Справа № 359/6699/17
Провадження № 2/359/447/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» серпня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,,

за участі відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

31.08.2017 року ПрАТ СК «Юнівес» звернулося до суду з даним позовом, яким просило стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь кошти в розмірі 37 016,34 гривень, а також понесені судові витрати в розмірі 1600 гривень судового збору( а.с.1,2).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу « Чері», д.н.з. АА 6730МХ застраховано в в ПрАТ « СК « Юнівес», про що було укладено поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ / 9873380.

Позивач стверджує, що 18.12.2016 р. в м.Бориспіль, Київська область, відповідач керуючи транспортним засобом «Чері», д.н.з.НОМЕР_1, при виїзді з прилеглої території, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який під керуванням ОСОБА_3 рухався по головній дорозі, внаслідочк чого здійснив зіткнення з даним транспортним засобом в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Позивач також зазначає, що вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 10.04.2017 року. Стверджує, що власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, за вказаною ДТП за завдану шкоду, згідно страхового акту від 20.05.2017 року, було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 37016 грн.34 коп. Позивач, звертає увагу суду, що відповідач письмово не повідомив про дану пригоду страхову компанію в строк, передбачений чинним законодавством три дні, також не повідомив відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Позивач після виплати потерпілому отримав право на відшкодування понесених витрат в порядку регресу, тому посилаючись на вимоги ст.ст.33 п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.1 ст.1191 ЦК України, позивач в порядку регресу просить стягнути з відповідача завдану шкоду.

У судове засідання представник позивача не з»явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.120).

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували. Підтримали, поданий до суду відзив на позовну заяву(а.с.99,100), відповідно до якого зазначили, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач , як винна особа, притягнутий до адмінвідповідальності, позивач добровільно сплатив страхове відшкодування визнавши факт настання страхового випадку, тому факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в свою чергу повинно базуватися на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях, оскільки регресні зобовязання входять до групи позачергових, тому спори з них мають вирішуватися у загальному порядку відшкодування збитків. Відповідно посилається на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду України: № 6-284цс15 від 16.09.2015, № 6-2989цс15 від 08.06.2016, № 361/5199/15-ц від22.03.2017 р. Також зазначили, що власник транспортного засобу ОСОБА_4 в день ДТП, здійснила телефонний дзвінок на гарячу лінію ПрАТ СК « Юнівес», повідомивши про ДТП та надала всю інформацію, яка стосувалася даної пригоди. Представник страхової компанії вказав, що факт звернення зафіксовано та необхідності письмово повідомляти немає. З цих підстав, вважають, що в задоволенні позову слід відмовити.

Суд, перевіривши повноваження представника відповідача ОСОБА_2, заслухавши пояснення відповідача та його представника, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 16.06.2016 року у ПрАТ «СК «Юнівес» було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /9873380, на забезпечений транспортний засіб « Чері», д.н.з. АА 6730МХ. Строк дії договору страхування з 00 год. 00 хв. 17.06.2016 року до 16.06.2016 року включно (а.с.3).

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2017 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 10.04.2017 року(а.с.8-13), ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП України, та накладеного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Відповідно до зазначених постанов встановлено, що 18.12.2016 року о 19.07год. , ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_4 та рухаючись в м.Бориспіль Київської області по вул.. Київський шлях, 33, при виїзді з прилеглої території, не надав перевагу в русі автомобілю « Ніссан» д.н.з. АА 0774МК, який під керуванням ОСОБА_3 рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з даним транспортним засобом, у результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.п.10.2 ПДР України, тим самим скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО 151032 власником пошкодженого автомобіля «Ніссан» д.н.з. АА 0774МК, є ОСОБА_3І.(а.с.29).

З повідомлення про ДТП вбачається, що ОСОБА_3 23.02.2017 р. повідомив ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про настання вищевказаного ДТП. (а.с. 4)

Встановлено, що у результаті ДТП,яка сталася з вини відповідача власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_5, заподіяна матеріальна шкода у розмірі 37016,34 гривень, розмір якої був встановлений у Звіті №26 від 15.05.2017 року про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_6, складеного 115.05.2017 оцінювачем ФОП « ОСОБА_6Ю.»( а.с.14-28).

Відповідно до страхового акту № ГО-5106/ЦО від 20.05.2017 року, розмір суми відшкодування становить 37016,34 гривень, вигодонабувачем є ОСОБА_3І.( а.с.36,37).

За змістом вказаного страхового акту відповідача ОСОБА_1 зазначено як особу, з вини якої сталася ДТП, а ОСОБА_4,зазначено , як особу, до якої може бути поданий регресний позов, причини регресу- несвоєчасне повідомлення страховика.

Встановлено, що на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 13.04.2017 (а.с.35) та страхового акту №ГО-5106/ЦО від 20.05.2017, та відповідно до копії платіжного доручення № 15590 від 24.05.2017(а.с.36,37,38) зазначена в страховому акті сума 37016,34 грн. була перерахована ОСОБА_3 на рахунок, відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк».

23.06.2017 ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» звернулася до відповідача ОСОБА_1 з претензією про відшкодування в порядку регресу сплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 37016,34 грн. (а.с. 39) Однак, в позасудовому порядку спір не вирішено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому суд враховує, що спірні правовідносини повністю врегульовані Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і виплата страхового відшкодуванням здійснена позивачем у відповідності до вимог ст.ст.35,36 Закону.

Так, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені обов'язки учасників ДТП (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Відповідно до підпункту «ґ» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (водій зобов'язаний вжити заходів для запобігання або зменшення шкоди).

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Таким чином, водій має протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП повідомити страховика про настання такої події.

При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах: від 16 вересня 2015 року у справі №6-284цс15, від 08.06.2016 у справі № 6-2989цс15, від 22.03.2017 у справі № 361/5199/15-ц, який зазначив, що страхувальник повинен повідомити страховика про настання ДТП в установлений законодавством строк для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Де також зазначено, оскільки судом було встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Зазначена правова позиція стала підставою для відмови Верховним Судом України в задоволенні аналогічних за змістом предявленим у даній справі позовних вимог.

З урахуванням викладених обставин справи, встановлених на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, зазначені позивачем підстави для регресного позову до ОСОБА_1, з вини якого сталося ДТП, суперечать вимогам ст.1194 ЦПК України та ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та встановленим у судовому засіданні обставинам справи, оскільки всупереч твердженням позивача, власник транспортного засобу «Чері» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повідомила страховика ПрАТ СК «Юнівес» про дорожньо-транспортну пригоду , також було письмово повідомлено потерпілою особою про настання страхового випадку з зазначенням дати, місця його настання, винну особу, номер полісу забезпеченого транспортного засобу, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, і зазначена пригода визнана позивачем страховим випадком, за яким був складений страховий акт і виплачене визначене позивачем страхове відшкодування.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати за рахунок відповідача відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу відмовити повністю.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», , місцезнаходження: 043150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 72.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст рішення виготовлено 03 вересня 2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів