ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/703/18 Справа № 212/107/17-ц Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 серпня 2017 року, яке постановлено суддею Ваврушак Н.М. у місті Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, в обґрунтування якого вказано, що у жовтні 2015 року йому стало відомо що він не є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, відповідно до висновку про біологічне батьківство від 20.10.2015 року позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_5.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 серпня 2017 року позивачу відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Так, позивач посилається на те, що він не являється батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки з того моменту як ОСОБА_4 почав дорослішати він помічав несхожість між ними.У зв'язку із чим, він змушений був зробити ДНК тест на батьківство.

Згідно Акту висновку про біологічне батьківство від 20.10.2015 року, що проведено лабораторією Медикал Дженоміс ЛТД, вірогідність батьківства позивача виключається відносно сина ОСОБА_5.

Позивач зауважує на тому, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв вище вказаний висновок належним та допустимим доказом по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_7, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_8, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2006 року (а.с. 9). Шлюб між сторонами розірвано.

22 жовтня 2016 року між відповідачем та ОСОБА_9 уклеєно шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, від 22.10.2016 року, актовий запис № 6932, ОСОБА_10 змінила прізвище на «ОСОБА_2» (а.с. 113).

За час сумісного проживання без реєстрації шлюбу у сторін народилася дитина син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції вважав недоведеними ті обставини, що позивач не є біологічним батьком дитини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає, з огляду на наступне.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані із фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Отже, актом цивільного стану фіксується подія та дія, яка сталася.

Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122,124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126,127 СК).

Згідно з п.п. 11, 12 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про її народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про її народження.

Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1)для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2)сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 призначалась судово- генетична експертиза, на вирішення якої були поставлені питання - чи являється ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 208). Експерти попереджалися про кримінальну відповідальність.

Згідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 316 від 26 червня 2018 року, ОСОБА_1 не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 213 - 214).

Батьківство ОСОБА_1 у відношенні дитини ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 виключається.

Європейський суд з прав людини у справі № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року Калачова проти Російської Федерації, зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК - тест з метою вирішення цього спору про батьківство». Суд враховує, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 належними та допустимими доказами довів зазначені позовні вимоги.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову та виключення з актового запису № 291 від 19 липня 2005 року про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька, яким зазначено позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - задовольнити.

Виключити з актового запису № 291 від 19 липня 2005 року про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відомості про батька - «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: