Справа № 459/3080/17
Провадження № 2/459/178/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

14.11.2017 року представник публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк») звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому, просить стягнути з останнього в його користь заборгованість по відсотках за кредитним договором в сумі 23 782,49 доларів США, пеню, нараховану за останній рік в сумі 15 319,46 доларів США. Вимоги мотивовані тим, що 08 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL3941 та додаткову угоду до нього, за умовами яких остання отримала грошові кошти у розмірі 30000 доларів США зі сплатою 14,00 % річних за користування кредитом. Проте, відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала. У зв'язку із чим, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.05.2012 року з неї було стягнуто на користь банку 295 173,79 грн. заборгованості за кредитним договором. Вказує, що зазначене рішення суду ОСОБА_3 виконано лише 03.10.2017року. Тому просить стягнути з неї заборгованість, яка виникла з дати винесення рішення суду до моменту фактичного його виконання.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи у нього відсутності, при цьому вказав, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судовому засіданні позову не визнав, зазначив, що рішенням суду від 25.05.2012 року з відповідача стягнуто заборгованість по даному кредитному договорі в розмірі 295 173,79 грн. Дане рішення було виконане 03.10.2017року. Окрім цього, вважає, що позивач звернувся із зазначеною вимогою поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 08 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_3 укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL3941 (далі генеральний договір) та Додаткову угоду № BL3941/ BL3941-KL+ до даного договору (далі- Індивідуальна угода).

Згідно п.1Індивідуальної угоди банк зобовязується встановити ліміт позичальнику за кредитною лінією в сумі 30 000 доларів США, п позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитною лінією в порядку та на умовах, зазначених у даній Індивідуальній угоді.

Пунктом 5.1. цієї угоди сторони визначили, що за використання кредитних коштів у межах ліміту кредитної лінії та строку кредитування, встановлених цією індивідуальної угодою, встановлюється процентна ставка в розмірі 14,00 % річних.

У п.2.3. зазначеної угоди сторони обумовили, що погашення грошових зобовязань позичальника за цією індивідуальною угодою повинно здійснюватися наступним чином: другого робочого дня кожного поточного місяця мають бути сплачені проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов Генерального договору та цієї індивідуальної угоди, не пізніше 01 травня 2028 року позичальник зобовязується погасити всю суму кредиту, наданого в межах вищевказаного ліміту кредитної лінії, згідно умов генерального договору та цієї індивідуальної угоди.

Також п.5.2 угоди передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань за договором позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за вказаним договором виступає: іпотека нежитлової будівлі, загальною площею 54,2 кв.м., який знаходиться за адресою: Львівська область, м.Червоноград, вул. Сокальська, 5/60; іпотека земельної ділянки, площею 0,0062 га, яка знаходиться за цією ж адресою, кадастровий номер :02:007:0060.

В той же час, встановлено, що умови кредитного договору позичальник виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, відсотках та пені.

Відтак банк звернувся з позовом до суду до ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за даним договором.

Як вбачається із копії рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25.05.2012 року, з позивача достроково стягнуто 295 173,79 грн. кредитної заборгованості станом на 29.08.2011 року, яка складалася також із тіла кредиту, термін сплати якого ще не настав.

Із копії постанови державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 10.10.2012 року про закінчення виконавчого провадження, видно, що виконавчий лист, виданий на виконання даного рішення суду перебував на виконанні у відділі ДВС та виконаний боржником лише 03.10.2017 року.

Як стверджує позивач загальна заборгованість за кредитом станом на 05.09.2017 року становить 39 101,95 доларів США, із яких 23 782,49 доларів США заборгованість по відсотках; 15 319,46 доларів США пеня.

Так, статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Поряд із цим, за змістом частини другої статті 1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611, 1046, 1048, 1050 ЦК України, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про передбачене договором та законом дострокове стягнення кредиту, яке ухвалене до спливу строку договору і не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та цього кодексу до часу фактичного виконання рішення суду.

Вищезазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-157цс16, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-2631цс15, від 7 вересня 2016 року у справі № 6-1412цс16.

Таким чином, зважаючи на наведене, суд дійшов до висновку, що кредитний договір підлягає виконанню відповідно до умов та в порядку, визначених ним, тому позивач незважаючи на рішення суду про стягнення заборгованості в зв'язку з невиконанням як умов кредитного договору, так і рішення суду мав право нараховувати проценти та пеню відповідно до умов договору.

Як вбачається із копії розрахунку, представленого позивачем загальна заборгованість за кредитом станом на 05.09.2017 року становить 39 101,95 доларів США. Дана сума охоплює заборгованість по відсотках в розмірі 23 782,49 доларів США за період з 25.05.2012 року по 05.09.2017 року, розрахованих за відсотковою ставкою 15,25 (зазначена відсоткова ставка застосовувалася з 26.08.2008 року та згідно попереднього рішення суду сторонами не оспорювалася, тому вважається судом такою, що прийнята позичальником), та пеню в розмірі 15 319,46 доларів США за період з 15.08.2016 року по 05.09.2017 року.

Разом із тим, за ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частина друга ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (постанова Верховного Суду України від 9 серпня 2017 р. у справі №6-2322цс16).

Оскільки банк звернувся з позовом до суду 14.11.2017 року, нарахування за період з 25.05.2012 року по 13.11.2014 року відсотків за користування кредитом та пені за період з 15.08.2016 року по 13.11.2016 року є поза межами строку позовної давності і в стягненні нарахованих за цей період сум необхідно відмовити за спливом позовної давності відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України.

Згідно із розрахунком сума процентів станом на 05.09.2017 року становить 23 782,49 дол. США. Тому в межах позовної давності сума процентів складатиме 12 797,42 доларів США (23 782,49 -10 985,07), що в національній валюті на день постановлення рішення становить 335 676 грн. 32 коп.

Так як позивач не надав належним чином виконаного розрахунку пені за період з 14.11.2016 року по 05.09.2017 року (у розрахунку не відображено порядку нарахування пені, крім того наведена загальна сума і відповідно до п.5.2 договору пеня повинна бути розрахована у гривневому еквіваленті станом на дату нарахування пені), тому суд вважає, що у задоволенні даної вимоги необхідно відмовити.

Враховуючи часткове задоволення позову, керуючись положенням ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 082,71 грн. судового збору згідно з таким розрахунком: 12 797,42 (сума задоволених позовних вимог)*100/39101,95 (сума заявлених позовних вимог) = 32,73 % (частина задоволених позовних вимог); 15 529,21*32,73 %/100%= 5 082,71 грн..

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» ( МФО 322001, р/р №2458) заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг №BL3941 та додатковою угодою № BL3941/ BL3941-KL+ у сумі 12 797 (дванадцять тисяч сімсот девяносто сім) доларів США 42 центи, що згідно курсу НБУ станом на день винесення рішення еквівалентно 335 676 (триста тридцять пять тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 32 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» ( МФО 322001, р/р №2458) сплачений судовий збір у розмірі 5 082,71 (пять тисяч вісімдесят два) грн. 71 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.06.2018 року.

Суддя: М. Д. Новосад