РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Шепеля К.А.,

за участі секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України в ОСОБА_2 районі та в м. Жмеринці Вінницької області та ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності, -

У С Т А Н О В И В :

Позивач в позовній заяві просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 6557,66 грн шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним. Так, з 10 березня 2011 року позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру". Впродовж періоду з лютого 2015 року по червень 2016 року з нарахованої позивачу пенсії на підставі абз. 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України було утримано у вигляді податку з доходів фізичних осіб 5961,49 грн та військового збору в розмірі 596,17 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року вказані положення Податкового кодексу України визнано неконституційними.

Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі (а.с. 10).

Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 року постановлено залучити до до справи в якості співвідповідачів від імені Держави Україна - Державну казначейську службу України, а також Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (а.с.32).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачам за адресою, що вказана в позові.

Від позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник Управління Державної казначейської служби України в ОСОБА_2 районі та в м. Жмеринці Вінницької області у своєму відзиві на позов зазначив, що належними відповідачами по справі повинні бути від імені Держави Україна - Державна казначейська служба України та Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області. Визнав, що дійсно положення абз. 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України дійсно були визнані неконституційними. Однак при цьому Конституційний Суд України не вказав на преюдиціальність свого рішення. Дані норми не змінені жодним іншим законодавчим актом. Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Тому зазначене позивачем рішення Конституційного Суду України №1-р/2018 не може бути застосовано до правовідносин, що виникли до 27 лютого 2018 року. На підставі вищевикладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у своєму відзиві на позов також визнав, що положення абз. 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України дійсно були визнані неконституційними. Однак закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Тому зазначене позивачем рішення Конституційного Суду України №1-р/2018 не може бути застосовано до спірних правовідносин. Оскільки положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 1 січня 2015 року і не були визнані такими, що не відповідають Конституції України на момент виникнення спірних правовідносин, управління, здійснюючи відповідні відрахування, діяло у відповідності та на виконання чинного податкового законодавства, тобто правомірно. 1 березня 2018 року, враховуючи вищевикладене рішення Конституційного Суду України, Управлінням було припинено утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсії та щомісячного довічного грошового утримання. Тому, на думку представника відповідача, вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник відповідача Державної казначейської служби України був належним чином повідомлений про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, про що свідчить поштове повідомлення про отримання уповноваженою особою копії ухвали від 19 жовтня 2018 року та копії позовної заяви з додатками(а.с.35), однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надсилав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказав, що його права були порушені тим, що з його пенсії було утримано кошти на підставі положень Податкового кодексу України, які в подальшому були визнані Конституційним Судом України неконституційними. Предмет позову - стягнення шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

У судовому засіданні установлено, що в березні 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою, в якій просив надати інформацію щодо того, яку суму коштів з нарахованої йому пенсії за період з 1 липня 2014 року по 1 березня 2018 року утримано як податок та військовий збір відповідно до положень абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (а.с.3).

На вказане звернення Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області повідомило позивача, що в період з лютого 2015 року по червень 2016 року з нарахованої позивачу пенсії на підставі абз. 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України було утримано у вигляді податку з доходів фізичних осіб 5961,49 грн та військового збору в розмірі 596,17 грн (а.с.4-5).

Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до першого абзацу підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Згідно з рішенням Коституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1-р/2018, положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано неконституційними (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання). Це положення втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Таким чином, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю. В даному випадку прийняттям положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, який згодом визнано неконституційним було заподіяно майнову шкоду позивачу, який недоотримав 6557,66 грн належних йому пенсійних виплат. Однією із складових верховенства права є законність, яка, відповідно до практики ЄСПЛ, насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавства. Цей принцип також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе (див., серед багатьох інших, рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29 квітня 2003 року, заява № 38812/97, п. 155). Тому на підставі положень статті 152 Конституції України, норми якої мають пряму дію, матеріальна шкода, яка була завдана позивачу актами, що визнані неконституційними, відшкодовується державою.

Судові витрати у виді судового збору на підставі частини шостої статті 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статті 152 Конституції України, статей 116, 1175 ЦК України, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1-р/2018, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України в ОСОБА_2 районі та в м. Жмеринці Вінницької області та ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 6557 (шість тисяч п'ятсот п'ятдесят сім) грн 66 коп. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя К.Шепель

Повний текст рішення складено 26 листопада 2018 року.