Ухвала

15 червня 2018 року

м. Київ

справа № 760/459/16-ц

провадження № 61-8161ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва

від 19 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

6 червня 2018 року передана судді-доповідачу ОСОБА_3 касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року, яка подана до Верховного Суду 5 червня 2018 року, до якої додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Як на підставу для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року ОСОБА_1 посилається на те, що 10 жовтня 2017 року ним була подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга на вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, проте ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2018 року касаційна скарга повернута через невиконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2017 року про залишення зазначеної касаційної скарги без руху. Заявник вказує, що копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 27 жовтня 2017 року та ухвали Верховного Суду від 16 березня 2018 року ним отримано лише у травні 2018 року, просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 травня

2016 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року підлягає задоволенню, оскільки наведені ОСОБА_1обставини свідчать про пропущення процесуального строку з поважних причин, що підтверджується відповідними доказами.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Подана 5 червня 2018 року до Верховного Суду касаційна скарга на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року датована ОСОБА_1 10 жовтня 2017 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає усім вимогам статті 392 ЦПК України у редакції Кодексу, що діє на

час подання касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

У поданій касаційній скарзі зазначено, що така подається до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який з 15 грудня 2017 року припинив свою діяльність на підставі пункту 7 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Отже, ОСОБА_1 у касаційній скарзі неправильно зазначив найменування суду, до якого подається касаційна скарга.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі, зокрема, повинно бути зазначено: місце проживання чи перебування особи, яка подає касаційну скаргу, її реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, адресу електронної пошти, за наявності; місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) інших учасників справи.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі не зазначив свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта та адресу електронної пошти, за наявності.

ОСОБА_1 у доданих до касаційної скарги заявах вказує місце свого проживання: АДРЕСА_1, а в касаційній скарзі: АДРЕСА_2 тому заявнику необхідно правильно зазначити вулицю

свого місця проживання, як і місця проживання відповідача у справі, з урахуванням її перейменування.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, зазначивши у ній правильне найменування суду, до якого подається касаційна скарга, свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта та адресу електронної пошти, за наявності, уточнивши адресу свого місця проживання та місця проживання відповідача у справі і надавши копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником до касаційної скарги, поданої до Верховного Суду 5 червня 2018 року, додано квитанції від 10 жовтня 2017 року № 0.0.867077238.1 про сплату судового збору в розмірі 661 грн 45 коп. та від 5 червня 2018 року № 0.0..1 про сплату судового збору в розмірі 661 грн 45 коп.

Судовий збір сплачено за платіжними реквізитами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та не у встановленому законом розмірі судового збору, який підлягав сплаті при поданні касаційної скарги 5 червня 2018 року.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Як вбачається з рішень судів першої та апеляційної інстанцій, у позовній заяві, поданій у січні 2016 року, ОСОБА_1 заявлено вимоги немайнового та майнового характеру (визнання права власності на 9/24 частини житлового будинку; вартість цієї частини будинку, як вказує заявник, становить 36 562 грн 50 коп.)

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позовної заяви, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позовної заяви, за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позовної заяви, за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становила 1 378 гривень.

Таким чином, з урахуванням вимог заявника, йому за подання касаційної скарги у цій справі необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 204 грн 80 коп. (1 102,40*200%).

Посилання ОСОБА_1 на те, що ним має бути сплачено судовий збір у розмірі

120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, є помилковими, оскільки на час подання цієї касаційної скарги за подання

до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у

розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, і до неї не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, касаційна скарга відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Також суд вважає за необхідне роз'яснити ОСОБА_1, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» визначено підстави повернення судового збору.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко