Справа № 336/3689/18
Пров. № 2/336/2176/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливий О.В.,

розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами 4 лютого 2014 року.

В позові зазначає, що відповідно до договору кредиту № 55 від 04.02.2014 року відповідач отримав кредит в сумі 200 грн., який зобовязався повернути у строк до 17 лютого 2014 року, а також сплатити проценти в сумі 56 грн. Оскільки відповідач виконував свої зобовязання неналежним чином, на момент звернення позивача до суду, а саме: на 5 липня 2018 року, у нього виникла заборгованість у сумі 6316 грн., яку складають сума неповерненого кредиту в розмірі 200 грн., 56 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 6060 грн. заборгованість за пенею, яка обчислена у відповідності до п. 6.2 договору між сторонами з розрахунку два проценти від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Крім зазначеної суми позивач просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 грн.

В судове засідання представник позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення справи, не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи без участі представника, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічною заявою, яка містить визнання позову в частині заборгованості за кредитом, а також за процентами, звернувся відповідач.

Вказані обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність сторін.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що відповідно до договору кредиту № 55 від 04.02.2014 року відповідач отримав кредит в сумі 200 грн., який зобовязався повернути у строк до 17 лютого 2014 року, а також сплатити проценти в сумі 56 грн. Оскільки відповідач виконував свої зобовязання неналежним чином, на момент звернення позивача до суду, а саме: на 5 липня 2018 року, у нього виникла заборгованість у сумі 6316 грн., яку складають сума неповерненого кредиту в розмірі 200 грн., 56 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 6060 грн. заборгованість за пенею, яка обчислена у відповідності до п. 6.2 договору між сторонами з розрахунку два проценти від суми заборгованості за кожен день прострочення (а. с. 4-34).

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Надані суду письмові докази, зокрема: кредитний договір, графік погашення заборгованості, розрахунок заборгованості, довідка про суму заборгованості та інші, вказують на характер правовідносин сторін і підтверджують обґрунтованість позову.

Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи спір в частині визначення розміру пені, суд виходить з того, що у відповідності до наведеної норми закону розмір пені, що стягується, більш ніж в двадцять три рази перевищує заборгованість за тілом кредиту, та враховує інші обставини, що мають значення для справи, такі як: похилий вік і незадовільний стан здоровя позивача, невисокий розмір його пенсії, що є єдиним джерелом доходів ОСОБА_1, відсутність у нього власного житла і проживання на підставі договору оренди (а. с. 53-55), і вважає, що сукупність перелічених обставин може бути підставою для зменшення розміру цього виду неустойки.

Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутим з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 526, 551, 553, 554, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, який зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування», , 69037, АДРЕСА_1, заборгованість за кредитним договором № 55 від 04.02.2014 року, яка складається з суми кредиту в розмірі 200 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 56 грн., 500 грн. неустойки (пені і штрафу), а усього 756 грн.

В задоволенні іншої частини вимог про стягнення неустойки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, який зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування», , 69037, АДРЕСА_1, 1762 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.В. Щаслива