Справа № 2-1994/11
Провадження № 2-п/487/31/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання - Гладкої К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2018 р. представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати заочне рішення, ухвалене Заводським районним судом м.Миколаєва 14.06.2011 р. та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Свої вимоги мотивує тим, що зазначеним вище рішенням з ОСОБА_1, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ "Родовід банк" " стягнуто заборгованість за кредитним договором №56.1/АА-00013.8.2 від 02.07.2008 р. в сумі 138387,62 дол.США, що еквівалентно 1101316,36 грн., а саме прострочена заборгованість по кредиту - 37505,24 дол.США, прострочена заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 8263,34 дол.США, пеня - 92619,04 дол.США. Вимоги мотивував тим, що про час та місце розгляду справи відповідачі не були повідомлені належним чином, повісток не отримували. Зазначив, що при заочному порядку розгляду справи судом було порушено принцип змагальності, відсутні дані, що позивачу було роз'яснено право на загальний та заочний розгляд справи та надання ним згоди на ухвалення судом заочного рішення. Зауважив, що банком не надано належного доказу розрахунку заборгованості за кредитним договором, що призвело до ухвалення неправомірного та необґрунтованого рішення. Вважає, що судом не було здійснено перевірку повноважень представників позивача, оскільки жодна копія довіреності представників не була засвідчена судом. На його думку, суд не оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу, не відобразив у рішенні результат оцінки доказів, не навів жодного мотиву їх прийняття, а лише констатував вимоги банку, викладені у позовній заяві; не врахував строки позовної давності.

Ухвалою суду від 15.11.2018 р. зазначену вище заяву прийнято до провадження.

Заявник та його представник до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Позивач по справі 2-1994/11 до судового засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані докази та перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи можуть вплинути на правильне її вирішення.

В своїй заяві представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час судових засідань, повістки не отримував. Як вбачається з матеріалів справи повістки та процесуальні документи регулярно направлялись судом відповідачу, проте були повернуті до суду з відмітками про повернення за закінчення терміну зберігання (арк.спр.61-62, 69). Копію заочного рішення суду від 14.06.2011 р. була направлена відповідачу ОСОБА_1 разом із супровідним листом від 14.06.2011 р. Таким чином, суд виконав усі дії, передбачені процесуальним законодавством, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, а представником ОСОБА_1 не наведено жодних причин неотримання надісланих судових повісток та процесуальних документів.

Твердження ОСОБА_2 про те, що представнику позивача не було роз'яснено право на загальний та заочний розгляд справи, не надано згоди на заочний порядок розгляду не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідно до заяви від 20.05.2011 р. представник позивача просив ухвалити заочне рішення та повідомив, що з наслідками ухвалення заочного рішення ознайомлений (арк.спр.64).

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як вбачається із заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 23.01.2018 р. останній повністю ознайомився з матеріалами справи, тобто і з текстом заочного рішення від 14.06.2011 р. (арк.спр. 93).

Заява про перегляд заочного рішення одержана судом 01.03.2018 р.

Таким чином, суд приходить до переконання, що строк, передбачений законодавцем, для подання заяви про перегляд заочного рішення сплив. Крім того, представник ОСОБА_2 не просив про його поновлення, поважних причин пропуску не навів.

Інших доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи крім тих, які вже досліджувалися судом при постановленні рішення, окрім зазначення про невмотивованість судового рішення, представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не наведено.

З урахуванням вказаного вище, підстав для скасування заочного рішення суду від 14.06.2011 р. та призначення справи до розгляду в загальному порядку немає.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.287, 288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз'яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Головуючий суддя І.В.Боброва