РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Дніпрорудненське комунальне унітарне підприємство «Наш Дім», про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,суд,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1, спільно з її на той час неповнолітньою донькою ОСОБА_5, 1996 року народження, 17 січня 2002 року отримала від виконкому Дніпрорудненської міської ради Запорізької області ордер №505 на житлову площу в гуртожитку - кімнату №130, площею 12 кв. метрів, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, на підставі розпорядження Дніпрорудненської міської ради Запорізької області № 02 від 16.01.2002 року. Відповідач ОСОБА_3 є колишнім чоловіком позивачки. Сторони перебували в шлюбі з березня 2003 року по лютий 2009 року. Шлюб з відповідачем було розірвано, бо сімейні стосунки не склалися. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_6, 2003 року породження. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися ще в 2007 році, тоді ж відповідач ОСОБА_3 забрав всі належні йому речі і покинув місце постійної реєстрації, не знявшись з реєстраційного обліку. Згідно Акту про не проживання за місцем реєстрації від 15 травня 2018 року, складеному комісією Дніпрорудненської міської ради Запорізької області, в присутності депутата ОСОБА_8 та свідків-сусідів - ОСОБА_9 та ОСОБА_10, відповідач з 2007 року по теперішній час жодного разу не з'являвся за місцем реєстрації та місце його знаходження не відоме. Жодних стосунків, листування чи іншого спілкування між ними весь час не було. В зв'язку з тим що, відповідач, зареєстрований в квартирі, але фактично не проживає, позивачці доводиться нести додаткові витрати по утриманню квартири. Тому, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - кімнатою №130 в гуртожитку в АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 вересня 2018 року закрито підготовче провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Дніпрорудненське комунальне унітарне підприємство «Наш Дім», про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просить задовольнити з підстав, що викладені в письмовій формі.

Представник позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити з підстав, що викладені в письмовій формі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано.

Представник третьої особи Дніпрорудненського комунального унітарного підприємства «Наш Дім» в судове засідання не з'явився.

У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що проживає у кімнаті АДРЕСА_2. Позивачка ОСОБА_1 її сусідка. Відповідач ОСОБА_3 проживав разом із ОСОБА_1 з 2003 року. З 2007 року ОСОБА_3 у кімнаті №130 не проживає, його речей немає.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає у кімнаті АДРЕСА_3. Добре знає ОСОБА_3 Остання була у шлюбі із ОСОБА_3, вони проживали у кімнаті №130. Під час шлюбу ОСОБА_3 часто сварилися. У 2007 році ОСОБА_3 забрав свої речі та виїхав з квартири і ОСОБА_1 проживає з доньками.

Вивчивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1, спільно з її на той час неповнолітньою донькою ОСОБА_5, 1996 року народження, 17 січня 2002 року отримала від виконкому Дніпрорудненської міської ради Запорізької області ордер №505 на житлову площу в гуртожитку - кімнату №130, площею 12 кв. метрів, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, на підставі розпорядження Дніпрорудненської міської ради Запорізької області №02 від 16 січня 2002 року.

Сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, перебували у шлюбі з 01 березня 2003 року по 17 лютого 2009 року. У шлюбі позивачка змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». Шлюб з відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області 17.02.2009 року.

Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися ще в 2007 році, тоді ж відповідач ОСОБА_3 забрав всі належні йому речі і покинув місце постійної реєстрації, не знявшись з реєстраційного обліку. Згідно Акту про не проживання за місцем реєстрації від 15 травня 2018 року, складеному комісією Дніпрорудненської міської ради Запорізької області, в присутності депутата ОСОБА_8 та свідків-сусідів - ОСОБА_9 та ОСОБА_10, показанням свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_3 з 2007 року по теперішній час не проживає за місцем реєстрації, також відсутні його речі.

Згідно довідки №3866 виданої Дніпрорудненською міською радою Запорізької області 15.05.2018 року, за вищевказаною адресою на теперішній час мешкає позивачка ОСОБА_1 - наймач житла, та її діти: ОСОБА_5, 1996 року народження, та ОСОБА_6, 2003 року народження.

Факт не проживання відповідача у вищевказаній кімнаті у судовому засіданні підтвердили свідки - сусіди ОСОБА_9 із АДРЕСА_1 та ОСОБА_10 із квартири АДРЕСА_2.

Відповідач по справі не знімається з реєстрації у добровільному порядку.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних

причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може

бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені

строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року, з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача ОСОБА_3 за місцем реєстрації у кімнаті АДРЕСА_4 понад шість місяців.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - кімнатою №130 в гуртожитку в АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин

Керуючись ст.ст.127,128,130 ЖК України, ст.ст. 4, 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_4

Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик