Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1944/18

22 листопада 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи - Струк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Надвірнянської РДА, про позбавлення батьківських прав ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Надвірнянської РДА, про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2007 року і даний шлюб між ними було розірвано 25.06.2012 року згідно рішення Надвірнянського районного суду. За час спільного проживання в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. З відповідачем вони разом не проживають, тривалий час відповідач взагалі не цікавиться сином, не приймає жодної участі у його вихованні, не проводить з сином дозвілля та не вітає з днем народження. Дитина відповідача не знає. Крім того відповідач не надає коштів на утримання сина і станом на 07.09.2018 року ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 14094 грн. 07 вересня 2018 року в ЄРДР внесено відомості за ст. 164 ч.1 КК України та розпочато кримінальне провадження № 0000632, ОСОБА_3 повідомлено про підозру. Також відповідач зловживає спиртними напоями і змінювати свою поведінку не бажає. Просить суд постановити рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підтримала в повному об'ємі з підстав, наведених в позовній заяві. Суду пояснила, що вона здійснює догляд за сином, займається його вихованням і утриманням, а батько дитини за всі роки їх окремого життя жодного разу не поцікавився дитиною, його розвитком, взагалі не брав участі в його вихованні чи утриманні. Оскільки позбавлення його батьківських прав в першу чергу є способом захисту прав та інтересів сина, тому просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак від нього поступила заява, в якій він просить справу слухати в його відсутність, не заперечує відносно позбавлення його батьківських прав.

Представник служби у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування, в судовому засіданні підтримала рішення органу опіки та піклування, вважає, що ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що в даному випадку повністю відповідає інтересам дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, висновок представника органу опіки та піклування, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76- 81 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Судом встановлено, що батьки неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто сторони по даній справі, перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 25.06.2012 року згідно рішення Надвірнянського районного суду, і неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір'ю (а.с.10).

Стаття 141 Сімейного кодексу України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В суді також встановлено, що практично з 2012 року, відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться ні станом здоров'я, ні загальним його розвитком, фактично переклавши батьківські обов'язки на позивача по справі. Даний факт підтверджується свідченнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З характеристики, яка видана Надвірнянською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3, вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони. Дисциплінований, життєрадісний, бере участь у житті класу, вихований, чуйний, товариський. Мама приділяє належну увагу вихованню сина, завжди відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу. Батько за час навчання сина у школі жодного разу не з»являвся на батьківські збори, не цікавився навчанням та вихованням сина (а.с.7).

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини.

Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення батьківських прав.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Факт ухилення від належного виконання батьківських обов'язків відповідача підтверджується також висновком органу опіки та піклування Надвірнянської РДА від 20.09.2018 року № 04-32/19, з якого вбачається за доцільне позбавити батьківських прав відповідача щодо його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34-35)

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Таким правом відповідач ОСОБА_3 не користується, самоусунувшись від нього.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку, це завжди акт свідомої поведінки, оскільки відповідач має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, оскільки батько дитини практично з ним не спілкується, не проявляє щонайменшої батьківської турботи.

Після розірвання шлюбу між сторонами відповідач тривалий час будь-якої участі у вихованні чи утриманні сина не приймає, не цікавиться ні станом здоров'я дитини, ні загальним розвитком, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на позивача, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання, виданим депутатом Надвірнянської міської ради (а.с. 16).

Крім того відповідач матеріально дитину не утримує, аліменти на утримання сина не сплачує, у зв"язку з чим утворилася заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2018 року у розмірі 14094 грн. 00 коп.( а. с. 11-12)

Суд, вважаючи поведінку відповідача винною та свідоме нехтування протягом тривалого часу батьківськими обов'язками відповідачем відносно свого сина ОСОБА_6, та враховуючи його письмову згоду, дійшов висновку про необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав.

Таким чином, узагальнюючи досліджені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач не бере жодної часті у житті дитини і таке відношення відповідача стало результатом свідомого нехтування ним своїми обов'язками, і першочергово виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що дії (бездіяльність) відповідача негативно впливає на нормальний розвиток та виховання дитини, суд прийшов до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3

На підставі наведеного, ст. ст. 141, 155, 164 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4,19, 247, 263- 265, 268, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця АДРЕСА_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 28.11.2018 року