Справа № 202/4835/17
пров. 2/202/287/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 листопада 2018 року Індустріальний районний м. Дніпропетровська

в складі:судді-Бєльченко Л.А.,

при секретарі- Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Шоста дніпровська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування і визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, указуючи, він є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5. ОСОБА_3, відповідач у справі, є його сестрою та донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Позивач зазначив, що його батьки проживали у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3, котре належало ОСОБА_4 на підставі договору про право забудови, посвідченого 23.10.1959 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-8832, зареєстрованого 27.09.1977 року Дніпропетровським МБТІ в реєстровій книзі № 340 за реєстровим № 147. ІНФОРМАЦІЯ_5 його батько, ОСОБА_4, помер. Спадщину у вигляді зазначеного домоволодіння після його смерті прийняла його, позивача, мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла. За час життя ОСОБА_5 склала заповіт на його, позивача, ім'я, котрий був посвідчений приватним нотаріусом Грищенко В.І. 13.08.2005 року за реєстровим № 4435. Через деякий час після смерті матері він звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 12.07.2017 року. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини вказаного домоволодіння йому стало відомо про те, що до нотаріальної контори звернулася і його сестра, відповідач у справі, із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач зазначив, що оскільки відповідач є непрацездатною особою, то відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на обов'язкову частку спадку після смерті матері. Також позивач зазначив, що 21.04.2006 року під час первинного огляду СЕК його матері ОСОБА_5 було встановлено І групу інвалідності з 10.04.2006 року безстроково та відповідно до виписки з акту огляду МСЕК № 507575 від 21.04.2006 року остання потребувала стороннього догляду. Починаючи з 2006 року по день смерті ОСОБА_5 була інвалідом І групи, її здоров'я із року в рік погіршувалося, виникав ряд інших захворювань, ускладнення від захворювань, що змушувало по декілька разів на рік перебувати на стаціонарному лікуванні у лікарні. Він, позивач, постійно доглядав за матір*ю і звертався до інших людей про допомогу у догляді за ОСОБА_5; самостійно ніс витрати на утримання своєї матері, доглядаючи за нею. Натомість, її донька, відповідач, за весь час, починаючи з 2004 року по день смерті матері, жодного разу не запропонувала своєї допомоги, не надавала грошових коштів на утримання та лікування матері, жодного разу не відвідувала матір та не телефонувала щоб поцікавитися станом її здоров'я. Навіть після смерті матері відповідач не надавала жодної матеріальної допомоги та не приймала участі у її похованні та спорудженні надгробного пам'ятника.

У зв'язку з викладеним, позивач просив суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, її повідомлення про час і місце судового розгляду справи здійснювалося відповідно до укладеної 22.01.1993 року в місті Мінську Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, у зв'язку з тим, що остання проживає у Російській Федерації. Відповідно до наданого Головним управлінням Міністерства юстиції Російської Федерації по Хабаровському краю і Єврейській автономній області підтвердження про вручення документів, доручення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про вручення документів не виконано у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 за адресою, вказаною в дорученні, не проживає (а.с. 118, 119-129).

Представник третьої особи, Шостої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 134).

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є дітьми ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10,29,62,63,65).

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3. Останнє належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2004 року, виданого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М. (а.с. 35).

Судом встановлено, що за час життя ОСОБА_5 склала заповіт на ім'я позивача, котрий був посвідчений приватним нотаріусом Грищенко В.І. 13.08.2005 року за реєстровим № 4435 (а.с. 36).

Відповідно до наданої Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, спадкоємцями після смерті останньої є її діти, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3

Як встановлено судом, позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадкових прав і 12.07.2017 року державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 100).

З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 вбачається, що за оформленням спадкових прав до нотаріальної контори звернулася і ОСОБА_3 (а.с. 59, 60).

Судом встановлено, що за час життя ОСОБА_5 було встановлено І групу інвалідності з 10.04.2006 року безстроково та відповідно до виписки з акту огляду МСЕК № 507575 від 21.04.2006 року остання потребувала стороннього догляду (а.с. 31, 32).

Як встановлено судом та підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, позивач самостійно доглядав матір, піклувався та утримував її, забезпечував необхідне їй лікування. Після смерті останньої позивач організовував та ніс витрати на поховання матері. Натомість відповідач за час хвороби матері не приймала участі у її матеріальному забезпеченні, не доглядала за нею, не цікавилася станом її здоров'я, не відвідувала її, хоча їй було відомо про хворобливий стан матері і потребу у сторонньому догляді.

Відповідно до положень частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Згідно з частинами п'ятою та шостою цієї статті за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

В абзаці першому пункту шостого постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно із нормами Сімейного кодексу України. При цьому слід врахувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

За встановлених судом обставин, суд вважає доведеним ту обставину, що ОСОБА_5, тяжко захворівши та будучи інвалідом І групи, була у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду та утримання. Відповідач згідно з вимогами статей 202-203 Сімейного кодексу України зобов'язана була взяти на себе обов'язки по її утриманню разом з позивачем. Проте відповідач свідомо ухилилась від утримання матері, хоча мала таку можливість.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до статті 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень

Керуючись ст.ст. 4,5,13,81,259,263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від права на спадкування за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_4 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на подана апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.