КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 757/21620/17-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/987/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

розглянув у в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа - комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на рішення Печерського районного суду м.. Києва ухваленого 24 травня 2018 року в приміщенні суду під головуванням судді Матійчук Г.О. (дата складання повного судового рішення 4 червня 2018 року),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Київенерго» , з якого просила стягнути на її користь завданої матеріальної шкоди в розмірі 21567 грн, моральної шкоди у розмірі 16000 грн, а також судові витрати у розмірі 640 грн - судового збору за подання позовної заяви та 1400 грн - витрати за проведення експертизи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться на 5 поверсі п'ятиповерхового будинку. 18 січня 2017 року сталося залиття її квартири з горища будинку. Згідно з актом від 18 січня 2017 року причиною залиття стало некоректне підключення системи центрального опалення, роботи з яких виконувало ПАТ АК «Київенерго». Оскільки відповідач добровільно не відшкодовує завдані збитки позивач змушена була звернутись із даним позовом до суду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Київенерго», третя особа - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», про відшкодування шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на користь ОСОБА_3 21 567 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 1 400 грн. витрат на проведення експертизи та 640 грн у відшкодування судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням суду Дуднік -ОСОБА_2 в інтересах ПАТ «Київенерго» подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог позивача у повному обсязі.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Вказує, що причиною залиття квартири позивача стало те, що представники житлово-експлуатаційної організації, перед заповнення системи водою не перекрили повітрозбірник (вантуз). Також, зазначає, що представники відповідача не були присутніми при складанні акту.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову в даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд ухвалив розглянути дану справу в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.9-12, том 1).

18 січня 2017 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1, що належить позивачу (а.с.13-14, том 1).

Відповідно до Акту, складеного комісією ЖЕЖ «Печерська брама» в якому вказано, що 18 січня 2017 року трапилось залиття квартири АДРЕСА_1 вбачається, що залиття квартири сталось внаслідок некоректного підключення системи центрального опалення ПАТ АК «Київенерго».

Згідно звіту №30/17 від 12 квітня 2017 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4, розмір майнової шкоди, який завдано ОСОБА_3 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1, яке відбулось 18 січня 2017 року станом на момент складання даного звіту становить 21567 грн (а.с. 32-52, том 1).

Позивач направляла на адресу ПАТ АК «Київенерго» заяви з проханням компенсувати збитки завданих внаслідок залиття квартири, проте відповідач в добровільному порядку відмовлявся відшкодувати завдану шкоду (а.с.21, 24 том 1).

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень статей 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Тобто, відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Апелянт зазначає у скарзі, що причиною витоку води стало те, що представники житлово-експлуатаційної організації перед заповненням системи водою не перекрили повітрозбірник (вантуз).

Так судом встановлено, що 18 січня 2017 року працівниками РТМ «Печерськ» ПАТ «Київенерго» проводились роботи по ремонту зовнішнього трубопроводу мереж централізованого опалення житлових будинків АДРЕСА_1.

Для запобігання замерзання води у внутрішньо будинкових системах централізованого опалення вказаних житлових будинків, працівниками ЖЕД «Печерська брама» проведено злиття води з систем та відкрито запірно-регулюючу арматуру на повітрозбірниках (вантузах) на горищах і залишено у відкритому стані, про що повідомлено ЦДС Печерського району та працівників РТМ «Печерськ» ПАТ «Київенерго», що також підтверджується витягом з оперативного журналу № 7 РТМ «Печерськ» ПАТ «Київенерго».

З наявних в матеріалах справи доказах вбачається, що включення працівниками РТМ «Печерськ» ПАТ «Київенерго» системи центрального опалення сталось без представників аварійної служби Печерського району. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем здійснювались дії, для повідомлення ЦДВС Печерського району та або ЖЕЖ «Печерська брама».

Отже з урахуванням викладених обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що причиною залиття квартири позивача стало некоректне підключення системи центрального опалення, роботи з яких виконувало ПАТ «Київенерго», що підтверджується належними та допустимими доказами по справі, оскільки протилежного відповідачем суду не доведено.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання апеляційної скарги на те, що акт про залиття за формою та змістом не відповідає вимогам встановленим Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, апеляційним судом не приймаються до уваги як необґрунтовані, оскільки останній відповідає формі та змісту, визначеним у Додатку 4 до пункту 2.3.6 Правил з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з актів від 19 січня 2017 року, вони за формою та змістом відповідають вимогам вказаного додатку № 4.

Доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що при складанні актів не було представників відповідача, а тому акт є неналежним доказом, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані акти складені комісією незацікавлених осіб, відповідають формі та змісту, передбачених законом.

Згідно вимог ст.23 ч.1,2 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У своєму висновку про стягнення моральної шкоди суд, виходячи із засад розумності, справедливості, правомірно співставив ступінь душевних страждань та розмір пошкодженого майна позивача та обґрунтовано стягнув з відповідача 5000 грн. у відшкодування такої шкоди.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

А тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ПАТ «Київенерго» необхідно залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, судом,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах публічного акціонерного товариства «Київенерго» - залишити без задовлення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:

Судді: