ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2005/18
Провадження №2/477/873/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 листопада 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2018 року до суду надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту в загальному розмірі 110 104 грн. 39 коп. та судового збору.

В обґрунтування своїх вимог Банк зазначає, що між сторонами існують договірні відносини, умови якого відповідачем не виконуються. Так, 21 жовтня 2013 року між сторонами був укладений договір, за яким відповідач одержав кредит в сумі 8000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував належно його умови та не сплачував в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 31 травня 2018 року за ним утворилася заборгованість по кредиту в сумі 7980 грн. та заборгованість по процентам 102 124, 39 грн., які Банк просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 11 жовтня та 28 листопада 2018 року не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 49, 51, 55) з зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав), тому з урахуванням приписів ст.223 ЦПК України, суд допустив розгляд справи за відсутності відповідача з прийняттям заочного рішення (ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 21 жовтня 2013 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ ПРИВАТ БАНК (а.с. 10).

Відповідно до Договору Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТ БАНК (далі Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту при укладенні договору в сумі 8000,00 грн.

Також сторони визначили, що розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 2,9% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості, а з 01.04.2014 року 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 11).

Згідно з заявою позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 10).

Також Тарифами визначена сума пені за порушення умов кредитування.

Визначена сума комісії за відповідними операціями.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 вказаних Умов та Правил, клієнт погодився зі зміною банком в односторонньому порядку тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку.

Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту.

Так, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, що передбачені Договором, позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням прострочених процентів та комісій.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів.

Згідно з розрахунком заборгованості, скориставшись кредитними коштами, відповідач вчасно не сплачував кредитну заборгованість, допустив систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів, у звязку з чим станом на 31 травня 2018 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за тілом кредиту в сумі 7980 грн. (а.с. 8-9).

Також Банком нараховано проценти.

Втім, стосовно зміни розміру відсотків, то відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки, дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил, визначено про можливість зміни умов кредитування, про що позичальник має бути повідомлений не менш ніж за сім днів до введення змін. Точні умови такого інформування не визначені, лише мається посилання про можливість такого інформування відповідно до п. 1.1.3.1.9 Умов, зокрема у виписці про стан карткового рахунку, що надається у визначеній у заяві спосіб (а.с. 17). В той же час, заява позичальника не має будь-яких умов отримання такої виписки, то ж порядок зміни тарифів (зокрема процентів, пені, тощо) сторонами не погоджено.

Доказів щодо укладення додаткових договорів з приводу визначення нових процентів чи розміру штрафних санкцій суду не надано, як і доказів сповіщення відповідача про нові умови кредитування. За такого, з урахуванням наданих доказів, стороною позивача доведені лише умови кредитування за процентною ставкою 2,5 % на місяць та штрафними санкціями, визначеними Тарифами з обслуговування на час підписання договору (а.с. 11).

Окрім того, відповідно до витягу з Тарифів нова процентна ставка в розмірі 2.9 % застосовується до витрат, здійснених з 01.09.2014року, а в розмірі 3.6% - за витратами з 01.04.2015 року (а.с. 11).

Натомість з 26 травня 2014 року відповідач не здійснював операцій з витрат кредитних коштів (а.с. 8 зворотній бік).

З розрахунку слідує, що з дати нарахування від 31.01.2018 року розмір процентів, нарахованих за один місяць становить більше за саму суму заборгованості. Так, на суму боргу 7980 грн. в січні 2018 року за 28 днів нараховано 8769,12 грн. процентів. На аналогічну суму боргу в лютому за 28 днів нараховано 9864, 02 грн. процентів, в березні 11396,92 грн., та в квітні 2018 року за 30 днів 12214,83 грн., що суперечить розміру процентної ставки. Також Банком не доведено підстави здійснення нарахування за подвоєною процентною ставкою, як то слідує з рядка 8-го розрахунку заборгованості.

За вказаного, Банк не довів обґрунтованість свого розрахунку, який здійснювався ним за цей період за підвищеними відсотковими ставками.

За вище вказаного, розмір процентів становить 10 257, 50 грн.:

-станом на 31.08.2014 року 1153,65 коп.

-за період з 01.09.2014 року по 31.05.2018 року: 7980 грн. х 1369 днів заборгованості х 2,5% х 12/360 = 9103,85 грн.

В всього 10 257, 50 грн. (1153,65 грн. + 9 103, 85 грн).

Враховуючи вище викладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача на користь Банка підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 18 237грн. 50 коп., з яких: заборгованість по кредиту 7980 грн., проценти 10 257, 50 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також з урахуванням розяснень, що містяться у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 299,54 грн. (18237,50 грн. х 100 /110104,39= 17%, 1762 х 17% = 299,54).

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний код платника податків НОМЕР_1, паспортні дані ЕР 402995, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 08.12.2010 року, на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (, рахунковий рахунок 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором від 21 жовтня 2013 року, що виникла станом на 31 травня 2018 року, в загальній сумі 18 237 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 50 коп., з яких: заборгованість по кредиту 7980 грн., проценти 10 257, 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судові витрати по справі в сумі 299 (двісті девяносто девять) грн. 54 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова