ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/715/18 Справа № 182/2362/17 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А.Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Чубіна А.В.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року, яка постановлена суддею багровою А.Г. у місті Нікополі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року позовна заява Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу залишена без розгляду напідставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, в зв'язку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на те, що суд першої інстанції без достатніх на то правових підстав, залишив позовну заяву без розгляду, оскільки не мало місця повторної неявки представника позивача в судове засідання. В судовому засіданні 06.02.2018 року, у зв'язку із визнанням судом обов'язковою явку представника позивача, представник позивача приймав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції та надавав пояснення з підстав заявлених позовних вимог, в подальшому судом явка представника позивача не визнавалась обов'язковою. Крім того, в матеріалах справи мітяться дві заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з'явилися в судове засідання.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Частина 5 ст. 223 ЦПК України зазначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення зали судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

Із матеріалів справи вбачається, що цивільна справа за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу перебуває на розгляді у суді першої інстанції з травня 2017 року та за цей час по справі було призначено кілька судових засідань, однак, зважаючи на те, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду стала неявка представника позивача у судові засідання, призначені на 20 березня 2018 року та 17 травня 2018 року, колегія суддів, враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України, перевіряє наявність правових підстав для залишення позову без розгляду та добросовісність ставлення позивача до своїх процесуальних обов'язків, виключно в межах цих судових засідань.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, представником позивача було направлено суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, яке було призначене на 20.03.208 року у зв'язку з необхідністю надання відповіді на відзив адвоката відповідачів. 14.05.2018 року на адресу суду надійшла відповідь ПАТ «Укрсоцбанк» на відзив адвоката відповідачів та 15.05.2018 року від представника ПАТ «Укрсоцбанк» надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в задоволенні якого судом першої інстанції відмовлено, оскільки воно надійшло на адресу суду менше ніж за п'ять днів до судового засідання.

Наведене вище, на думку колегії суддів, свідчить про зацікавленість позивача у розгляді даного спору.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд не забезпечив належної організації судового розгляду справи та порушив право ПАТ «Укрсоцбанк» на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, у зв'язку з чим ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що неодноразове звернення сторони до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи, без одночасного подання доказів неможливості прибути до суду у визначений час, неявка представника в судове засідання, явка якого визнана обов'язковою, можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, з метою спонукання до добросовісного виконання процесуальних обов'язків, із застосування заходів процесуального примусу в порядку ст. 143 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року - скасувати.

Цивільну справу Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу направити до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: