Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 757/7930/15-ц

провадження № 61-32249 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: ГулькаБ. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Терра Банк», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у публічному акціонерному товаристві «Терра Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києвавід 17 березня 2017 року у складі судді Новака Р. В. та ухвалу апеляційного суду м. Києвавід 11 травня 2017 року у складі колегії суддів: Чобіток А. О., Немировської О. В., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільногосуду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2015 року ОСОБА_4. звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Терра Банк» (далі - ПАТ «Терра Банк»), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Терра Банк» ОСОБА_5 та просив суд визнати незаконними дії та бездіяльність ПАТ «Терра Банк», які полягали у порушенні умов договору банківського вкладу, неналежному нарахуванні процентів по вкладам, що завдало йому збитків; визнати незаконними дії та бездіяльність уповноваженої особи Фонду щодо неналежного виконання функцій та обов'язків під час здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Терра Банк», порушенні уповноваженою особою Фонду вимог чинного законодавства, а саме: ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію»; стягнути з ПАТ «Терра Банк» на його користь завдану матеріальну шкоду за період запровадження тимчасової адміністрації у розмірі 2 319 грн 37 коп.; стягнути з ПАТ «Терра Банк» на його користь завдану матеріальну шкоду за період управління банком уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Терра Банк» у розмірі 151 тис. грн; стягнути з ПАТ «Терра Банк» на його користь завдану матеріальну шкоду за період управління банком уповноваженою особою Фонду (дії тимчасової адміністрації) у сумах: 4 066 грн 33 коп. - відсотки по вкладам за час до закінчення терміну дії договорів банківського вкладу; 7 483 грн 46 коп. - відсотки по вкладам за період від закінчення терміну дії договорів до позбавлення банку ліцензії; 874 грн 69 коп. - 3 % річних за прострочення грошового зобов'язання; 11 209 грн 58 коп. - інфляційні втрати; 855 грн 46 коп. - невиплачені кошти по картковому рахунку, а також стягнути солідарно з відповідачів 15 тис. грн в рівних частинах на відшкодування моральної шкоди та зобов'язати уповноважену особу Фонду надати позивачу виписки по депозитам з зазначенням руху коштів по ним, інформацію по нарахованим та сплаченим до бюджету сумам податку на відсотки.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києвавід 17 березня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4. до ПАТ «Терра Банк», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Терра Банк» ОСОБА_5 закрито.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року у справі № 757/2216/15-ц було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Терра Банк», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Терра Банк» Ірклієнка Ю. П. про визнання незаконними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, відшкодування збитків. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року у частині вимог до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Терра Банк» Ірклієнка Ю. П. було скасовано та провадження у цій частині закрито. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Отже, відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року провадження у цій справі слід закрити, оскільки набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилена, судове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що у справі № 757/2216/15-ц набрало законної сили рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у цій справі, тому згідно з пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року провадження у справі слід закрити.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами безпідставно закрито провадження у справі, оскільки рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у справі № 757/2216/15-ц оскаржені у касаційному порядку і остаточного рішення суду касаційної інстанції ухвалено не було.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ураховуючи викладене, суди дійшли правильного висновку про те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року у справі № 757/2216/15-ц було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Терра Банк», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Терра Банк» Ірклієнка Ю. П. про визнання незаконними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, відшкодування збитків. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року у частині вимог до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Терра Банк» Ірклієнка Ю. П. було скасовано та провадження у цій частині закрито. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку про те, що у справі № 757/2216/15-ц набрало законної сили рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у цій справі (757/7930/15-ц), тому згідно з пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року провадження у справі слід закрити.

Посилання касаційної скарги на те, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у справі № 757/2216/15-ц оскаржені у касаційному порядку і остаточного рішення суду касаційної інстанції ухвалено не було, безпідставні, оскільки відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України 2004 року рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Крім того, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень Постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, у незміненій при апеляційному перегляді частині, та рішення апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у справі № 757/2216/15-ц залишено без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києвавід 11 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк