КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/1488/2018 Головуючий у 1 інстанції - Ластовка Н.Д.
Унікальний номер справи № 755/9790/18 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

ПоліщукН.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» Сігала Євгена Яковича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ТзОВ «Комплекс Агромарс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 24.01.2018 року о 21 год. 00 хв. на 128 км., автодороги М-03 (Київ - Харків), що знаходиться в Полтавській області, Пирятинського району, відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу DAF FA CF75, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, що був застрахований за ТОВ «Комплекс Агромарс», поліс ПАТ «НАСК «Оранта» №АМ/5824054 від 05.01.2018 року, під керуванням водія ОСОБА_5, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, внаслідок якої автомобіль BMW X5 зазнав механічних пошкоджень, які відбулись з вини водія DAF FA CF75, у зв'язку з недотриманням правил експлуатації транспортних засобів, через від'єднання запасного колеса.

Враховуючи те, що водій ОСОБА_5 в момент дорожньо - транспортної пригоди перебував в трудових правовідносинах з юридичною особою і був її працівником, та керував транспортним засобом в силу своїх трудових обов'язків, цивільно - правову відповідальність за шкоду, яка була заподіяна позивачу з вини працівника, з підстав передбачених ст. ст. 1172, 1187, ЦК України, несе виключно юридична особа, яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки.

Згодом, було з'ясовано, що цивільно - правова відповідальність ТОВ «Комплекс Агромарс», як володільця джерела підвищеної небезпеки автомобіля DAF FA CF75, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «НАСК «ОРАНТА» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за Полісом серії АМ за № 5824057, виданим 05 січня 2018 року, строком на один рік, з 06 січня 2018 року по 05 січня 2019 року.

Згідно заяви про страхове відшкодування від 30 березня 2018 року, ОСОБА_3, було виплачено за заподіяну шкоду майну потерпілого 100 000 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 315 969 гривень 02 копійки, моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. та 3 864 грн. 50 коп. судового збору.

В решті позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» Сігал Є.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що дійсно, на підставі Постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.02.2018 у справі № 544/139/18, ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу. Також, встановлено, що ОСОБА_5 керуючи автомобілем НОМЕР_3, який належить ТОВ «Комплекс Агромарс», не перевірив довірений йому автомобіль перед початком руху, що призвело до втрати запасного колеса, з яким здійснив зіткнення автомобіль позивача.

Цивільно - правова відповідальність ТОВ «Комплекс Агромарс», як власника наземного транспортного засобу, застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова Компанія «Оранта».

Згідно з пунктом 34.2. ст. 34. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) «Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причиннастання страхового випадку та розміру збитків.

Пунктом 34.3. ст. 34 Закону передбачено, що «Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Позивач самостійно обрав експерта для оцінки шкоди .

При цьому, на думку відповідача, експертний звіт № 20/02/18 від 29 березня 2018 складений з порушеннями вимог чинного законодавства, зокрема:у тексті звіту № 20/02/18 від 29 березня 2018 та в доданих до нього матеріалах містяться суперечливі дані, які впливають на результати оцінки та дійсну вартість об'єкту оцінки на момент останньої ДТП та значно завищені ціни на ремонт автомобіля, а саме: - використані спеціалістом в якості основного джерела «Karvert Value» відсутній в списку рекомендованих для використання літератури (Методика оцінки ТЗ), незрозумілий механізм ціноутворення на вживані транспортні засоби та спосіб здійснення корегування за пробігом (Гк).; - на ст. 4 звіту, 1- абзац, таблиця порівняння цін на вживанні автомобілі спеціалістом в рядку 3 зазначено, що інформація відносно пропозицій по продажу ТЗ, ідентичних (або аналогових) автомобілів, відсутня в мережі інтернет; - не відображені в звіті та в додатках до нього як визначалась дата випуску автомобіля 01.07.2013 рік; - також існують і інші невідповідності у звіті викладені у довідці про результати аналізу звіту № 20/02/18 від 29.03.2018 року.

Невиправдане збільшення оцінювачем вартості робіт з демонтажу працездатних складових, придатних для подальшої експлуатації автомобіля, призвело до зменшення вартості самих складових, а в результаті - до неправильного визначення вартості спричиненого ДТП збитку.

Викладене вище свідчить про упередженість при здійснені оцінки, допущення помилок, невірного застосування чинного законодавства та положень, що містяться всамому дослідженні, що не дозволяє вважати поданий звіт № 20/02/18 від 29 березня 2018 належним доказом по справі.

Отже, посилання позивача на те, що розмір матеріальної шкоди підтверджується висновком експерта № 20/02/18 від 29 березня 2018, є безпідставним, оскільки сам по собі висновок є лише науковою думкою експерта, його власним суб'єктивним оціночним судженням щодо можливого, приблизного та орієнтовного розміру матеріальної шкоди заподіяної позивачу по справі, який необґрунтований точними, конкретними та законодавчо встановленими методами та методиками визначення розміру матеріальної шкоди.

Звертає увагу суду на те, що позивач, пред'явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсації за заподіяну йому моральну шкоду не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру, а суд першої інстанції безпідставно та без необхідних засобів доказування задовольнив навіть частково розмір грошового відшкодування моральної шкоди, що становить 5 000 грн.

Представник апелянта в суді апеляційної інстанції підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з пошкодженням у результаті ДТП належного позивачу автомобіля, йому була завдана матеріальна шкода з вини працівника відповідача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з відповідача як з володільця джерела підвищеної небезпеки стягнуто матеріальну та моральну шкоду, а також витрати по сплаті судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2018 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

За даними вищевказаної постанови від 08 лютого 2018 року, водій ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працює водієм ТОВ «Комплекс Агромарс», 24 січня 2018 року о 21:00 год., на 128 км., автодороги Київ-Харків, керуючись автомобілем НОМЕР_4, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, а саме перед виїздом не перевірив і не забезпечив механічно справний стан транспортного засобу та кріплення вантажу, що призвело до відриву кріплення запасного колеса, яке викотилося на проїжджу частину та пошкодило автомобіль НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 та автомобіль НОМЕР_9. (а.с. 13-14).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMW X5, д.н.з. НОМЕР_10, власником автомобіля є ОСОБА_3 (а.с.44).

Відповідно до довіреності від 28 квітня 2016 року, № 490, ОСОБА_3, уповноважує ОСОБА_6, здійснювати представництво власника автомобіля марки BMW, модель X5, д.н.з. НОМЕР_10, та уповноважує на вчинення усіх дій пов'язаних з експлуатацією, володінням, користуванням та розпорядженням вказаного авто без обмежень. (а.с.81).

Цивільна відповідальність транспортного засобу DAF FA CF75, д.н.з. НОМЕР_1, застрахована в Приватному акціонерному товаристві «НАСК «ОРАНТА», на підставі договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АМ за № 5824054, виданого 05 січня 2018 року, строком на один рік, з 06 січня 2018 року по 05 січня 2019 року (а.с.112).

З метою визначення розміру матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, ОСОБА_6, звернувся до суб'єкта оціночної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 з метою проведення незалежної оцінки визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що уповноважений представник позивача ОСОБА_7, направив лист - запрошення ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ТОВ «Комплекс Агромарс», Філії «Гаврилівський птахівничий комплекс «ТОВ «Комплекс Агромарс», для присутності представників вище зазначених організацій, щодо проведення огляду автомобіля, яке відбулося 02 лютого 2018 року о 10 годині 00 хвилині за адресою м. Полтава, вул. Харківське шосе, 29 (Дилерська Компанія «Автосервіс-Альянс», BMW центр у Полтаві) (а.с. 22-23).

02 лютого 2018 року оцінювачем ФОП ОСОБА_8, був складений Акт технічного огляду транспортного засобу, яким зафіксовано пошкодження транспортного засобу BMW X5 50іХ, д.н.з. НОМЕР_10, отриманих в результаті дорожньо - транспортної пригоди за участю застрахованого транспортного засобу (а.с.41-43).

29 березня 2018 року оцінювачем ФОП ОСОБА_8, було надано звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу автомобіля НОМЕР_11, станом на дату оцінки, що становить 435 577 грн., 19 коп., (включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали) (а.с.28-33).

Вартість проведеної оцінки матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу BMW X5 50іХ, д.н.з. НОМЕР_10, після ДТП становить 1 500 грн. (а.с.27).

30 березня 2018 року уповноважений представник позивача ОСОБА_7, звернувся до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі Звіту № 20/02/18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. З якого вбачається вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу BMW X5 50іХ, д.н.з. НОМЕР_10, станом на дату оцінки, становить 435 577 грн.19 коп. (включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали (а.с.88-89, 28-33).

Окрім цього, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, було пошкоджено номерний стакан автомобіля НОМЕР_2, уповноважений представник позивача звернувся із заявою до НД Бюро судових експертиз «Сантодор» про проведення дослідження автомобіля. Відповідно до висновку №200318-3 спеціального дослідження автомобіля, було встановлено, що ідентифікаційний номер (номер кузова) наданого на дослідження автомобіля НОМЕР_2 є номер «НОМЕР_12». Даний номер є первинним та не змінювався (а.с.117-118).

Згідно товарного чеку від 25 січня 2018 року, виданого ФОП ОСОБА_9, за послуги перевезення евакуатором транспортного засобу BMW X5, д.н.з. НОМЕР_10, з смт. Баришівки у місто Київ становить 10 800 грн. (а.с.90).

Як вбачається з позовної заяви, позивачу ОСОБА_3, ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» виплатила суму в розмірі 100 000 гривень, за шкоду заподіяну майну потерпілого.

Представник відповідача в апеляційній скарзі посилається на те, що оцінка вартості завданої шкоди проведена суб'єктом оціночної діяльності і не відповідає методиці визначення вартості завданих збитків.

Колегія суддів не погоджується із доводами відповідача щодо неналежного оформлення та проведення оціночного звіту, оскільки сам відповідач не оспорює факт проведення ремонту автомобіля позивача, не посилається на те, що деталі автомобіля не були замінені та роботи не були проведені, не надав доказів на підтвердження своїх заперечень щодо розміру завданої шкоди та вартості відновлювального ремонту .

Апелянт безпідставно посилається на те, що представник НАСК «Оранта» не був присутній при огляді пошкодженого автомобіля, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, листом від 25.01.2018 року ПАТ НАСК «Оранта» був повідомлений про проведення огляду автомобіля , на якому представник страхової компанії ОСОБА_10 був присутній, що підтверджується підписом останнього в акті огляду транспортного засобу від 2.02.2018 року.

Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, виходив не із оцінки вартості завданих збитків, викладених у Звіті № 20/02/18, а із реальних збитків понесених позивачем при проведенні відновлювального ремонту, які підтверджуються Договором № 09012018 від 9 січня 2018 року, актом від 24.04.2018 року, квитанцією про сплату від 24.04.2018 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині оспорювання вартості відновлювального ремонту не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції стягнув 5000 гривень із відповідача. Однак, судом встановлено, що особою винною у заподіянні моральної шкоди позивачу, є водій ОСОБА_5, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП і який повинен нести відповідальність за відшкодування моральної шкоди.

При цьому водій ОСОБА_5 не притягнутий до участі у справі хоча його права та інтереси зачіпаються при розгляді даного спору.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в частині стягнення моральної шкоди апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню та ухваленні нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди з ТОВ «Комплекс Агромарс», оскільки суд неповно з'ясував обставини справи в цій частині, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи з порушенням норм матеріального та процесуального права .

В решті рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і тому апеляційна скарга в цій частині повинна бути залишена без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» СігалаЄвгена Яковича задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року в частині стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення , яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В решті Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття , але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2018 року.

Суддя - доповідач:

Судді: