Провадження № 2/638/4202/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого-судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Кириллової К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.07.2010 року він уклав шлюб з відповідачем, дітей від шлюбу не мають. Зазначає, що вони мають різні погляди на побут та інтереси, поміж ними постійно виникали конфлікти через непорозуміння. Вважає, що стосунки з відповідачем припинені остаточно з лютого 2016 року, шлюб існує формально. Позивач вважає, що примирення і збереження шлюбу неможливе.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозвязку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Сомова») ОСОБА_3 перебувають у шлюбі з 16.07.2010 року. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №357353, виданого повторно 10.05.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Від шлюбу подружжя дітей не має.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, шлюб між сторонами повинен бути розірваний.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, ст.ст.55, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16.07.2010 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №360 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, м.Харків, вул.Тобольська буд.21) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_2, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 01.08.2018 року за квитанцією №0.0..1 в розмірі 704,80 грн., тобто в сумі 352, 40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк