Справа № 188/1739/18
Провадження № 2-о/188/80/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Власенко А.А.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Петропавлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі заявник) звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, посилаючись на те, що 03 листопада 2018 року в м. Харцизьк Донецької області України помер її батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. Факт смерті встановлено лікарем Центральної міської лікарні м. Харцизька Донецької області.

Зі свідоцтвом про смерть серії ДНР № 126749, виданим 05.11.2018 року Харцизьким міським відділом ЗАГС державної реєстраційної палати міністерства юстиції Донецької народної республіки, яке було їй видане на тимчасово окупованій території, заявниця 30.11.2018 року звернулася до Петропавлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Дніпропетровській області для реєстрації смерті батька ОСОБА_3, але заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька через те, що для підтвердження факту смерті заявник предявив документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Посилаючись на ст.ст. 293, 315-317, 430 ЦПК України, заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, 03 листопада 2018 року в місті Харцизьку Донецької області, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть та допустити негайне виконання рішення.

Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити.

Заінтересована особа Петропавлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання представника не направила, будучи повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду.

Вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, вивчивши надані заявницею докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Це розяснення відповідає змісту ч.2 ст.319 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

За приписами ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Відповідно до ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території; гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Судом встановлено, що заявник є громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується паспортом серії ВВ № 209767, виданим Харцизьким МВ УМВС України Донецької області 26.12.1997 року.

Відповідно до довідки від 29.11.2016 року № 3087, виданої Управлінням соціального захисту Петропавлівської районної адміністрації, заявник взята на облік як внутрішньо переміщена особа, зареєстрована за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 України, а місцем фактичного проживання вказана адреса: вул. Незалежності, будинок 13, с. Вереміївка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Заявник є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV УР № 978396, виданим Харцизьким міським бюро ЗАГС Донецької області 07.05.1962 року.

Батько заявниці ОСОБА_3 тривалий час хворів і 03.11.2018 року помер на тимчасово окупованій території у м. Харцизьк Донецької області України, там же заявник його поховала, що підтверджується світлинами могили померлого на кладовищі.

Ці обставини встановлені з пояснень заявниці, допитаної як свідка згідно із статтями 230-232, 234 ЦПК України, та показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

При цьому суд не вважає допустимими доказами в сенсі ч.1 ст.78 ЦПК України і не бере до уваги лікарське свідоцтво про смерть № 58 від 05.11.2018 року, свідоцтво про смерть серії ДНР № 126749 від 05.11.2018 року, довідку про причину смерті № 58 від 05.11.2018 року, довідку для отримання допомоги на поховання № 991 від 05.11.2018 року.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, та відповідно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року м. Харцизьк Донецької області відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст.317 ЦПК України.

30.11.2018 року за вих. № 1604/14.39-137 Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено заявниці у проведенні державної реєстрації смерті її батька ОСОБА_3 через те, що для підтвердження факту смерті заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті батька, що тягне за собою настання правових наслідків у вигляді отримання права на допомогу на поховання, спадщину тощо.

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, яка є громадянином України, враховуючи, що заявник не має можливості іншим способом захистити своє право, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині встановлення факту смерті батька заявника ОСОБА_3 в певний час і в певному місці.

Що стосується зазначення причини смерті, то суд вказує наступне.

Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі - Правила), підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якою затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть).

Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України. Саме в цих документах зазначається причина смерті особи.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суду не надані належні і допустимі докази у вигляді лікарського свідоцтва про смерть за формою № 106/о або фельдшерської довідки про смерть за формою № 106-1/о, виданих уповноваженими органами Держави Україна, на підставі яких суд міг би зазначити причину смерті батька заявниці, тому в цій частині вимоги заяви задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 78, 81, 263-265, 293, 315, 317, 319, 354, 430 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Петропавлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті задовольнити частково.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ВВ № 689938, виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 29.12.1998 року, який був зареєстрований за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 України і помер 03 листопада 2018 року на тимчасово окупованій території України у м. Харцизьк Донецької області України.

Рішення звернути до негайного виконання незалежно від набрання ним законної сили.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_6