Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2647/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді-Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що 27.10.2015 р. померла мати позивача- Кайло ОСОБА_3 позивача, ОСОБА_4, помер ще 06.11. 1995 року.

Заповіт спадкодавець не залишила. Окрім позивача, єдиним спадкоємцем першої черги є її рідний брат- ОСОБА_2.

Факти родинних відносин та прийняття спадщини встановлено у Рішенні Виноградівського районного суду від 22.05.2018 р. у справі №299/1155/18. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються прк розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У той же час поза увагою осіб, що входять до кола спадкоємців, залишилася наявність у померлого спадкодавця майнового права - права власності на земельну ділянку загальною площею 3,2000 га (2,5300 га + 0,6700 га), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сасівської сільської ради.

За прийняттям спадщини ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 Однак отримала роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленим про день, час судового засідання належним чином, в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, про розгляд справи у його відсутності та про те, що вимоги заявленого до нього позову визнає.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контои, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з»явився.

Судом встановлено, що 27.10.2015 р. померла мати позивача- Кайло ОСОБА_3 позивача, ОСОБА_4, помер ще 06.11. 1995 року.

Заповіт спадкодавець не залишила. Окрім позивача, єдиним спадкоємцем першої черги є її рідний брат- ОСОБА_2.

Факти родинних відносин та прийняття спадщини встановлено у Рішенні Виноградівського районного суду від 22.05.2018 р. у справі №299/1155/18. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються прк розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У той же час поза увагою осіб, що входять до кола спадкоємців, залишилася наявність у померлого спадкодавця майнового права - права власності на земельну ділянку загальною площею 3,2000 га (2,5300 га + 0,6700 га), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сасівської сільської ради.

За прийняттям спадщини ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 Однак отримала роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. По смерті спадкодавця віднайти оригінал державного акту на право приватної власності на землю віднайти не вдалося.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правове гановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивач змушена звернутися до суду з цією позовною заявою.

У той же час позивач до цього часу несе весь тягар утримання нерухомого майна, фактично вступила в управління спадковою нерухомістю.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляд у цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності право встановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред'явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відпові, іними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.З, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1, змушена звернутись до Виноградівського районного суду для визнання за права власності на спадкові земельні ділянки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на земельні ділянки площею 2.5300 га та 0,6700 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Сасівської сільської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_6