Провадження № 2-о/243/1303/2018
Справа № 243/9151/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

19 листопада 2018 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2,

за участю

секретаря судового засідання Хміль О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за заявою органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області, ОСОБА_4, про визнання особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2018 року орган опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із заявою в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_5 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 Матір ОСОБА_3 ОСОБА_6 померла 25 травня 2018 року. За місцем постійного проживання ОСОБА_5,за адресою: АДРЕСА_1, відсутня інформація про місце його перебування більше пяти років, та до теперішнього часу його місцезнаходження залишається невідомим. Неповнолітній ОСОБА_3 на підставі наказу служби у справах дітей Словянської міської ради від 26 червня 2018 року про тимчасове влаштування, тимчасово влаштований до родини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та проживає разом з ним за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Батайський, буд. 9. Враховуючи, що протягом одного року в місці постійного проживання ОСОБА_5 відсутні відомості про місце його перебування, з метою реалізації законних прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_3, який фактично залишився без батьківського піклування, надання йому можливості бути влаштованим до сімейних форм виховання та отримання статусу дитини позбавленої батьківського піклування, а також відповідних державних пільг, орган опіки та піклування Словянської міської ради просив суд ухвалити рішення яким визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім з 01 вересня 2018 року(а.с.1-4).

27 вересня заявником подано уточнену позовну заяву, в якій зазначено аналогічні із первісною заявою підстави звернення до суду, однак висловлене прохання визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім з 01 вересня 2013 року(а.с.19-22).

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності № 29/01-1887 від 21 вересня 2018 року (а.с. 16), вимоги уточненої заяви підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Неповнолітній ОСОБА_3, будучи присутнім у судовому засіданні, вимоги заяви органу опіки та піклування Словянської міської ради про визнання його батька безвісно відсутнім підтримав та не заперечував проти задоволення заяви. Пояснив, що після розірвання шлюбу із його матірю, його батько з ним майже не спілкувався.

Наскільки йому відомо під час проведення активної фази АТО у м. Словянську, його батько разом із своєю другою дружиною виїхав до Російської Федерації, і після цього до міста Словянська не повернувся, де він сьогодні проживає йому невідомо.

Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності № 08-20/16 від 02 січня 2018 року (а.с. 54), у судове засідання не зявився, засобами електронної пошти подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника УСЗН, рішення просив ухвалити на підставі наявних у справі доказів (а.с. 53 з.б.).

Представник Словянського професійного машинобудівного ліцею ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності № Б/А від 16 жовтня 2018 року (а.с. 40), та представник Словянського професійного машинобудівного ліцею ОСОБА_10 який діє на підставі довіреності № БН від 19 листопада 2018 року, пояснили що дитина на сьогодні потребує піклування, оскільки мати померла, а батька немає вже більше як рік, отже за таких підстав, визнання батька безвісно відсутнім необхідно для визначення статусу дитини.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви органу опіки та піклування про визнання особи ОСОБА_5 безвісно відсутнім, зазначивши, десь з 2006 року він із матірю неповнолітнього ОСОБА_3 разом із ним проживали разом як сімя. Після смерті матері неповнолітнього ОСОБА_3, останній залишився із ним проживати далі, у них склалися нормальні доброзичливі стосунки. однак оскільки він офіційно не працевлаштований, то орган опіки та піклування не може представити подання щодо визнання його піклувальником над дитиною, хоч фактично він є йому вітчимом. Будучи допитаним як свідок під присягою також показав, що він із ОСОБА_5 ніколи не спілкувався, однак йому відомо, що останній виїхав з постійного місця проживання під час проведення активної фази АТО у м. Словянську до Російської Федерації, при цьому, куди саме він виїхав, йому невідомо, оскільки після виїзду він не повертався до м. Словянська, будь-яких відомостей про те, де він на сьогодні перебуває йому невідомо.

Судом у порядку підготовки справи до розгляду відповідно до вимог ст. 307 ЦПК України, ухвалою від 01 жовтня 2018 року було:

запропоновано органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області представити у докази (свідків, письмові документи,тощо), які можуть підтвердити заявлені ним вимоги.

зобовязано орган опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області надати подання про те, кого можливо призначити піклувальником неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, або у разі відсутності осіб, які за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки тощо) найбільш ефективно для неповнолітньої особи можуть виконувати обовязки піклувальника, направити до суду відповідне повідомлення.

витребувано із Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо наявності актових записів щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (про одруження, розлучення, народження дітей, смерті, тощо;

витребувано із Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відомості персоніфікованого обліку про отримані доходи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 01 вересня 2013 року по теперішній час;

витребувано із Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області відомості про те, чи перебуває/перебував ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на обліку у звязку із розшуком, а також дані про наявність судимостей щодо вказаної особи та відомостей чи перебуває/перебував ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі у період з 01 вересня 2013 року по теперішній час;

витребувано із Словянської міської ради Донецької області відомості про останнє відоме місце проживання/перебування ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, його останнє місце роботи.

Зобовязано орган опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області вжити заходів щодо встановлення опіки над майном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за наявності такого майна і якщо опіку над майном ще не встановлено

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що вимоги Органу опіки та піклування Словянської міської ради в інтересах ОСОБА_3 про визнання особи безвісно відсутньою підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про одруження, Серія: І-НО № 006905, між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 (до шлюбу Осадча) ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, 12 березня 1998 року був зареєстрований шлюб (а.с. 7).

Згідно із свідоцтвом про народження, Серія: І-НО № 213006, ОСОБА_3 народився 19 березня 2001 року в м. Словянськ Донецької області. Його батьками в свідоцтві записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_6(актовий запис № 427 від 14 червня 2001 року (а.с. 5)).

Згідно із свідоцтвом про смерть, Серія: ІІ-НО № 036166, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла 25 травня 2018 року в м. Словянськ Донецької області (а.с. 6).

Згідно із повідомленням Словянської міської ради Донецької області № 22-15/3598 від 11 жовтня 2018 року, наданим на запит суду направлений в порядку ст. 187 ЦПК України, в реєстрі територіальної громади міста Слов'янська містяться відомості про те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 32).

Згідно із повідомленням керівника мікрорайону «Черевківка» м. Словянська ОСОБА_12, № 138 від 25 серпня 2018 року, ОСОБА_5 на території мікрорайону Черевківка не проживає. За адресою: АДРЕСА_2, будівля нежила, перебуває в зруйнованому стані більше 5 років (а.с. 10).

Згідно із актом про фактичне проживання від 04 липня 2018 року № 495, складеного керівником мікрорайону «Славтяжмаш» ОСОБА_13, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкав за місцем реєстрації за адресою: м. Слов'янськ, провулок Батайський, буд. 9, з квітня 1998 року по листопад 2005 року. На теперішній час місце його проживання невідоме (а.с. 9).

На підставі наказу служби у справах дітей Словянської міської ради від 26 червня 2018 року № 137 про тимчасове влаштування, у звязку із тим, що мати неповнолітнього ОСОБА_3 померла, а місце перебування батька ОСОБА_5 невідоме,ОСОБА_3 був тимчасово влаштований до родини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Батайський, буд. 9, який прожив однією сімєю з його померлою матірю, та між ними склалися теплі дружні стосунки (а.с. 8).

Згідно із довідкою наданою відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Головного управління в Дніпропетровській області від 24 липня 2018 року № 1457/4, проведеною перевіркою було встановлено, що громадянин ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим на території Дніпропетровської області або знятим з реєстраційного обліку не значиться (а.с. 12).

Згідно із довідкою наданою відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Донецькій області від 12 липня 2018 року № 29/03-1419 за наявними обліками ГУ ДМС України в Донецькій області, відомості щодо факту документування паспортом громадянина України, реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відсутні (а.с. 13).

Згідно із наданими на запит суду індивідуальними відомостями з бази даних персоніфікованого обліку ПФУ на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, останні відрахування до пенсійного фонду з доходів ОСОБА_5 були проведені в січні 2010 року (а.с. 48, 49, 49 з.б.).

Згідно із наданим на запит суду повідомленням Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 15-5-7192/15.22-25 від 20 жовтня 2018 року, повідомлено про наявність актових записів цивільного стану громадянина ОСОБА_5, про шлюб від 12 березня 1998 року за № 105; про розірвання шлюбу від 27 грудня 2005 року за № 614; про шлюб від 29 грудня 2005 року за № 780; про народження сина ОСОБА_3 від 14 червня 2001 року за № 427, та актового запису про народження доньки від 09 березня 2006 року за № 212 (а.с. 52).

Згідно із повідомленнями Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 09 липня 2018 року № 88901/303/01 2018, а також наданим на запит суду 19 листопада 2018 року за Вих. № 162471, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розшуку за відділами та відділеннями Національної поліції не перебуває. Заяви про безвісне зникнення або смерть до правоохоронних органів не надходили.

Проведеною перевіркою було встановлено, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягався. В період часу з 2007 по 2009 роки притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. У 2012 році був потерпілим у скоєнні крадіжки, КС № від 26 травня 2012 року.

На теперішній час інформацією про місце мешкання та місце проживання ОСОБА_5 на території України Словянський ВП ГУ НП в Донецькій області не володіє.

Відповідно до ст. 293 ч. 2 п. 3 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Вимоги статті 264 ЦПК України зобовязують суд при під час ухвалення рішення вирішити зокрема такі питання як: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, та які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Визнання фізичної особи безвісно відсутньою здійснюється за судовим рішенням на підставі встановлення кількох юридичних фактів:

1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу;

2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами;

3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи.

Порядок обчислення зазначеного строку залежить від того, чи можливо встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи. Якщо такий день можна встановити (отримання листа; телефонна розмова; від'їзд з місця постійного або тимчасового проживання тощо), початок перебігу річного строку починається з дня, наступного за днем одержання таких відомостей. У випадку можливості встановити місяць одержання останніх відомостей про зниклу особу, річний строк починається з першого числа наступного місяця. Якщо і місяць залишається невідомим, цей строк починає спливати з 1 січня наступного року.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Судом встановлено, що визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім є необхідним для реалізації законних прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_3, надання йому можливості бути влаштованим до сімейних форм виховання та отримання статусу дитини позбавленої батьківського піклування, а також відповідних державних пільг.

За приписами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Досліджені в судовому засіданні, в силу положень ст. 81 ЦПК України докази у своїй сукупності доводять суду законність і обґрунтованість вимог заявника щодо визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім.

Враховуючи неможливість точно встановити день, у якому були одержані останні відомості про місце перебування ОСОБА_5, оскільки письмові документи, які містяться у справі свідчать про те, що останні відомості про його місцезнаходження були у травні 2012 року, із даних, отриманих із повідомлення керівника мікрорайону за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_5, видно, що його житловий будинок перебуває у неприродному для житла стані, та він нам не проживає біля пяти років, при цьому із показань ОСОБА_4, який був допитаний як свідок в судовому засіданні, і ця обставина вбачається із пояснень неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_5 виїхав з місця свого постійного проживання у м. Словянську під час проведення активної фази АТО у м. Словянську, тобто весною-літом 2014 року. З огляду на викладене, враховуючи те, що встановлено лише рік -2014 коли останній раз ОСОБА_14 бачили за його місцем проживання, а місяць та дату точно встановити неможливо, суд за правилами ч.2 ст.43 ЦК України визначає початок безвісної відсутності ОСОБА_5 01 січня 2015 року, тобто перше січня наступного року.

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що мати неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла, ОСОБА_3 залишився без батьківського піклування.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Отже призначення піклувальника неповнолітній дитині, у випадку, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, є обовязком суду, за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав неповнолітньою особою.

Аналізуючи при цьому норми ЦК України у вказаному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи неповнолітню особу покладає на суд обовязок відразу у рішенні по справі, в якій буде встановлено, що неповнолітня особа позбавлена батьківського піклування, вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом встановлення над нею піклування та призначення їй піклувальника за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення піклувальника, при цьому саме на вказаний орган покладається обовязок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки тощо) найбільш ефективно для неповнолітньої особи може виконувати обовязки піклувальника. Слід зазначити, що за змістом ст. 60 ЦК України, законодавцем не конкретизується яка саме це повинна бути справа.

Отже призначення піклувальника неповнолітній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена(або обмежена) самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

У відповідності до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Статтею 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

У своєму висновку орган опіки та піклування Словянської міської ради зазначає про відсутність осіб, що перебувають у сімейних або родинних стосунках з неповнолітнім ОСОБА_3, та за вимогами, які предявляються особами, що можуть бути піклувальниками могли б бути його піклувальником, а тому просить суд покласти здійснення піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 на орган опіки та піклування Словянської міської ради (а.с. 37).

У судовому засіданні достовірно встановлено, що дійсно неповнолітній ОСОБА_3 проживає із співмешканцем його матері, з яким у нього склалися доброзичливі стосунки, разом з тим, органом опіки та піклування встановлено, що ОСОБА_4 не відповідає всім необхідним вимогам для того, щоб його було б призначено піклувальником неповнолітньої дитини.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 тимчасово влаштований до сімї ОСОБА_4, де він буде продовжувати проживати, перебуваючи водночас під наглядом педагогів навчального закладу та органу опіки та піклування. На думку суду, з врахуванням того, що в березні 2019 року ОСОБА_3 виповниться повних вісімнадцять років, таке влаштування буде у повній мірі відповідати інтересам неповнолітнього, який до досягнення повноліття залишиться у звичному для нього середовищі.

Згідно із ч.5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Частина п'ята статті 167 в редакції Закону N 524-V ( 524-16 )від 22.12.2006 \

З урахуванням викладеного, суд встановлює піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 та передає його на піклування органу опіки та піклування Словянської міської ради до призначення йому піклувальника.

За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 305-309 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області, місце знаходження: пл.. Соборна, 2 м. Словянськ Донецької області, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області, місце знаходження: вул. генерала Батюка, 40 м. Словянськ Донецької області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, останнє відоме місце проживання, зареєстроване у встановленому порядку: кв.17, вул. Челябінська, 25, м. Словянськ Донецької області, ІПН НОМЕР_1, - безвісно відсутнім.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_5 вважати з 01 січня 2015 року.

Встановити над неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, піклування, та до призначення піклувальника для здійснення піклування передати його під піклування органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складений 28 листопада 2018 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич

ОСОБА_15 ОСОБА_1

ОСОБА_2