Справа № 188/1712/18
Провадження № 4-с/188/11/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Власенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник, боржник) звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 (далі виконавець). В обґрунтування скарги зазначає, що на виконанні у Козятинському МРВДВС перебуває виконавчий лист № 188/2008/14-ц від 02.02.2015 року, виданий Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина у розмірі 20 % від усіх видів заробітку. Заборгованість за виконавчим листом була відсутня, оскільки боржник своєчасно сплачував аліменти.

05.07.2018 року боржник продав належний йому житловий будинок, розташований по вулиці Миру, 19, с. Воскодавенці, Козятинський район, та від продажу будинку отримав грошові кошти у розмірі 25385 гривень 00 копійок.

08 травня 2018 року виконавець викликав боржника до себе, і надав боржнику розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на суму 5077 грн.

Боржник вважає такі дії виконавця незаконними, бо у рішенні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року у справі № 188/2008/14-ц визначено, що він повинен сплачувати на користь стягувача 20 % свого заробітку, а відповідно до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків та інших осіб, затвердженого Постановою КМУ № 146 від 26.02.1993 року, при обрахунку розміру аліментів не можуть братись до уваги грошові кошти, отриманні боржником від продажу нерухомого майна, оскільки вказаний Перелік не містить такого виду заробітку як грошові кошти від продажу майна.

Посилаючись на норми ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України заявник просить суд визнати дії державного виконавця Козятинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 щодо обчислення та віднесення грошових коштів, отриманих ОСОБА_1 від продажу будинку під номером 19 по вулиці Миру, у с. Воскодавенці, Козятинського району, до заробітку, з якого мають бути сплачені аліменти та нарахування заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 5077 (пяти тисяч сімдесят сім) гривень 00 копійок за виконавчим листом № 188/2008/14-ц від 02.02.2015 року, виданим Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області, неправомірними та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 188/2008/14-ц від 02.02.2015 року, виданим Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 у скарзі просив скаргу задовольнити та розглядати її без його участі.

Старший державний виконавець Козятинського МРВДВС ОСОБА_2 відзив

на скаргу не надав, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про обґрунтованість скарги і її часткове задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 12 ЦПК України передбачено:

1. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 14.1.54. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що доходами з джерелом їх походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів (в).

Статтею 183 Сімейного кодексу (далі СК) України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (1).

Статтею 81 СК України встановлено, що Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Відповідно до п.п. 19 пункту 1 згаданого Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з інших видів заробітку.

Отже, для цілей визначення складу доходів, з яких утримуються аліменти, застосовується сімейне законодавство, а не податкове.

Аліменти можуть утримуватися із доходів тільки в тому випадку, якщо особа отримала прибуток з продажу квартири в ході своєї економічної діяльності. Іншими словами, якщо громадянин займається угодами купівлі-продажу нерухомості (є ріелтором), то він повинен платити аліменти з прибутку. Крім того, деякі особи отримують прибуток так: оформляють на себе квартиру, роблять в ній ремонт і продають за збільшеною ціною; набувають земельну ділянку, проводять межування, зводять споруди і продають кожну з ділянок окремо; викуповують квартиру або частку в ній і здають її в оренду. У всіх випадках, якщо мають місце цивільно-правові відносини, аліменти сплачуються. Якщо ж це разова операція, наприклад, з метою придбання іншої нерухомості, то аліменти з продажу квартири стягнути ніхто не може.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи встановлені судом обставини, вимоги сімейного та цивільного процесуального законодавства, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, дії державного виконавця слід визнати неправомірними і зобовязати державного виконавця усунути порушення шляхом скасування виготовленого ним на підставі неправомірних дій розрахунка заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 5077 (пяти тисяч сімдесят сім) гривень 00 копійок за виконавчим листом № 188/2008/14-ц від 02.02.2015 року, виданим Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 353, 447-452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Козятинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 щодо обчислення та віднесення грошових коштів, отриманих ОСОБА_1 від продажу будинку під номером 19, по вулиці Миру, у с. Воскодавенці Козятинського району до заробітку, з якого мають бути сплачені аліменти та нарахування заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 5077 (пяти тисяч сімдесят сім) гривень 00 копійок за виконавчим листом № 188/2008/14-ц від 02.02.2015 року, виданим Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області.

Зобовязати старшого державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 5077 (пяти тисяч сімдесят сім) гривень 00 копійок за виконавчим листом № 188/2008/14-ц від 02.02.2015 року, виданим Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя ОСОБА_4