Провадження №2/712/2608/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

03 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло, посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором міни від 07.07.1999. Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є його донькою, яка була прописана у вказаній квартирі в 2004 році. У 2001 році у неї народилася донька відповідач по справі ОСОБА_3, яка також була прописана у квартирі АДРЕСА_1. Вказав, що у 2005 році донька з онукою поїхали з квартири і більше за місцем реєстрації не зявлялися, витрати повязані з утриманням квартири не несе. Тому він змушений нести додаткові витрати, повязані з надлишковою оплатою комунальних послуг. Просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 105 по вул. Пилипенка, 1 в м. Черкаси.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.11.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач та представник позивача ОСОБА_4 не зявилися, скерували заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили суд задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, із заявами до суду не зверталися.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно Договору міни від 07.07.1999 посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_5, на праві власності належить квартира АДРЕСА_2.

Згідно пояснень позивача, у квартирі АДРЕСА_2 також зареєстрована його донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3, які на даний час у квартирі не проживають.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вказаною адресою підтверджується актом опитування сусідів від 27.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.07.2004, але з 2005 року фактично у квартирі не проживають.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно з ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.

Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 тривалий час не проживають у спірній квартирі, не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири та не приймають участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивача, який самостійно несе тягар утримання майна.

Визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням є підставою для зняття їх з реєстрації.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 6, 12, 13, 18, 263-268, 280-282 ЦПК України, ст.405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 105 по вул. Пилипенка, буд. 1 в м. Черкаси.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий І.О. Мельник