Справа № 172/340/18
Провадження № 2/172/313/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.06.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г., за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка, у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який на підставі Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, офіційно відповідач не працює, тому має мінливий, нерегулярний дохід. Просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини.
Сторони в судове засідання не зявилися.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав.
У звязку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.
02 січня 2005 року народилася ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якої строни записані батьками.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Разом з тим згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
З матеріалів цивільної справи видно, що неповнолітня дитина, батьками якої є сторони по справі, знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, перебуває у працездатному віці, однак у позивачки відсутні дані про працевлаштування відповідача та його доходи.
Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з рівня прожиткового мінімуму визначеного ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року для дитини віком від 6 до 18 років, що складає 1860 грн. (на день подання позову до суду), а також того факту, що кожен з батьків має рівний обовязок з утримання дитини належним чином, тому суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі частково, а саме в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 131, 141, 211, 247, 259, 263, 280-281, 430 ЦПК України,
1. Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН невідомий, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. з урахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02.01.2023 року.
3. Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць.
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк