465/6417/16-ц
2/465/668/18
УХВАЛА

судового засідання

"27" листопада 2018 р. Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Мартинишин М.О. у цивільній справі № 465/6417/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

у провадженні судді знаходиться цивільна справа за позовом № 465/6417/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди.

27.11.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відвід судді Мартинишин М.О. з тих підстав, що на її думку суддя Мартинишин М.О. заінтересована у негативному для неї у результаті розгляду даної справи, оскільки вбачає з дій судді тісні товариські звязки між суддею та представником позивача ОСОБА_2. Тому при розгляді даної справи існують сумніви в обєктивності та неупередженості судді, а тому вважає, що зазначені обставини є підставою для відводу судді.

Суд, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи відповідача щодо підстав відводу, вважає, що заява про відвід судді необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р.).

Зокрема, згідно з п.п. 3,5 ч.1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

При цьому, згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Відповідно до ч.2,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно пункту 7 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Відповідно до пункту 11 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 252 ЦПК України до вирішення питання про відвід.

Проте, обставини зазначені відповідачем у заяві про відвід судді не містять підстав, зазначених у ст.36 ЦПК України щодо заінтересованості або неупередженості судді та які можуть викликати сумнів в його обєктивності.

Зважаючи на твердження відповідача у поданій заяві про відвід судді, суд вважає, що такі явно спрямовані на дискредитацію суду.

При цьому, відхиляю будь-які твердження сторони щодо упередженості чи необєктивності судді у розгляді даної справи, будь-якої зацікавленості, як це відображено у заяві про відвід судді, оскільки такі спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи.

В той же час, прийняття судом відповідних процесуальних рішень з приводу вчинення процесуальних дій, які здійснюються судом до та під час розгляду справи, не є підставою для відводу судді та не можуть оцінюватись сторонами як сумнів у її неупередженості в межах розгляду даної справи, а можуть бути вирішені у визначеному процесуальним законодавством порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що відповідачем не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді Мартинишин М.О. при вирішенні даної цивільної справи.

Таким чином, суд приходить до висновкупро необґрунтованість заявленого відводу та його невідповідність вимогам ст. 36 ЦПК України, у зв'язку із чим вирішення питання про відвід необхідно передати судді, визначеному у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, а провадження у справі зупиненню до вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36,40, 252,253, 258-261, 353, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відвід, заявлений відповідачем ОСОБА_1- судді Мартинишин М.О. визнати необґрунтованим.

Заяву відповідача ОСОБА_1про відвід судді Мартинишин М.О., передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Провадження у цивільній справі № 465/6417/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди - зупинити до вирішення питання про відвід судді Мартинишин М.О..

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мартинишин М.О.