Справа №461/6841/18
Провадження №2-о/461/53/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Городецької Л.М.,

з участю: секретяра судового засідання ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Третя Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд зі заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, покликаючись на наступне. 06 лютого 2018 року помер його батько ОСОБА_4, який заповідав синові квартиру №2 у будинку №11 на площі ОСОБА_1 у м.Львові. Позивач стверджує, що є єдиним спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем до його смерті. 15 серпня 2018 року він звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з огляду на те, що заявник не подав своєчасно заяви про прийняття спадщини. На думку заявника, такі дії нотаріуса не відповідають вимогам ч.3 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.На думку заявника, він фактично прийняв спадщину. Стверджує, що встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. Оскільки, у позасудовому порядку оформити належну заявнику спадщину останній не зміг, відтак змушений звертатися до суду. У звязку із цим просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4, який помер 06 лютого 2018 року в період з 01 листопада 2006 року до 06 лютого 2018 року за адресою: м.Львів, площа ОСОБА_1АДРЕСА_1.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 13 вересня 2018 року відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 26 жовтня 2018 року у Третьої Львівської державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи №485/2018 після смерті ОСОБА_4, який помер 06 лютого 2018 року.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_2 підтримала заяву з мотивів викладених у ній.

Заінтересована особа у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вона не зявилися у судове засідання без поважних причин.

Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 06 лютого 2018 року помер батько заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 І-СГ №495623 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, а нотаріусом Третьої Львівської нотаріальної контори заведено спадкову справу №461/2018.

Заповітом від 30 вересня 1997 року, ОСОБА_4 заповів своєму синові ОСОБА_3 квартиру №2 у будинку №11 на площі ОСОБА_1 у м.Львові.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 звернувся до Третьої Львівської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак, листом від 15 серпня 2018 року №2845/07-14 державний нотаріус Третьої львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовив заявнику у видачі свідоцтва вказаного вище, покликаючись на те, що ОСОБА_4 пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.18).

З акту, складеного працівниками ЛКП «Старий Львів» від 20 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 проживав без реєстрації у квартирі №2 будинку №11 на площі ОСОБА_1 у м.Львові з 01.11.2006 року, вів спільне господарство зі своїм батьком ОСОБА_4 до дня його смерті (а.с.17).

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова) якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (п.23 Постанови).

Частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї.

Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст.1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву.

Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підтвердження факту прийняття спадщини.

Факт проживання заявника із померлим ОСОБА_4 однією сімєю підтверджений матеріалами справи, а також показами свідка ОСОБА_5

При таких обставинах справи, заявник довів суду, що він тривалий час проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 06 лютого 2018 року у квартирі №2 будинку №11 на площі ОСОБА_1 у м.Львові і цей факт повинен бути встановлений судом.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 258-259, 263-268, 294, 315-319 ЦПК України, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ППВСУ № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Третя Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4, який помер 06 лютого 2018 року в період з 01 листопада 2006 року до 06 лютого 2018 року за адресою: м.Львів, площа ОСОБА_1АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.11.2018 року

Суддя Л.М. Городецька