Справа № 723/2991/18
Провадження № 2-о/723/3530/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого Дячук О.О.

за участю присяжних: ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за заявою ОСОБА_3, від імені якого виступає представник ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_5 про оголошення фізичної особи померлою,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про оголошення ОСОБА_6 померлим, зазначивши, що батьками заявника є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (на даний час прізвище «Каланча»).

08 вересня 2000р. батьки заявника розірвали шлюб.

Як вбачається з листа Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області від 30 березня 2018 року № 4581123/50/01-2018 ОСОБА_6 перебував у розшуку, ОРС «Розшук» заведена 27 серпня 2004 року та 26 січня 2005 року закрита у звязку із його встановленням та затриманням.

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2005року по справі №1-15 ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України та призначено йому міру покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі; на підставі ст.75 Кримінального кодексу України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбуття, покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки; зобовязано засудженого ОСОБА_6 періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 лютого 2006року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2005 року за ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України гр.ОСОБА_6, 1959року народження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, і 14 березня 2006року в примусовому порядку направлено останнього для відбування призначеного покарання у виді 1 року обмеження волі до Долинського виправного центру № 118.

Згідно письмової інформації від 11 червня 2018року №118/2.9 державної установи «Долинський виправний центр (№ 118)» ОСОБА_6 не відбував покарання у вказаній установі.

З 2006 року у заявника відсутні відомості про місце перебування його батька. Не надходили такі відомості і до органу місцевого самоврядування за останнім місцем проживання ОСОБА_6 (Чернівецька область, Сторожинецький район, см.Красноїльськ, провулок Штефан чел ОСОБА_5, 22), а саме до виконавчого комітету Красноїльської селищної ради.

Заявник вважає, що є визначена законом підстава для оголошення ОСОБА_6 померлим.

Оголошення батька померлим необхідно заявнику для встановлення опіки (утримання та догляду) над майном ОСОБА_6 та подальшого оформлення спадщини, зокрема, щодо житлового будинку за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, смт.Красноїльськ, провулок Штефан чел ОСОБА_5, 22, забудовником якого являється ОСОБА_6.

Таким чином, заявник вважає за необхідне оголошення ОСОБА_6 померлим.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву посилаючись на викладені в ній обставини.

Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі.

В судовому засіданні суд встановив, що батьками заявника є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (на даний час прізвище «Каланча»).

08 вересня 2000р. батьки заявника розірвали шлюб.

З листа Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області від 30 березня 2018 року № 4581123/50/01-2018 вбачається, що ОСОБА_6 перебував у розшуку, ОРС «Розшук» заведена 27 серпня 2004 року та 26 січня 2005 року закрита у звязку із його встановленням та затриманням.

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2005року по справі №1-15 ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України та призначено йому міру покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі; на підставі ст.75 Кримінального кодексу України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбуття, покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки; зобовязано засудженого ОСОБА_6 періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 лютого 2006року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2005 року за ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України гр.ОСОБА_6, 1959року народження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, і 14 березня 2006року в примусовому порядку направлено останнього для відбування призначеного покарання у виді 1 року обмеження волі до Долинського виправного центру № 118.

Згідно письмової інформації від 11 червня 2018року №118/2.9 державної установи «Долинський виправний центр (№ 118)» ОСОБА_6 не відбував покарання у вказаній установі.

З 2006 року у заявника відсутні відомості про місце перебування його батька. Не надходили такі відомості і до органу місцевого самоврядування за останнім місцем проживання ОСОБА_6 (Чернівецька область, Сторожинецький район, смт.Красноїльськ, провулок Штефан чел ОСОБА_5, 22), а саме до виконавчого комітету Красноїльської селищної ради.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав пояснення, що він добре знає батька заявника ОСОБА_6 , оскільки вони з ним майже ровесники. Також проживав він з ним по сусідству, тому добре знає цю сім»ю.. Батька заявника ОСОБА_6 він не бачив з 2006 року . Де він не знає, також не чув від інших ровесників , знайомих та сусідів про місце знаходження останнього. Всі говорить про те , що з 2006 року його ніхто не бачив. В будинку ОСОБА_6, який знаходиться по сусідству ніхто не проживає, будинок в занедбаному стані. Сусіди косять траву та прибирають прилеглу територію.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав пояснення, що заявника та його сестру добре знає, оскільки вони з батьками проживали з ним по сусідству. Батьки заявника розвелись, діти деякий час проживали з батьком, а потім в будинку ніхто не проживав. Де проживали діти та на даний час де вони проживають йому не відомо. З 2006 року він в будинку ОСОБА_6 нікого не бачив. По селу ходять слухи, що ОСОБА_6 помер.

Згідно зі ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення ОСОБА_6 померлим, оскільки за останнім місцем його проживання відсутні відомості щодо нього більше трьох років.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно ч. 3ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Керуючись ст.. 46, 47 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_6, 27 жовтня 1959р.н. уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим.

Вважати ОСОБА_6, 27 жовтня 1959р.н. уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя

Присяжні