Справа № 304/1375/18
Провадження № 2-о/304/44/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участю секретаря судового

засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Тур'я-Бистрянська сільська рада Перечинського району Закарпатської області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу із січня 1988 року і до дня його смерті. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, з яким вона з січня 1988 року і аж до смерті останнього перебувала у цивільному шлюбі, вони вели спільне господарство, виконували взаємні права та обов'язки як сім'я. Ще за життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого житловий будинок АДРЕСА_1 та все майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на яке він матиме право за законом, заповів їй. З метою оформлення спадщини вона, у визначений законом строк, звернулася до нотаріуса, але як з'ясувалося, оскільки вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та відповідно не є спадкоємцем першої черги, у зв'язку з чим при оформленні спадщини має сплатити податок у розмірі 5% вартості спадкового майна та інші обов'язкові платежі, що стягуються із спадкоємців 3-6 черг спадкування. На підставі наведеного просить заяву задовольнити.

Заявник у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

У судове засідання представник Т.Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як заінтересованої особи також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечив.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане виконавчим комітетом Тур'є-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 29 січня 2018 року, актовий запис № 5 (а. с. 4).

На випадок смерті ОСОБА_3 28 квітня 2009 року склав заповіт, яким належний йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 серпня 2008 року, житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1, та все майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося та все те, на що за законом буде мати право, заповів заявнику ОСОБА_2, 1942 року народження, що мешкає в АДРЕСА_1 (а. с. 5, 6).

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У даному випадку за відсутності інших спадкоємців із заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається спору про право, а тому така заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Так, довідками виконкому Т.Бистрянської сільської ради Перечинського району №858 від 21 серпня 2018 року та № 912 від 14 вересня 2018 року на підставі даних погосподарської книги на 2016-2020 роки (об'єкт погосподарського обліку № 01-0194-1) стверджено проживання заявника ОСОБА_2 у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 більше тридцяти років. Зазначене також вбачається з Акту № 25 обстеження матеріально-побутових умов від 13 серпня 2018 року, а також даних будинкової книги для прописки громадян у будинку № АДРЕСА_1, згідно якої заявник була зареєстрована разом з покійним ОСОБА_3 з 02 вересня 1994 року (а. с. 7-12).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом ст. ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1296, 1298 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року (далі - Постанова) якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 21 Постанови визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

За змістом ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Положення закону стосовно наявності взаємних прав і обов`язків членів сім`ї містять вказівку на наслідки визнання спільних осіб сім'єю: якщо конкретні особи визнаються членами однієї сім`ї, то між ними існують сімейні відносини і у них виникають взаємні права і обов`язки.

Крім того, Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за №5-рп/99 дано офіційне тлумачення терміну «член сім'ї» та визначено обов'язкову ознаку члена сім'ї, як ведення спільного господарства.

Отже, з огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт, що заявник ОСОБА_2 на момент смерті ОСОБА_3 проживала з ним однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та з метою захисту права заявника на оформлення спадщини, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення не відшкодовуються.

Керуючись постановою Пленуму ВСУ № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. 3 СК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1268, 1258, 1261, 1269, 1270, 1296, 1298 ЦК України, ст. ст.12, 81, 89, 258, 259, 263, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1), заінтересована особа - Тур'я-Бистрянська сільська рада Перечинського району Закарпатської області (; місцезнаходження: 89231 Закарпатська область Перечинський район с. Тур'я Бистра, вул. Духновича, № 64) про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, починаючи із січня 1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.