Справа №: 343/1284/18
Провадження №: 2/0343/556/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області.

Стягнути з відповідача судові витрати по справі - вартість судового збору та послуги адвоката при складанні позовної заяви згідно квитанцій.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2013 року виконкомом Княжолуцької сільської ради Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між нею - ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 За час спільного проживання у них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Після одруження вона взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_1». Проте весною 2015 року відповідач залишив її та сина і пішов проживати до батьків у с. Новоселицю Долинського району, де проживає і по даний час.

Їх сімейне життя не склалося по причині нерозуміння відповідачем своїх батьківських та сімейних обов'язків, а також і з інших особистих стосунків.

Рішенням Долинського районного суду від 12.06.2015 року їх шлюб розірвано.Після розірвання шлюбу вона взяла своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_1». Цим же рішенням суду син залишений на проживанні з нею, він і фактично проживає з нею.

З врахуванням того, що відповідач умисно ухилявся від участі у вихованні сина, осінню 2017 року вона подала позов до Долинського районного суду про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав на сина - ОСОБА_3. Рішенням Долинського районного суд від 16.11.2017 року в задоволені позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відмовлено по тій причині, що на думку суду, відповідач не мав можливості спілкування із сином, так він є малим і без участі матері він не може з ним спілкуватись, у нього склалися напружені відносини з членами її сім'ї. Крім того, суд взяв до уваги і висновок органу опіки та піклування Долинської РДА від 9.11.2017 року про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача на сина ОСОБА_3.

Цим же рішення суду від 16.11.2017 року попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина ОСОБА_3.

Проте відповідач ОСОБА_2 не змінив свого ставлення щодо виховання сина, по суті він продовжує умисно ухилятись від свого обов'язку по його вихованню , до сина не приходить, не спілкується з ним, не поздоровляє із святами та днем народження. Також він не дає жодних коштів на утримання сина.

Враховуючи, що після попередження на підставі судового рішення ОСОБА_2 не змінив свого ставлення щодо участі у вихованні сина, то його слід позбавити батьківських прав.

Іншого способу позбавити відповідача батьківських прав, ніж через суд, не існує.

Ухвалою підготовчого судового засідання Долинського районного суду від 17.09.2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорення батьківства - повернуто ОСОБА_2 Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування - Службу у справах дітей Долинської РДА(а.с.23).

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об"ємі, зіславшись на вкладені в позовній заяві обставини. Додатково пояснила, що відповідач по справі на протязі 4-х років жодного разу не з"явився до сина ОСОБА_3, не поцікавився його здоров"ям, не поздоровляв з днем народження , з святами. На протязі цього часу він не надав жодного разу матеріальної допомоги на його утримання. Незважаючи на рішення суду, яким відповідача попереджено про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина ОСОБА_3, нічого не змінилось. Він і дальше не з"явився до сина ОСОБА_3, не поцікавився його здоров"ям, життям. В останні судові засідання позивачка не з"явилась, хоч про час та місце розгядву справи була належним чином повідомлена судом.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 ( довіреність а.с.16), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, просив позов задоволити, оскільки відповідач по справі ОСОБА_2, незважаючи на попередження суду , не змінив свого ставлення до виховання сина ОСОБА_3. Останній раз відповідач бачив сина більше 4-х років назад. З цього часу він ним не цікавиться, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги.

Вiдповiдач ОСОБА_2та його представник ОСОБА_6 ( угода про надання юридичних послуг а.с.36-39, довіреність а.с.43) в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що основною причиною того, що відповідач не відвідує сина та не приймає участі у його вихованні є напружені відносини з колишньою тещею, мамою позивачки по справі. Після рішення Долинського районного суду від 16.11.2017 р. відповідач ОСОБА_2 до сина не приходив, оскільки йому чинять перешкоди у зустрічах з сином. В орган опіки та піклування Долинської РДА для встановлення йому днів для побачення з сином , ОСОБА_2 - не звертався. На даний час у ОСОБА_2 є сумніви щодо його батьківства відносно сина ОСОБА_3. Просили відмовити у позові, оскільки відповідач ОСОБА_2 , щоб не створювати конфлікті ситуації, не мав можливості приймати участь у виховання сина ОСОБА_3.

Представник третьої особи - завідувач сектору з питань опіки, піклування та сімейних форм виховання служби у справах дітей Долинської РДА Тисяк Л.М. ( довіреність а.с.33) в судовому засіданні пояснила, що до них у службу звернулась позивачка по справі ОСОБА_1 по питанню неналежного виконання своїх батьківських обов"язків відповідачем ОСОБА_2, відносно малолітнього сина ОСОБА_3,2014 р.н.Після детального вивчення всіх обставин справи орган опіки та піклування Долинської РДА прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його малолітнього сина ОСОБА_3, є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до вимог ст.165 СК України - право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29 квітня 2014 року ОСОБА_3 народився 23 квітня 2014 року, актовий запис № 13. Його батьками записані сторони по справі- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3).

Рішенням Долинського районного суду від 12 червня 2015 року в справі №343/1022/15-ц, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишено на проживанні з мамою, позивачкою по справі. Після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище позивачки "ОСОБА_1" (а.с.4).

Згідно копії довідки про склад сім'ї № 2109 від 05.07.2018 року, до складу сім'ї ОСОБА_1 входять : ОСОБА_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Позивачка, звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, вказує на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього ОСОБА_3, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно останнього.

Відповідно до положень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 вказаної Постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Рішенням Долинського районного суду від 16.11.2017 року в справі №343/1432/17, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Покладено на орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків стосовно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як з'ясовано в судовому засіданні, незважаючи на рішення Долинського районного суду від 16 листопада 2017 року, ОСОБА_2 не змінив свого ставлення до виховання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками.

Згідно копій акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 05.07.2018р. (а.с.20), ОСОБА_2 на території сільської ради не зареєстрований, не проживає, участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 не приймає (а.с.20).

Згідно висновку органу опіки та піклування Долинської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав, ОСОБА_2, дійсно ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків. На засідання органу опіки та піклування батько не з'явився, хоча про розгляд даної справи повідомлений. Зі свідчень ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13. ОСОБА_14, вбачається, що батько не приїжджає до дитини і не бере участі у його вихованні та утриманні, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків. Орган опіки та піклування Долинської РДА прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, стосовно його малолітнього сина ОСОБА_3, є доцільним і відповідає інтересам дитини.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснила, що вона являється матір"ю позивачки по справі. Відповідач по справі являється її колишнім зятем. Після одруження сторони по справі проживали у них в АДРЕСА_1. 11 травня 2014 року відповідач покинув сім"ю і перейшов проживати до своїх батьків. 18.12.2014 року перед святом Святого Миколая, відповідач останній раз бачив свого сина ОСОБА_3. З того часу він жодного разу не навідався до сина, не поцікавився як він проживає, виростає, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Будь-яких перешкод у зустрічах відповідача ОСОБА_2 з його сином ОСОБА_3 - немає.Рідний брат відповідача,який являється хресним батьком ОСОБА_3, батько відповідача, приїжджають на день народження ОСОБА_3, вітають його з святами. Перешкод для прийняття відповідачем участі у виховання сина ОСОБА_3 не було та немає.Він сам не бажає цього.

Таким чином, в судовому засіданні після детального вивчення всіх обставин справи, встановлено, що відповідач, не зважаючи на попередження Долинськогог районного суду , яке викладено в рішенні суду від 16.11.2017 року в справі №343/1432/17, дійсно ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, утриманню сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 не відвідує його, не проявляє щодо нього батьківського піклування та турботи , не цікавиться його станом здоров'я. Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоров'я чи у зв'язку із іншими обставинами не може належним чином виконувати своїх обов'язків по утриманню сина. При цьому суд бере до уваги, що спірні правовідносини існують уже тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини, тому з врахуванням висновку органу опіки та піклування є підстави для позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На пiдставi викладеного, ст.ст. 150, 164,165, 166 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 704,80 гривень сплаченого судового збору та 500,00 гривень витрат за надання правової допомоги згідно квитанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, жителька АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_3 житель АДРЕСА_3.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Долинської РДА 77504 м.Долина пр-т.Незалежності,5 Івано-Франківської області, .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш