Справа № 703/3677/17
26 листопада 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Опалинської О.П.
при секретарі судового засідання Харченко М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за договором позики.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 липня 2017 року він надав у борг ОСОБА_2 7500 доларів США, які останній пообіцяв повернути до 30 жовтня 2017 року. Однак до зазначеної дати відповідач отримані кошти не повернув та незважаючи на його неодноразові вимоги про повернення суми боргу ухиляється від її виплати, посилаючись на відсутність грошей та інші причини, а тому змушений звернутися до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь 204653 гривень 30 копійок, в тому числі : 201825 гривень боргу за договором позики, 2314 проценти за несвоєчасне виконання грошового зобовязання та 514 гривень 23 копійки фінансова санкція у розмірі трьох процентів річних.
В судове засідання позивач не зявився, наддав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про те, що у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області розглядається цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, у встановленому порядку не подав відзив на позовну заяву. Будь - яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За згодою позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частина 2 ст. 1047 ЦК України вказує на те, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як вбачається з розписки від 23 липня 2017 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 7500 доларів США, які зобовязався повернути до 30 жовтня 2017 року (а.с. 5).
Як вбачається із виписки НБУ курс долара станом на 30 листопада 2017 року становить 2701,3930 (а.с. 7).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 76, 77 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, доказів правомірності відмови у здійсненні такої виплати позивачу (невиконання умов договору тощо) відповідачем не надано.
Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в сумі 201825 гривень.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором .
Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача, три проценти річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в розмірі 514 гривні 23 копійок.
Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскільки, з розписки про надання коштів в борг від 03 липня 2017 року, не вбачається стягнення процентів за їх несвоєчасну сплату, відтак позовна вимога в частині стягнення 2314 гривень 07 копійки до задоволення не підлягає.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2023 гривень 42 копійки.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 223, 247, 263, п. 3 ч. 1 ст. 270, 280, 282 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 526, 610, 625, 1049, 1167 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКОПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 б, кв. 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, борг в розмірі 201825 (двісті одну тисячу вісімсот двадцять пять ) гривень, три проценти річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в розмірі 514 (пятсот чотирнадцять) гривень 23 (двадцять три) копійки, а всього 202339 (двісті дві тисячі триста тридцять девять ) гривень 23 (двадцять три) копійки.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКОПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 б, кв. 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 2023 (дві тисячі двадцять три) гривні 42 (сорок дві) копійки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Сторони у справі :

Позивач: ОСОБА_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_3 б, кв. 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКОПП НОМЕР_1.

Головуючий О.П.Опалинська