КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1417/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

19 липня 2018 року позивач ОСОБА_4 звернулась у суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дочку у розмірі 3000 грн. з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2012 року, який рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області розірвано 19 липня 2013 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює, має дохід, проте, не надає повноцінної матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно в примусовому порядку та звернулася до суду з цим позовом.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2018 року, й до повноліття дитини.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі із застосуванням індексації відповідно до закону.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Не погодившись із рішенням суду відповідач ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність, необгрунтованість, ухвалення з порушеннями норм матеріального та процесуального права, на неповно з'ясованих обставинах. При цьому зазначав, що позовної заяви та доданих до неї документів він не отримував. Не знав про розмір аліментів, який просила стягнути з нього позивач на дочку, а зі слів секретаря судді дізнався, що розмір складає ? частина заробітку, а тому і погодився на розгляд справи за його відсутності та згоду на аліменти, про що і подав до суду письмову заяву. Згідно довідки Українсько-Німецького ТОВ «Рефавтотранс» (ЛТД) від 28.08.2018 він працює водієм-експедитором та його середня заробітна плата з 01.01.2018 по 31.07.2018 становить близько 3000 грн. на місяць. Від договору оренди землі має дохід на рік 2377 грн., що помісячно становить 198 грн. За таких обставин, він не має можливості виплачувати розмір аліментів, який просила стягнути позивач, але суд її вимоги задовольнив. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на дочку у виді ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовити. Просив також врахувати той факт, що він одружений, має вагітну дружину і при такому розмірі стягнутих аліментів він буде неспроможний нормально забезпечити свої потреби. Вважав, що стягнуті аліменти є неспівмірними з його доходами та суперечать вимогам, як матеріального, так процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_4 зазначала, що рішення суду є законним та обгрунтованим, а апеляційна скарга не відповідає дійсності та підлягає відхиленню. Так, у позовних вимогах вона просила стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 5000 грн., але за спільною згодою з відповідачем ними було узгоджено 3000 грн., на що останній погодився. Крім того, вказувала, що доходи відповідача, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень, не відповідають дійсності, оскільки у 2015 році ним було придбано квартиру, вартість якої у значній мірі перевищує дохід відповідача, а договір оренди землі для перевірки доходу від її здачі, останнім суду надано не було.

Указом Президента України &qute;Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах&q?х ; від 29.12.2017 № 452/2017 ліквідовано, зокрема: Апеляційний суд Київської області, Апеляційний суд міста Києва, та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди, що ліквідуються, припиняють здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» від 03.10.2018 № 185 (6940).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2018 року справу передано судді-доповідачу Волошиній В.М., у складі колегії: Слюсар Т.А, Панченко М.М.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, рішення суду не відповідає вимогам вищезазначеної норми, при його ухваленні суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення спору .

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2018 року й до повноліття дитини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач до суду не з'явився, але у своїй письмовій заяві позов визнав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2008 року. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача з відповідачем народилася донька ОСОБА_5, яка проживає та утримується матір'ю ОСОБА_4

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Положенням ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статтей 183, 184 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позов до суду позивач пред'явила 19 липня 2018 року. На час пред'явлення позову до суду та розгляду справи в суді відповідач працював і працює (з 25.02.2015) в теперішній час водієм-експедитором, про що свідчить відповідна довідка, відповідач мав і має щомісячний дохід, який в середньому становить до 3000 грн.(а.с.34). Тобто довідка з місця роботи відповідача не свідчить про відсутність у відповідача роботи та заробітної плати.

Суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. не перевірив та не врахував, що відповідач має постійне місце роботи, стабільний заробіток та неправильно визначив аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки такий розмір стягнення буде становити 100% заробітної плати відповідача та суперечить вимогам чинного законодавства.

Той факт, що позивач просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, а відповідач у своїй письмовій заяві не заперечував не можна прийняти до уваги, оскільки це суперечить фактичним обставинам справи, на що і посилається у своїй апеляційній скарзі відповідач. Джерела доходу майна відповідача, на які посилалась позивач у своєму відзиві, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції і на визначення розміру аліментів судом не впливають.

А тому, рішення суду в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не можна визнати законним та обгрутованим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення аліментів на дитину у частці від заробітку відповідача.

Керуючись ст. ст. 376. 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року в частині стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. та індексації цієї суми відповідно до закону скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Гурівка Долинського району Кіровоградської обл., проживаючого/зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 липня 2018 року й до повноліття дитини.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: