Справа № 369/3524/18
Провадження № 2/369/2063/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2018 рроку Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Ярмак О.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Перша Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Перша Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 21.05.2004 року помер його батько ОСОБА_3. Позивач є спадкоємцем першої

черги після смерті його батька ОСОБА_3, і саме він користується земельною ділянкою площею 0,0948 гектарів, що розташована на території с. Лісники, Києво-Святошинського району, Київської області, с/т «Тарасова Нива», яку було передано батьку позивача ОСОБА_3 для ведення садівництва.

Дана земельна ділянка належала батьку позивача - ОСОБА_3 на праві приватної власності. Окрім позивача, інших спадкоємців немає, заповіт відсутній. ОСОБА_3 є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 02 червня 1960 року. Через певний час після смерті батька позивача у нього виникли труднощі з оформленням прийняття спадщини за законом через неспівпадіння напису прізвища: батька ОСОБА_3 і сина ОСОБА_1. Неспівпадінням у напису прізвищ батька ОСОБА_3 і сина ОСОБА_1 надав роз'яснення Інститут мовознавства імені О.О. Потебні, а саме у довідці Інституту імені О.О. Потебні №131/104 від 22.01.2008 року вказано, що розбіжність написання сталася через неправильне передавання прізвища з російської мови на українську. І згідно з нормами чинного українського правопису написано прізвища російською мовою «ОСОБА_3» в українській мові відповідає варіант написання «ОСОБА_3». А варіант написання прізвища українською «ОСОБА_3» є наслідком транслітерування, тобто передачею російського звучання прізвища за допомогою літер української абетки. Висновок Інституту мовознавства імені О.О. Потебні такий, що з лінгвістичного погляду вказані прізвища, які належать одній і тій особі чи одній родині, про що свідчать подані документи, вважаються цілком ідентичними. Отже, ОСОБА_3 і ОСОБА_3 є одна й та сама особа.

У червні 2012 року позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин(Справа № 2605/9628/12, провадження № 2-о-2605/220/12). де в судовому у порядку було доведено факт спорідненості між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

18 грудня 2013 року позивачем було подано заяву до Першої Київської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0948 гектарів, розташовану на території с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області, с/т «Тарасова Нива», передану для ведення садівництва, яка належала померлому батьку ОСОБА_3

Постановою Першої Київської нотаріальної контори за № 11404/02-14 від 18 грудня 2013 року позивача було повідомлено, що видати свідоцтво на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0948 гектарів, розташовану на території с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області, с/т «Тарасова нива», передану для ведення садівництва, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 неможливо, оскільки позивачем пропущено строк, визначений законом для прийняття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний термін позивач не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з відсутністю документів про право власності батька на спадкове майно, але потім з'явився давній товариш батька позивача, який надав йому документи та пояснив, що документи були надані йому батьком позивача для зберігання. Додатково прошу суд звернути увагу на вагому причину - тривалий час позивач хворів та не мав змоги звернутись до нотаріальної контори. Доручити діяти від його імені представнику також не міг, так як не мав та фінансової змоги оплатити його послуги. Більш того, не мав фізичної можливості, так як він майже не підводився з ліжка, як ветеран війни в Афганістані, має ряд захворювань, що суттєво впливали/впливають на його самопочуття та стан його здоров'я, відповідно ці причини є об'єктивними на думку позивача, та на час загострення його хвороби - непереборними. У зв'язку з поганим станом здоров'я у нього були істотні труднощі, як для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, позивач ОСОБА_1. просив суд продовжити йому строк для прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду від представника відповідача надійшла заява про слухання справи у відсутності, в якій відповідач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 18 липня 2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Городецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 103.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 0,0948 гектарів, що розташована на території с. Лісники, Києво-Святошинського району, Київської області, с/т «Тарасова Нива». Окрім позивача, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 інших спадкоємців немає, заповіт відсутній, що підтверджується копією спадкової справи № 1495/2013 до майна померлого ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини згідно вимог ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Через певний час після смерті батька позивача у нього виникли труднощі з оформленням прийняття спадщини за законом через неспівпадіння напису прізвища: батька ОСОБА_3 і сина ОСОБА_1.

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 відповідних дій, спрямованих на прийняття спадщини, не вчинив, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, що підтверджується даними його позовної заяви.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала свідчення суду, що з позивачем мала дружні стосунки, була знайома з його матір'ю, консультувалась з нею з приводу питань, що стосуються митниці, засвідчила факт хвороби батька позивача приблизно у 1996 році.

Свідок ОСОБА_5. надала свідчення суду, що з позивачем знайома як з членом садового товариства. ОСОБА_3 довго хворів, за ним слідкував його син, спілкувалась з позивачем та його батьком, оскільки її будинок знаходився навпроти земельної ділянки позивача на території садового товариства. Документи під час перебування в лікарні ОСОБА_3.(спадкодавець) віддав товаришу. Після завершення лікування з'ясувалось, що документи втрачені і знайшли в садовому товаристві копії документів спадкодавця, в яких виявили помилку в написанні прізвища ОСОБА_3. Потім позивач звернувся за роз'ясненнями з приводу розбіжностей в написанні прізвища в інститут мовознавства, згодом звернувся в Оболонський суд, щоб встановити факт родинних відносин між позивачем та його батьком. Як пояснила свідок, між батьком спадкодавцем та сином позивачем у справі був нерозривний зв'язок.

18 грудня 2013 року позивачем було подано заяву до Першої Київської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0948 гектарів, розташовану на території с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області, с/т «Тарасова Нива», однак листом Першої Київської нотаріальної контори за № 11404/02-14 від 18 грудня 2013 року йому було відмовлено з причин пропуску, визначеного законом строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні і положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Позивач посилався на те, що в передбачений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворів та не мав можливості звернутись до нотаріальної контори, на підтвердження чого позивачем долучено копії виписки із історії хвороби стаціонарного хворого від 12.04.2001 року, а як вбачається з матеріалів справи, смерть спадкодавця настала значно пізніше - через три роки.

Суд вважає, що позивач не надав жодних належних доказів наявності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців.

За вказаних обставин суд не вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини посилання позивача та ті обставини, що він тривалий час хворів, оскільки доводи позивача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Суд вважає, по-перше, що матеріали справи не містять жодних доказів про наявність вказаних позивачем обставин, по-друге, вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його батька, на думку суду, не пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців.

Протягом вказаного періоду, а саме 5 років, позивач жодним чином не вчинив будь-яких дій, спрямованих на отримання спадщини, яка залишилася після його смерті.

Суд вважає, що в даному випадку, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу відсутні, і тому положення ч.3 ст.1272 ЦК України не можуть бути застосовані.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що підстав, для задоволення позовних вимог позивача немає, і тому у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1270,1272 ЦК України, ст.263,264,265,268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Перша Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Повний текст рішення складено 30 листопада 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.