Дата документу 27.11.2018 Справа № 331/1281/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1281/18 Провадження №22-ц/807/542/18
Головуючий в 1-й інстанції - Антоненко М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.
секретарБурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Четвертої запорізької державної нотаріальної контори в особі завідуючої ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2018 року, ухвалене в м. Запоріжжі, у справі за позовом ОСОБА_7 до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори, третя особа - нотаріус Грибачова Людмила Дмитрівна про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальних дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звернувся у лютому 2018 року до суду з позовом до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, третя особа нотаріус Грибачова Людмила Дмитрівна про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальних дій. В позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його баба ОСОБА_15 Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартира АДРЕСА_1, яку фактично відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняв її син ОСОБА_10, (рідний дядько позивача), який був зареєстрований у вказаній квартирі на момент смерті баби, що підтверджується даними його паспорту. ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_10 помер, до часу своєї смерті спадщину він не оформив. На разі позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про встановлення факту його постійного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_11 та визнання права власності на вказану квартиру в порядку спадкування. Ухвалою суду від 21.01.2018 року позовна заява була залишена без руху у зв'язку з тим, що заявником не надана постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з чим, позивач 09.02.2018 р. звернувся до 4-ї Запорізької державної нотаріальної контори, однак отримав там відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмову щодо викладення причини цієї відмови у письмовій формі, що є грубим порушенням його прав та інтересів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2018 року позов ОСОБА_7 до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, третя особа нотаріус Грибачова Людмила Дмитрівна, про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальних дій, задоволено. Визнано незаконними дії державного нотаріуса Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачової Людмили Дмитрівни щодо відмови ОСОБА_7 у вчиненні нотаріальної дії та відмови щодо викладення причини цієї відмови у письмовій формі за заявою від 09.02.2018 р.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою в особі завідуючої ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивачем не надано доказів звернення до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори за вчинення нотаріальної дії з поданням усіх необхідних документів, що в подальшому могло стати підставою для вчинення чи відмови у вчиненні нотаріальної дії, а крім того, державний нотаріус Грибачова Л.Д. 09.02.2018 року знаходилась на лікарняному.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилась спадщина після померлого гр. ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, що на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1. 20 лютого 2014 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори подана заява - ОСОБА_12 про прийняття спадщини за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 дядька - ОСОБА_10, яка зареєстрована за № 106 та на її підставі відкрито спадкову справу № 36/2014. В заяві про прийняття спадщини ОСОБА_12 зазначено, що крім неї є спадкоємець за законом племінниця спадкодавця - ОСОБА_13, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, яка є спадкоємцем через те, що її батько ОСОБА_14, брат спадкодавця, помер ІНФОРМАЦІЯ_2. 08 квітня 2016 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори подана заява - ОСОБА_7 щодо пропуску строку на прийняття спадщини та надання роз'яснення відносно отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 дядька - ОСОБА_10, зареєстровано за вх. № 744 та долучена до спадкової справи № 36/2014. 08 квітня 2016 року Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою надано роз'яснення ОСОБА_7 щодо можливості його звернення до суду для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою безпідставно не надано позивачу ОСОБА_7 відмову у письмовій формі у вчиненні нотаріальної дії з викладенням причини такої відмови за заявою від 09.02.2018р., внаслідок чого позивач був позбавлений права на судовий захист в провадженні щодо факту постійного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності на майно.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинного ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Матеріали справи містять копію нотаріальної справи №36-2014 відкриту в Четвертій запорізькій державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_10. У вказаній справи відсутні докази звернення позивача ОСОБА_7 до нотаріальної контори не тільки 09.02.2018 року, а і будь-коли.

Відповідачем у справі у відзиві та в апеляційній скарзі зазначено, що ще 08 квітня 2016 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори подана заява ОСОБА_7 щодо пропуску строку на прийняття спадщини та надання роз'яснення відносно отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_10. Листом заявнику роз'яснено порядок і можливість оформлення спадщини, але враховуючи те, що шестимісячний строк на прийняття спадщини він пропустив, і в його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця його проживання разом зі спадкодавцем, ОСОБА_7 роз'яснено можливість звернення до суду для визначення додаткового строку достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Однак доказів і цього звернення позивача до нотаріальної контори та відповіді на звернення матеріали справи не містять. Між тим, на вказані обставини суд посилається у своєму рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 звертався з заявою від 22.01.2015 року про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_11 до іншої П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори (а.с.57зв-58) та отримав відповідь на вказану заяву від 27.01.2015р. (а.с.69)

За відсутності доказів звернення позивача до відповідача 09.02.2018 року, у суду першої інстанції не було жодних підстав для висновків щодо порушення прав ОСОБА_7, діями чи бездіяльністю Четвертої державної нотаріальної контори.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно п. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки неможливо встановити як факт подачі самої заяви позивача 09.02.2018 року так і суть, підстави і вимоги звернення позивача до відповідача, то висновки суду, щодо незаконності дій державного нотаріуса Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачової Людмили Дмитрівни щодо відмови ОСОБА_7 у вчиненні нотаріальної дії та відмови щодо викладення причини цієї відмови у письмовій формі за неіснуючою заявою від 09.02.2018 року, фактично ґрунтуються на припущеннях.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та вирішує питання щодо судового збору шляхом його компенсування, особі, що подала апеляцію за рахунок держави у порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України, оскільки ОСОБА_7 є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори в особі завідуючої ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2018 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, третя особа - нотаріус Грибачова Людмила Дмитрівна про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальних дій - відмовити.

Судові витрати Четверної запорізької державної нотаріальної контори у цій справі у вигляді судового збору у розмірі 1057,20 грн. компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30 листопада 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков