Справа № 362/1511/18
Провадження № 2/362/1408/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

з участю секретарів Сілецької М.О., Шаблій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Марянівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до розпорядження № 360 від 14.07.2014 р. Деснянської районної державної адміністрації у м. Києві позивач ОСОБА_1 є опікуном над малолітнім двоюрідним племінником, дитиною - сиротою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, його житлом та майном.

Як зазначає позивач, 07.12.2008 р. ОСОБА_3 посвідчив заповіт, яким все належне йому майно заповів ОСОБА_1 та своєму внуку ОСОБА_2 в рівних частинах. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17652468 від 07.12.2008 року підтверджується належна державна реєстрація посвідченого приватним нотаріусом заповіту.

Зі слів позивача ОСОБА_1, вона , як спадкоємець за заповітом , у своїх інтересах та в інтересах двоюрідного племінника ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлого 14.05.2014 року ОСОБА_3. відповідно до положень ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до Пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом по 1/2 частині на квартиру АДРЕСА_1.

Однак, свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0.2203 га , що розташована на території села Мрянівка, Марянівської сільської ради, Васильківського району, Київської області позивачі не отримали, оскільки постановою від 11.03.2015 року державний нотаріус Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 після отримання 22.09.2009 року Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки своє право власності в органах, що проводили державну реєстрацію до дня смерті не зареєстрував.

У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ст.ст. 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. ст. 1223, 1236 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Статтею 1225 ЦК України, передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до розпорядження № 360 від 14.07.2014 р. Деснянської районної державної адміністрації у м. Києві позивач ОСОБА_1 є опікуном над малолітнім двоюрідним племінником, дитиною - сиротою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, його житлом та майном (а.с. 12).

07.12.2008 р. ОСОБА_3 посвідчив заповіт, яким все належне йому майно заповів ОСОБА_1 та своєму внуку ОСОБА_2 в рівних частинах. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17652468 від 07.12.2008 року підтверджується належна державна реєстрація посвідченого приватним нотаріусом заповіту (а.с. 16-17)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БК №305327, ОСОБА_3 помер 15.05.2014 р. (а.с 14).

11.03.2015 р. позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом по 1/2 частині на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 18).

ОСОБА_3 успадкував 1/2 частину земельної ділянки площею 0.2203 га , що розташована на території села Мрянівка, Марянівської сільської ради, Васильківського району, Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотарусом Пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (а.с. 25).

Постановою від 11.03.2015 року державний нотаріус Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 після отримання 22.09.2009 року Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки своє право власності в органах, що проводили державну реєстрацію до дня смерті не зареєстрував. (а.с.29).

Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 спірної земельної ділянки та факт відсутності правовстановлюючого документа на останню, в звязку з чим позивачі не можуть реалізувати своє право на оформлення спадщини та що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачами права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст. ст. 328, 1218, 1225, 1258, 1261,1268,1275 ЦК України, 529-531 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 12, 76 - 81, 206, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, , 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину земельної ділянки площею 0.2203 га, що розташована на території Марянівської сільської ради, село Марянівка, Васильківського району, Київської області, кадастровий номер - :01:032:0023, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, 1/2 частина якої належала померлому 15.05.2014 року ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2009 року яку він успадкував після смерті 29.11.2008 року ОСОБА_5, якій земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 6489, виданого Марянівською сільською радою Васильківського району Київської області 12.11.2007 року згідно рішення № 42 виконкому Марянівської сільської ради народних депутатів від 22.10.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1-43.

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину земельної ділянки площею 0.2203 га, що розташована на території Марянівської сільської ради, село Марянівка, Васильківського району, Київської області, кадастровий номер - :01:032:0023, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, 1/2 частина якої належала померлому 15.05.2014 року ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2009 року яку він успадкував після смерті 29.11.2008 року ОСОБА_5, якій земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 6489, виданого Марянівською сільською радою Васильківського району Київської області 12.11.2007 року згідно рішення № 42 виконкому Марянівської сільської ради народних депутатів від 22.10.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1-43.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко