Справа № 723/2181/18
Провадження № 2/723/2690/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючи на те, що 12.04.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким він передав, а ОСОБА_3 прийняв позику в розмірі 390000 грн. до підписання договору з терміном повернення до 12.06.2016 року. Зазначає, що, виконуючи свої зобовязання, ОСОБА_3 перерахував на його банківський рахунок 24.05.2017 року 25999 грн., 25.09.2017 року 12935 грн. та 13.02.2018 року 13500 грн., а всього повернув 52434 грн., однак станом на день звернення до суду невідшкодованим залишився борг в сумі 337566 грн.

Вказує, що на адресу ОСОБА_3 29.05.2018 року ним було надіслано вимогу щодо повернення позики в повному розмірі, яка відповідачем була проігнорована.

За умовами договору якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то зобов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20% річних від простроченої суми.

У звязку з тим, що відповідач умови договору позики від 12.04.2016 року належним чином не виконував станом на 18.06.2018 року сума боргу складає 337566 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Також просив стягнути інфляційні в сумі 52767 грн. та 20% річних в сумі 73821,20 грн. за період з 12.06.2016 р. по 23.05.2017 р., нараховані на суму боргу 390000 грн.; інфляційні в сумі 13613,64 грн. та 20% річних в сумі 24732,12 грн. за період з 24.05.2017 р. по 24.09.2017 р. нараховані на суму боргу 364001 грн.; інфляційні в сумі 16429,89 грн. та 20% річних в сумі 27123,46 грн. за період з 25.09.2017 р. по 12.02.2018 р., нараховані на суму боргу 351066 грн.; інфляційні в сумі 8844,23 грн. та 20% річних в сумі 23305,93 грн. за період з 13.02.2018 р. по 18.06.2018 р., нараховані на суму боргу 337566 грн.

Крім того, просив стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5990,03 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20800 грн.

Судове засідання призначене на 08.10.2018 р. було відкладене в зв»язку з неявкою відповідача, судовий виклик якого повернувся до суду без вручення за закінченням терміну зберігання.

Судове засідання призначене на 24.10.2018 р. було відкладене в зв»язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про належне повідомлення про розгляд справи.

Розгляд справи по суті розпочато 08.11.2018 р., який вирішено проводити у відсутності відповідача, що повторно не з»явився в судове засідання, будучи належно повідомленим за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні було оголошено перерву до 27.11.2018 року для надання позивачем суду оригіналу договору позики, відповідач після перерви в судове засідання не з»явився, будучи належно повідомленим.

До суду надходили клопотання заявника ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, що призначався на 08.10.2018 р., на 24.10.2018 р., на 27.11.2018 р., в зв»язку з його зайнятістю як адвоката в інших справах та перебуванням за кордоном. В клопотаннях заявник вказував, що діє як представник відповідача, однак документів на підтвердження повноважень представника суду не надано, в зв»язку з чим клопотання залишено без задоволення.

Відповідно до ст.280 ЦПК України в зв»язку з неявкою належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання відповідача, який не повідомив причин неявки, не подав відзиву на позов, проведено заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1, який приймав участь в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 12.04.2016 року ОСОБА_2 (Позикодавець) передав, а ОСОБА_3 (Позичальник) отримав 390000 грн. до підписання договору, які Позичальник зобовязався повернути до 12.06.2016 року, а Позикодавець зобов»язався передати Позичальнику примірник договору з відміткою про повернення грошей після повного виконання останнім зобов»язання. За умовами договору якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 відсотків річних від простроченої суми.

29.05.2018 року позивачем був направлений відповідачу лист з вимогою повернути борг за договором позики від 12.04.2016 року в сумі 390000 грн.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Вимоги до форми договору позики встановлені ст.1047 ЦК України, відповідно до яких договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Зокрема, частиною другою вказаної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наведених норм права судом встановлено, що між сторонами наявні правовідносини з договору позики, відповідач не виконав у визначений договором строк зобов»язання, взяті на себе, як позичальником, внаслідок чого на день звернення до суду з позовом 18.06.2018 року сума боргу за договором позики становить 337566 грн. Наведене підтверджується оригіналом примірника договору, наданого позивачем суду.

Таким чином, вимоги про стягнення боргу за договором позики в сумі 337566 грн. є обгрунтованими.

Крім того, умови договору позики від 12.04.2016 року про обов»язок відповідача у разі несвоєчасного повернення суми позики сплатити борг з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 20 відсотків річних від простроченої суми грунтуються на законі, отже вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних та процентів є обгрунтованими.

Суд вважає правильним розрахунки позивача щодо інфляційних та 20 відсотків річних, проведених з врахуванням сплачених відповідачем коштів в погашення боргу, а саме: 24.05.2017 року - 25999 грн., 25.09.2017 року 12935 грн., 13.02.2018 року 13500 грн., відповідно до яких:

- за період з 12.06.2016 р. по 23.05.2017 р. на прострочену суму позики 390000 грн. інфляційні становлять 52767 грн., 20% річних - 73821,20 грн.;

- за період з 24.05.2017 р. по 24.09.2017 р. на прострочену суму позики 364001 грн. інфляційні становлять 13613,64 грн., 20% річних - 24732,12 грн.;

- за період з 25.09.2017 р. по 12.02.2018 р. на прострочену суму позики 351066 грн. інфляційні становлять 16429,89 грн., 20% річних - 27123,46 грн.;

- за період з 13.02.2018 р. по 18.06.2018 р. на прострочену суму позики 337566 грн. інфляційні становлять 8844,23 грн., 20% річних - 23305,93 грн.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що 29.05.2018 року між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір №06Н/18 про надання правових послуг адвоката, предметом якого є, зокрема, представництво інтересів клієнта у судах всіх інстанцій на території України у справі щодо стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором позики від 12.04.2016 року. Додатком №1 до вказаного договору визначено сторонами розміри адвокатського гонорару. З акту виконаних робіт №1 від 18.06.2018 року до договору 06Н/18 від 29.05.2018 року вбачається, що адвокат ОСОБА_1 виконав роботи на замовлення клієнта ОСОБА_2 на загальну суму 20800 грн., яку останнім перераховано на рахунок адвоката, що підтверджується квитанцією від 18.06.2018 р.

Отже, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20800 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, провул.Гористий №6, Ставищенського району, Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за договором позики на загальну суму 578203,47 грн., з яких 337566 грн. сума боргу за договором позики, 91654,76 грн. - інфляційне нарахування, 148982,71 грн. 20% річних від простроченої суми, а також судові витрати в сумі 26790,03 грн., з яких 5990,03 грн. сплачений судовий збір, 20800 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: