суми, що становить 44414 грн. 88 коп., що передбачено п. 1.4.2. попереднього договору купівлі-продажу. Крім того, з метою професійної підготовки передпродажного пакету документів 20.09.2017 року він (позивач) уклав з ПП «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ» договір №НК-Ав_ТВД-10-000044 про надання послуг. Відповідно до п. 1.2. зазначеного договору агентство повинно було підготувати йому весь пакет документів, необхідний для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, за що він сплатив 300 доларів США, про що свідчить підпис представника агентства на звороті договору. На даний час вказані грошові кошти витрачені агентством на оформлення документів, але так як посвідчення правочину не відбулось з вини відповідача, вважає, що саме він повинен відшкодувати йому зазначену суму грошових коштів, яка в гривневому еквіваленті станом на день подання позовної заяви становить 7827 грн. У звязку з чим він просить стягнути з відповідача вказані кошти.

Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому пояснив, що відповідач запропонував йому купити у нього земельну ділянку в с. Усатове по вул. Леніна, №114 Біляївського району Одеської області за 19000 доларів США. 20.09.2017 року вони уклали попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, на виконання якого він сплатив ОСОБА_2 аванс у розмірі 1700 доларів США. За підготовку пакету документів, необхідних для оформлення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки він сплатив ПП «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ» 300 доларів США. В обумовлену ними дату, а саме 17.10.2017 року, відповідач не зявився до нотаріуса для укладення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки та до цього часу аванс не повернув, чим порушив взяті на себе зобовязання за попереднім договором купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідач до судового засідання не зявився, але направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 17.10.2017 року о 12 годині він разом з ОСОБА_3 приїхали до офісу фірми «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ», який розташований в с. Усатове по вул. Вернидуба, де працівники фірми повідомили ОСОБА_3, що не встигли оформити документи на земельну ділянку, за прискорене оформлення яких ОСОБА_1 заплатив 300 доларів США. Ввечері цього ж дня він разом з дітьми ОСОБА_3 виїхали до Києва, звідки вилетіли до США. Вказує, що він належним чином виконав своє зобовязання за попереднім договором купівлі-продажу земельної ділянки, але укладення основного договору не відбулося з вини ПП «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ». Неналежне виконання фірмою «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ» своїх зобовязань нанесли йому матеріальну збитки у розмірі 495710 грн., що еквівалентно 19000 доларів США (він поїхав до США без очікуваних грошей), а позивач недоотримав очікуваної вигоди від придбання земельної ділянки. Також зауважив, що 30.10.2017 року він в присутності свідка ОСОБА_3 намагався повернути позивачу аванс у розмірі 44414 грн. 88 коп., але останній відмовився від його отримання, мотивуючи тим, що він подумає.

Вислухавши пояснення позивача, приймаючи до уваги відзив відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, 20.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений попередній договір купівлі-продажу №АВ-Ав_ТВД-10-000044, предметом якого є зобовязання покупця і продавця укласти основний договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована по вул. Леніна, №114 в с. Усатове Біляївського району Одеської області (а.с.5-6).

Згідно п. 1.1 попереднього договору купівлі-продажу, сторони зобовязались до 17.10.2017 року укласти основний договір купівлі-продажу земельної ділянки, а п. 1.2.2 вказаного договору встановлено, що ціна земельної ділянки становить 496401,60 грн., що на день підписання даного договору еквівалентно 19000 доларів США. У разі, якщо на дату підписання основного договору офіційний курс НБУ гривні по відношенню до долара зміниться, сторони погодились, що ОСОБА_1 повинен сплатити ОСОБА_2 19000 доларів США по офіційному курсу НБУ на день підписання основного договору.

У відповідності до п.1.3.1 попереднього договору купівлі-продажу, сума 44414 грн. 88 коп., яка еквівалентна на день підписання договору 1700 доларів США, сплачується ОСОБА_1 ОСОБА_2 на умовах даного договору. Сплачена сума вважається гарантійною сумою і дорівнює вартості зобовязань по даному договору.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що 17.09.2017 року сплатив відповідачу аванс у розмірі 44414 грн. 88 коп. Вказаний факт відповідачем не оспорюється.

Згідно положень ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

П. 4.4 попереднього договору купівлі-продажу передбачено, що сторони погодили, що в подальшому даний договір підлягає нотаріальному посвідченню на протязі 10 робочих днів з дати сплати суми, вказаної в п. 1.3.1 договору.

Відповідно до п. 1.3.3 попереднього договору купівлі-продажу, перехід права власності на обєкт нерухомості відбувається в момент державної реєстрації основного договору в державному реєстрі нотаріальних дій. Тобто сторони погодили, що основний договір купівлі-продажу також підлягає нотаріальному посвідченню.

З матеріалів справи вбачається, що нотаріальне посвідчення попереднього договору купівлі-продажу, укладеного між сторонами, не відбулось.

Відповідно до ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки сторонами при укладенні попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки не було дотримано вимог статті 635 ЦК України, попередній договір був укладений у простій письмовій формі, а тому такий договір, згідно частини першої статті 220 ЦК України, є нікчемним.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума у розмірі 44414 грн. 88 коп. є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176ц12.

Враховуючи, що попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки є нікчемний, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, передбаченого п. 1.4.2 договору, у розмірі 100% від гарантійної суми за неналежне виконання зобовязання, що становить 44414 грн. 88 коп.

20.09.2017 року між ОСОБА_1 та ПП «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ» в особі ОСОБА_4 був укладений договір №ПК-Ав_ТВД-10-000044 про надання послуг.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання послуг, виконавець зобовязується надати замовнику послуги, повязані з придбанням замовником обєкта нерухомості, розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Леніна, 114, а замовник зобовязується прийняти і оплатити надані послуги в порядку і строки, передбачені даним договором.

Згідно п. 4.1. договору про надання послуг, за згодою сторін винагорода виконавця по даному договору складає 33964,32 грн., що еквівалентно 1300 доларів США на дату підписання цього договору. Вказана сума сплачується виконавцю замовником в наступному порядку: 0 грн., що відповідає 0 доларів США при підписанні даного договору в якості авансу; 33964 грн. 32 коп., що відповідає 1300 доларів США в момент нотаріального посвідчення сторонами договору купівлі-продажу (або іншого договору, яким передбачено перехід права власності до замовника), укладеного між замовником та власником обєкту нерухомого майна, вказаного п. 1.1. договору.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що за підготовку пакету документів, необхідного для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, він сплатив ПП «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ» 300 доларів США, про що свідчить підпис представника агентства на звороті договору. На даний час вказані грошові кошти витрачені агентством на оформлення документів, але так як посвідчення правочину не відбулось з вини відповідача, просить стягнути зазначену суму грошових коштів саме з відповідача.

З договору №ПК-Ав_ТВД-10-000044 про надання послуг, укладеного 20.09.2017 року між ОСОБА_1 та ПП «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ» в особі ОСОБА_4 вбачається, що на останньому аркуші даного договору є запис: «Отримано аванс 300 доларів США 18.10.2017 року».

Як зазначалось вище та підтверджується змістом попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, сторони погодили укласти основний договір купівлі-продажу земельної ділянки 17.10.2017 року.

Таким чином сплата позивачем ПП «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ» грошових коштів у розмірі 300 доларів США відбулась після обумовленого сторонами терміну укладення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, що спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що вказані грошові кошти агентство витратило на підготовку пакету документів для оформлення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Разом з тим, суд приймає до уваги пояснення відповідача про те, що в день укладення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки працівники ПП «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ» повідомили йому, що не встигли підготувати необхідний пакет документів. Доказів зворотного суду не надано, а тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 300 доларів США, сплачених позивачем ПП «Телевізійне агентство нерухомості «ТВ ДОМ».

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 04.06.2018 року, укладений між виконавцем адвокатом ОСОБА_5 та замовником ОСОБА_1, відповідно до якого оплата послуг адвоката з оформлення позовної заяви становить 1000 грн. (а.с.9).

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2012 року №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як розяснено в п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Проте на обґрунтування факту надання допомоги фахівцем у галузі права поза судовим засіданням позивачем не надано будь-яких доказів, що підтверджують вчинення ним окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Зокрема, у договорі зазначено, що правова допомога, надана позивачу, полягала у складанні позовної заяви, однак на підтвердження вказаного не надано доказів (акту виконаних робіт, квитанції, розрахунку), з яких вбачалося б скільки часу витрачено адвокатом при наданні такої правової допомоги. Відсутність таких доказів не дає можливість перевірити правильність розміру, який сплачено за надану правову допомогу.

Таким чином встановивши, що у справі відсутні належні та допустимі, в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження, як факту оплати правової допомоги, так і факту надання та тривалості надання правової допомоги, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленої вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 570, 635 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, законом України «Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах №4191-VІ від 20 грудня 2011 року, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КМ 850065, що виданий Біляївським РВ в Одеській області, 25.07.2013 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КЕ 518958, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області сплачені кошти за попереднім договором від 20 вересня 2017 року №АВ-Ав_ТВД-10-000044 у розмірі 44414 грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а всього 45119 грн. 68 коп.

В іншій частині позо ву ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.О. Пендюра