28.11.2018 Справа № 756/9386/18
Унікальний номер 756/9368/18
Справа № 2/756/4869/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Бондаренко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ГТУЮ у м. Києві в особі 11 Київської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказано у позові, на початку 2017 р. позивачу стало відомо щодо арешту його майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 1124/19 від 27.10.2004 р. відділом ДВС Оболонського району м. Києва.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2 звернувся до відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві та 11 Київської державної нотконтори щодо отримання інформації про накладений арешт, але отримав лише відповідь від нотаріальної контори щодо відсутності обставин арешту, так як провадження проводилось відділом ДВС.

Тому позивач просить суд звільнити його майно з-під арешту, який було накладено постановою від 27.10.2004 р.

У судове засідання з'явився тільки позивач ОСОБА_1, який підтримав свій позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне.

Як з'ясовано судом, 27.10.2004 р. постановою державного виконавця ВДВС Оболонського району м. Києва було накладено арешт на майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 1124/19.

У відповідності до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з п. 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту з майна тощо).

Таким чином, після завершення виконавчого провадження державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт накладений на майно боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню, з підстав небажання державних виконавців Оболонського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві виконувати свої посадові обов'язки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом МЮ України від 02.04.2012 р. № 512/5, ст.ст. 262, 354,447-453 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1), який було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 1124/19 від 27.10.2004 р. Оболонським районним ВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя К.А. Васалатій