Провадження №: 6/755/1155/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"30" листопада 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Марфіної Н. В.,

при секретарі Міроненко С. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву Житлово - будівельного кооперативу «Конструктор», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява Житлово - будівельного кооперативу «Конструктор», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, який видано Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Конструктор» заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг за період з 01.03.2014 року по 01.06.2016 рік з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 24281,39, витрат на правову допомогу у розмірі 1194,70 та судового збору в розмірі 689,00 грн..

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, ЖБК «Конструктор» посилається на наступне, що 25 липня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва задоволено вимоги ЖБК «Конструктор» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Конструктор» заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг за період з 01.03.2014 року по 01.06.2016 рік з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 24281,39, витрат на правову допомогу у розмірі 1194,70 та судового збору в розмірі 689,00 грн.. У вересні 2018 року представник ЖБК «Конструктор» подавав до ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві лист, у якому просив повідомити про стан виконавчого провадження, з відповіді якого вбачається, що станом на 26 вересня 2018 року, вказаний виконавчий документ на виконанні у відділі не перебуває. Представник заявника вказує, що оскільки, після відмови у відкритті виконавчого провадження, відділом ДВС не було направлено на адресу стягувача оригінал виконавчого документу, у зв'язку з чим ЖБК «Конструктор» позбавлено можливості повторного звернення до відділу ДВС з примусовим виконання судового наказу, а тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить видати дублікат виконавчого документа та поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Представник ЖБК «Конструктор» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, пичини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у заяві докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено п. 1 ч. 1. статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що 25 липня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва задоволено вимоги ЖБК «Конструктор» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Конструктор» заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг за період з 01.03.2014 року по 01.06.2016 рік з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 24281,39, витрат на правову допомогу у розмірі 1194,70 та судового збору в розмірі 689,00 грн.

Відповідно до ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на момент винесення судового наказу), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2, 3 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу, судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленимЗаконом України "Про виконавче провадження" та обов'язково містити положення про дату видачі судового наказу стягувачу, дату набрання судовим наказом законної сили та строк пред'явлення судового наказу до виконання. Зазначені відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред'явлення до виконання. Судовий наказ складається і підписується суддею у двох примірниках, один з яких залишається у справі, а другий скріплюється печаткою суду і видається стягувачу після набрання ним законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2018 року, Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві направило на адресу ЖБК «Конструктор» лист (вих. №60411), відповідно до якого повідомило, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 26.09.2018 року виконавчий документ №755/11490/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ЖБК «Конструктор» на виконанні у Відділ не перебуває. (а. с. 32)

Виходячи з обсягу долучених до заяви доказів, представником заявника не надано належних та допустимих доказів, які мали підтвердити звернення його як стягувача до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з примусовим виконанням судового наказу, а отримання заявником інформації від відділу у вересні 2018 року не підтверджує ту обставину, що у вказаному відділі перебував на примусовому виконанні вищезазначений виконавчий лист, крім того в матеріалах цивільної справи відсутні докази які б підтвердили, що заявник отримав судовий наказ, як і доказів втрати виконавчого виконавчого документа.

Як перебачено частиною першою ст.. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент винесення рішення суду, виконавчі листи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку зяаву в десятиденний строк, якщо інше не встановлено законом.

Як передбачено частиною першої статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Однак, за відсутності встановлених судом обставин для видачі дубліката виконавчого листа суд не убачає підстав для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вказана вимога є похідною та безпосередньо залежить від з'ясування обставин втрати виконавчого листа, та підстав видачі виконавчого листа.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Житлово - будівельного кооперативу «Конструктор», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази які б підтвердили, що заявник отримав судовий наказ, як і доказів втрати виконавчого виконавчого документа, крім того, в той же час пред'явлення виконавчого листа до виконання є правом, а не обов'язком стягувача, та може бути реалізовано стягувачем в межах строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене та керуючись п 9, п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 260, 261, , 354, 431, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви Житлово - будівельного кооперативу «Конструктор», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :