Провадження № 2/522/8924/18
УХВАЛА

28 листопада 2018 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Шкамерда К.С. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 31/500 частин квартири №59 по Олександрівському проспекту №4 у місті Одесі; стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 154 622,00 грн.; стягнення судових витрат.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та стягнення коштів, та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та забороною відчуження квартири №59 по Олександрівському проспекту №4 у місті Одесі, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:101.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що є ризик, що відповідачі подарують, продадуть свої частки або переоформлять на інших осіб, що в подальшому буде перешкоджати та затягувати розгляд справи, та в подальшому унеможливить виконання судового рішення. Також, іншого майна, яке зможе гарантувати виконання рішення щодо стягнення коштів також немає, є ризик, що особи будуть ухилятися від виконання рішення. Крім того, відповідачі постійно погрожують позивачу, що продадуть, подарують разом з ним спірне майно «циганам» або вселить до нього «безхатченків», які влаштують позивачу «веселе життя».

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні даної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, представник позивача до заяви про забезпечення позову не надав докази існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, не надано відомостей щодо відсутності заборони відчуження стосовно даного об'єкту нерухомого майна, а тому згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 149, 151 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та стягнення коштів, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.С. Шкамерда