Номер провадження: 22-ц/785/333/18
Номер справи місцевого суду: 495/776/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

За участю секретаря Лопотан В.І.

За участю представника апелянта ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

06.02.2017 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 27 серпня 2016 року померла ОСОБА_9, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: 1/2 частини квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на яке вона претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка на даний час не може через те, що пропустила шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки в неї відсутні документи підтверджуючі родинні відносини між нею та померлою.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_7 задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: факт того, що ОСОБА_9, яка померла 27.08.2016 року дійсно являється тіткою ОСОБА_7.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_7 спадкового майна, яке відкрилося після смерті її тітки ОСОБА_9, яка померла 27.08.2016 та складається з: 1/2 частини квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_9.

Визнано за ОСОБА_7 право власності: 1/2 частину квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_9.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду та

ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце судового засідання сповіщались належним чином.

Будучи обізнані в наявності апеляційної скапрги судова повістка, повернута з позначною "за закінченням терміну зберігання".

В силу ст.372 ч.2 ЦПК України судова колегія дійшла висновку про можливість закінчення судового розгляду так як вонир належним чином сповіщені про час та місце судового розгляду .

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що він є спадкоємцем першої черги після смерті дідуся ОСОБА_10 15.02.2016 р. та після смерті бабусі ОСОБА_9 27.08.2016р.

Одночасно зазначає, що він у визначений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини, проте вищезазначене рішення суду перешкоджає йому реалізувати своє право на спадкування так як знаходиться в місцях позбавлення волі.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що 27 серпня 2016 року померла ОСОБА_9, після смерті якої відкрилася спадщина за законом на: 1/2 частину квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва на право власності на житло від 13.01.1998 року.

З витребуваних спадкових справ № 24/2016 до майна померлого 15.02.2016 року ОСОБА_10 та № 19/2017 до майна померлого 27 серпня 2016 року ОСОБА_9 вбачається, що заявник ОСОБА_6 по справі реалізував своє право на спадкування після смерті бабусі ОСОБА_9 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після її смерті, яка завірена начальником (ФКУ ИК-5 мкр. Шахтерский, г. Донской, Тульской области, РФ), та знаходиться в спадковій справі.

ОЦІНКА СУДУ

Задовольняючи вимоги, суд виходив з встановленого факту прийняття ОСОБА_7 спадкового майна, яке відкрилося після смерті ОСОБА_11, яка померла 27 серпня 2016 року та складається 1/2 частини квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частини квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Проте з таким висновком погодитись не можливо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, за таких обставин нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання, а не з вимогами про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1266 ч.1 ЦК України ОСОБА_6 є спадкоємцем першої черги.

Так як у визначений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини.

Проте, суд першої інстанції не з»ясував цих обставин та не залучив його до участі в справі.

За приписом §1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , належить право на справедливий судовий процес, який визначається відповідністю принципам змагальності та рівноправності сторін.

При цьому питання про те, чи було розгляд судової справи конкретної людини «справедливим», розглядається стосовно всього судового процесу.

Зміст принципу змагальності сторін полягає у наділенні кожної зі сторін провадження рівними правами на збирання, подання до суду зібраних доказів та ознайомлення з ними.

прийняття ОСОБА_7 встановлюється в судовому порядку, та породжує набуття за нею право власності на спадкове майно, та не залучив до участі в справі ОСОБА_6 права та інтереси якого можуть бути порушені.

З врахуванням вищезазначеного судова колегія приходить до висновку, що суд помилково вважав, що встановлення факту прийняття спадщини породжує право власності на спадкове майно та не залучив до участі в справі спадкоємця ОСОБА_6, а тому в силу ст.376 ч.1 п. 3,4 ЦПК України, рішення районного суду підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК, судова колегія повертає апелянту понесені судові витрати при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, які підтвердженні квитанцією про сплату судового збору у сумі 320 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити часково

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2017 року скасувати та ухваленням нового рішення.

В позовній заяві ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати у сумі 320 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 26.06.2018р.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді - Н.А. Кононенко

ОСОБА_12