Справа № 361/358/18
Провадження № 2/361/1189/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 листопада 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кушнер до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поставки, пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафу, -

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Кушнер (далі ТОВ Кушнер) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поставки, пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафу у загальному розмірі 5 312 грн. 72 коп., та 1762 грн. 00 коп. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що між ТОВ Кушнерта Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір поставки № 10303 від 20 липня 2015 року. Заборгованість відповідача перед позивачем за поставку товару згідно Договору поставки складає 4 130 грн. 69 коп. Відповідачем не було сплачено коштів за поставлений товар по Договору відповідно до видаткових накладних № ВН-К17822 від 14 травня 2016 року - в сумі 2 026 грн.00 коп та № ВН-К18815 від 20 травня 2016 року - в сумі 2 104 грн. 69 коп. 22 вересня 2017 року позивачем було направлено відповідачу претензію за вих. № 2209-3 від 20 вересня 2017 року з проханням сплатити заборгованість в сумі 4 130, 69 грн. протягом десяти днів з моменту отримання даної претензії, однак, відповідач жодним чином не відреагувала.

Згодом, з інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, позивачу стало відомо, що ФОП ОСОБА_1 було припинено підприємницьку діяльність, згідно запису в реєстрі № 2017527 від

21 листопада 2017 року, яким було порушено п. 8 Розділу VIII Договору поставки. З огляду на викладене позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2018 року, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник ТОВ Кушнер в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідача ОСОБА_1, було повідомлено про час та місце розгляду справи шляхом направлення позовної заяви з додатками та судової повістки за адресою її останнього відомого місця проживання, а також розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті сайті Судова влада України проте, відповідач у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

20 липня 2015 року між ТОВ Кушнерта Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір поставки продукції № 10303 (далі - Договір) (а.с. 15-17).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 не було сплачено коштів за поставлений товар по Договору відповідно до видаткових накладних № ВН-К17822 від 14 травня 2016 року на суму 2 026 грн.00 коп. та № ВН-К18815 від

20 травня 2016 року на суму 2 104 грн. 69 коп., хоча продукцію, передбачену Договором, нею було отримано (а.с.18-24).

Відповідно до п. 1 Розділу І Договору, постачальник зобовязаний поставляти продукцію покупцю згідно замовлення покупця, а покупець зобовязується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного Договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним Договором. Замовлення передається постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонами формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв'язком, усно, тощо).

Згідно із п. 2 Розділу 1 Договору, під терміном продукція в даному договорі сторони розуміють пиво в пляшках, банках та кегах, напої безалкогольні, напої слабоалкогольні, мінеральні води, мінеральні води ароматизовані, воду питну, що вироблені ПАТ Оболонь, ДП ПАТ Пивоварня Зіберта, ПАТ Охтирський пивоварний завод, ПАТ Красилівське, ПАТ Бершадський пиво комбінат та ПАТ Севастопольський пиво безалкогольний завод.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Договору, відвантаження продукції проводиться на підставі попередньої оплати, після зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Відвантаження продукції без попередньої оплати проводиться тільки при наданні відстрочки платежу. При відвантаженні продукції без попередньої оплати покупець зобов'язується у термін 7 (сім) календарних днів повністю оплатити всю отриману продукцію.

Згідно з п.6 Розділу І Договору, договір вступає в дію з моменту підписання і діє до 31 грудня 2020 року.

Згідно п. 1 Розділу VI Договору, у випадку прострочення терміну розрахунків за відвантаження продукції, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла в період прострочення) від вартості неоплаченої продукції за кожен календарний день прострочення платежу за відвантажену продукцію та штраф у розмірі 5% від вартості невчасно оплаченої продукції. За прострочення оплати за неповернену зворотну тару, яка продана покупцю на умовах цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла в період прострочення) від заставної ціни неповерненої зворотної тари за кожен календарний день прострочення платежу та штраф у розмірі 5% від заставної ціни невчасно оплаченої зворотної тари. При подальшому надходженні коштів від покупця в першу чергу погашається пеня та штрафи.

У відповідності до п. 8 Розділу VIII, у випадку зміни банківських, податкових або юридичних реквізитів, а також статусу постачальника або покупця, сторони зобов'язуються повідомити про це один одного в письмовій формі в триденний строк з моменту настання таких змін та надати копії відповідних документів, що підтверджують такі зміни. Сторона, що вчасно не була сповіщена про вищевказані зміни, не відповідає за настання негативних наслідків. Винна сторона несе повну відповідальність за не повідомлення іншої сторони й зобов'язується відшкодувати всі збитки, заподіяні іншій стороні по даному договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, сума заборгованості позивача за Договором становить 5 312, 72 грн., з яких: сума боргу 4 130, 69 грн.; пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення 662, 42 грн.; інфляційне збільшення суми боргу 250,08 грн.; 3% річних від суми боргу за весь час прострочення 63,00 грн.; штраф 206,53 грн. (а.с. 7-9).

Для врегулювання спору у досудовому порядку 22 вересня 2017 року позивачем ТОВ Кушнер було направлено відповідачу претензію за вих. № 2209-3 від 20 вересня 2017 року з вимогою про сплату заборгованості в сумі 4 130, 69 грн. протягом десяти днів з моменту отримання даної претензії (а.с. 25-27), однак, відповідачем не погашено заборгованість.

В судовому засіданні встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 0017527 від 03 червня 2015 року, про що всупереч вимогам п. 8 Розділу VIII Договору, не було повідомлено ТОВ Кушнер.

Згідно із п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплаті кредиторові.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 141, 264, 268, 280-282 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кушнер заборгованість в розмірі 5 312 грн. 72 коп. (пять тисяч триста дванадцять гривень сімдесят дві копійки) за договором поставки продукції за № 10303 від 20 липня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кушнерсудовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.