233 Справа № 2/0511/371/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2/0511/371/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі цивільній справі № 2/0511/371/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 грудня 2012року Дебальцевським міським судом Донецької області було ухвалене рішення про визнання батьківства та стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 березня 2012 року і до повноліття дитини. Заявник просить суд відновити втрачене судове провадження з метою належного виконання рішення суду.

Відповідно до ст.490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, рішення видав Дебальцевський міський суд Донецької області.

Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 19/о/38-15 від 27 березня 2015 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам. Зокрема, для справ, підсудних Дебальцевському міському суду Донецької області, визначена підсудність Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження підлягає розгляду Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, в заяві просила проводити розгляд справи без її участі (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на це суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи,суд вбачає підстави для відновлення втраченого судового провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України. Згідно зі ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Стаття 494 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що 24 грудня 2012року Дебальцевським міським судом Донецької області було ухвалене рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів задоволено частково; визнано батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; зобовязано відділ реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області виключити відомості про батька із актового запису № 133 про народження ОСОБА_3, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області 26 липня 2011 року; зобовязано відділ реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області внести зміни в книгу реєстрації актів про народження 17 липня 2011 року ОСОБА_3 за актовим записом № 133 від 26 липня 2011 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області, та зазначити у графі «батько» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України; стягнуто щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 березня 2012 року і до повноліття дитини; стягнуто щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з 01 березня 2012 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 17 липня 2014 року (а.с.9-10). Рішення суду набрало законної сили 15 січня 2013 року (а.с.11).

Факт видачі Дебальцевським міським судом Донецької області відповідного рішення, зміст цього рішення, склад учасників процесу підтверджується:

- наданою заявником світлокопією рішення суду від 24 грудня 2012 року (а.с.9-10);

- надананою заявником світлокопією виконавчого листа (а.с.11).

Нормами ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м.Дебальцево Донецької області.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення може бути встановлено спеціальний порядок; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Цивільні справи, що перебували в архіві Дебальцевського міського суду Донецької області, у звязку із дією розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 19/о/38-15 від 27 березня 2015 року щодо зміни територіальної підсудності справ, на зберігання до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області не надходили.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим висновок про можливу втрату судового провадження в цивільній справі № 2/0511/371/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Для відновлення тексту рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 24 грудня 2012 року по справі № 2/0511/371/2012 (№ 0511/738/2012) використано електронну копію рішення суду від 24 грудня 2012 року, яку підписано електронним цифровим підписом судді та внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с.19-22).

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007).

Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму. П.п.12-13 Порядку передбачено, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе встановити точний і повний зміст рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 24 грудня 2012 року по справі № 2/0511/371/2012 (№ 0511/738/2012) та відновити втрачене судове провадження в цивільній справі в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.488-490, 493-494 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2/0511/371/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити.

Частково відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 2/0511/371/2012 (№ 0511/738/2012), яка розглядалась Дебальцевським міським судом Донецької області, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 24 грудня 2012 року по справі № 2/0511/371/2012 (№ 0511/738/2012) (повний текст) в наступній редакції:

«

Справа № 0511/738/2012

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2012 року Дебальцевський міський суд в складі:

головуючого - судді Афанасьєвої Ю.О.

при секретарях Сухоставець Т.А., Турченковій О.В.,

за участю: позиваки ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дебальцеве цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на наступні обставини: з серпня по листопад 2010 року вона зустрічалась з відповідачем та в вересні-жовтні мала з ним інтимні стосунки.

Вони мали намір укласти шлюб та вести сімейне життя. Відповідач хотів мати дитину.

Вона завагітніла від відповідача та 17.07.2011 року народила дитину сина ОСОБА_3, батьком якої є відповідач. Однак він відмовляється визнавати дитину своєю.

Просить визнати, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 та стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 30% прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходу до досягнення дитиною трирічного віку.

В судовому позивачка підтримувала заявлені вимоги, надала суду наступні пояснення.

З відповідачем у справі ОСОБА_2 вона знайома з 1999 року оскільки разом навчались Дебальцевському технікумі. Після його закінчення вона навчалась в м.Харкові, а з 2004 року вона стала працювати в УПФУ м.Дебальцеве, де також працювала й мати відповідача. В 2004-2010 року вони пересікались з відповідачем, однак на той час вона була в шлюбі з ОСОБА_7, який вона уклала в 2003 році. Від чоловіка вона пішла в липні 2010 року та стала мешкати з батьками. Відповідач почав залицятися до неї. Він приходив до неї на роботу, пригощав мороженим, вони пили каву, проводжав додому. З вересня 2010 року вони вже зустрічались. А після декількох побачень відповідач запропонував їй одружитися та переїхати жити до нього. Однак доки вона формально була одружена до відповідача вона не переїжджала. Вони зустрічались по вихідним, в будні вона залишалась на ніч у нього в квартирі АДРЕСА_1. Разом вони ходили в басейн, снідали в кафе «Хатинка». Вони свої стосунки не ховали від інших. В жовтні-листопада 2010 року за ініціативою відповідача вони розсталися. А через 2-3 тижні вона сказала відповідачу, що вагітна та що дитина його. Він сказав, що буде наполягати на проведенні генетичної експертизи. За час вагітності він не допомагав їй, відносини вони не підтримують. Сина відповідач бачив, декілька разів приходив до них в гості.

Просила позов задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримував заявлені вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання пояснив, що дійсно з кінця вересня по жовтень 2010 року він мав інтимні стосунки з ОСОБА_1 Вони зустрічались та збирались мешкати разом. Однак через те, що відповідачка на той час була одружена вони цього не робили. Зустрічались вони не регулярно, декілька разів на тиждень. В жовтні 2010 року він вирішив припинити стосунки з позивачкою та повідомив їй про це. Потім він дізнався, що позивачка вагітна, однак він не впевнений, що це його дитина. Оскільки на той час позивачка перебувала в шлюбі з іншим чоловіком та в тому, що вона не підтримувала інтимні стосунки з ним, він не впевнений. Дитину він бачив, хлопчик схожий на нього, можливо, що він й є його батьком.

Після проведення у справі судово-генетичної експертизи, відповідач в судовому засіданні визнав себе батьком ОСОБА_8, народженого ОСОБА_1, та не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, а на утримання позивачки в розмірі 1/6 частки.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити позов частково, визнавши відповідача батьком ОСОБА_9 та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки доходу, а на утримання позивачки в розмірі 1/6 частки.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-НО №429730, виданого відділом РАЦСу Дебальцевського міського управління юстиції (а.с.5) позивачка ОСОБА_1 є матір»ю дитини ОСОБА_3, який народився 17.07.2011року, батьком якого вказаний ОСОБА_10.

Відповідно до актового запису про народження №133 від 26.11.2011 року (а.с.13) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису відомості про батька ОСОБА_10 внесені за вказівкою ОСОБА_1, тобто відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України.

Тому, відповідно до частини 4 ст. 128 СК України такий позов підлягає розгляду судом, а згідно частини 2 зазначеної статті підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи з положень статей 10-11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладається обовязок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зустрічались в період часу: вересень-жовтень 2010 року, в цей час позивачка залишався у ОСОБА_2 на ніч вдома за його місцем мешкання та між ними були стосунки, що притаманні чоловіку та жінці.

Вказані обставини були визнані сторонами.

На той час позивачка перебувала в шлюбі з іншим чоловіком ОСОБА_7, який відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО №202653 виданого відділом РАЦСу Дебальцевського міського управління юстиції (а.с.29) був розірваний 16.11.2010 року.

А через те, що на момент народження сина ОСОБА_8 17.10.2011 року, не сплинуло 10 місяців після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_7, то саме він первісно й був вказаний як його батько.

Рішенням же Дебальцевського міського суду від 07.10.2011 року (а.с.31) з актового запису про народження ОСОБА_11 були виключені відомості про батька ОСОБА_7

Та саме через те, що позивачка перебувала в шлюбі з іншим чоловіком ОСОБА_7 на той час, коли мали інтимні стосунки з ОСОБА_2, останній мав сумніви щодо походження дитини саме від нього.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи з використанням молекулярно-генетичного аналізу крові №929 від 1.11.2012 року вірогідність батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 народженого ОСОБА_1 17.07.2011 року, складає 99,99%, що за даними K.Hummel, відповідає формулюванню «Батьківство практично доведено».

Після проведення вказаної експертизи та отримання вказаного висновку, відповідач в судовому засіданні визнав себе батьком ОСОБА_8, народженого ОСОБА_1, та не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, а на утримання відповідачки в розмірі 1/6 частки.

Враховуючи наведене суд вважає, що є всі підстави вважати батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідача ОСОБА_2

Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього

Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження;

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства повинна містити в собі всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, імя по батькові матері й батька, число місяць і рік народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей випливає із вимог ст.180 СК України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен зясувати та урахувати: стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей та інші обставини, які мають істотне значення.

Згідно з довідкою №206 від 29.02.2012 року ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5 мешкає разом з позивачкою ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідач є працездатною особою та за його поясненнями він працює та отримує регулярну та стабільну заробітну плату.

Враховуючи матеріальне становище дитини, яка є малолітньою та не має самостійного заробітку чи доходу, перебуває на утриманні позивачки, а також відсутність даних щодо стану здоров'я відповідача, враховуючи, що він працює та отримує регулярну заробітну плату, інших утриманців не має, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, з нього підлягає стягненню на користь позивачки на утримання дитини: сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також аліменти та на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з 01.03.2012 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох років, тобто до 17.07.2014 року, що буде належним захистом прав позивача та малолітньої дитини, та не ставить платника аліментів у скрутне для нього та інших його утриманців становище.

Відповідно до чого, в силу ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду в сумі 107,30 грн., а також витрати на проведення судово-медичної експертизи в розмірі 4527 грн. (а.с. 44-45).

Також з відповідача в силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судові витрати, щодо позовних вимог про стягнення аліментів, судовий збір в розмірі 214,60 грн.

На підставі ст.ст. 79, 84, 91, 128, 180-184 СК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст.213-215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити частково.

Визнати батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області виключити відомості про батька із актового запису № 133 про народження ОСОБА_3, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області 26 липня 2011.

Зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області внести зміни в книгу реєстрації актів про народження 17.07.2011 року ОСОБА_3 за актовим записом № 133 від 26 липня 2011 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області, та зазначити у графі батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.03.2012 року і до повноліття дитини.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з 01.03.2012 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох років, тобто до 17.07.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 214,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 4527 грн., а всього 4634 (чотири тисячі шістсот тридцять чотири) грн. 30 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дебальцевського міського суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дебальцевського

міського суду ОСОБА_13О.»

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя