Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець В.М.
Доповідач -Суддя допорвідач: Луганська В.М.
Справа № 415/3368/18
Провадження № 22-ц/810/250/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Дронської І.О., Коротенка Є.В.,

за участю секретаря: Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

заявник- Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області

стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

боржник - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 10 травня 2018 року у справі за поданням Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року державний виконавець Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області О.А. Бодіна звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

В обґрунтування подання державним виконавцем зазначено, що на виконанні у Лисичанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавчий напис № НМХ 463934 від 09.11.2017 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 56066, 11 грн.

Державний виконавець, відповідно до ст. 18 п. 14 Закону України «Про виконавче провадження», неодноразово викликав боржника до Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби, але ОСОБА_3 жодного разу не з'явилася та зобов'язань покладених на неї не виконала, були проведені виконавчі дії, щодо встановлення майнового стану боржника з метою виконання рішення суду. У зв'язку з викладеним державний виконавець просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. № НМХ 463934 від 09.11.2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 56066 грн. 11 коп.

Ухвалою Лисичанського міського суду від 10 травня 2018 року подання державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 задоволено. Суд тимчасово обмежив у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання нею зобов'язань, покладених на підставі виконавчого напису №НМХ 463934 від 09.11.2017 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 56066 грн. 11 коп.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник не ухилялася від зобов'язання, оскільки не знала про існування виконавчого напису та не знала про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем не було доведено їй до відома про наявність виконавчого провадження. Апелянт посилається на те, що на час розгляду подання норми ЦПК України не містили права обмеження виїзду за кордон по виконанню позасудових виконавчих документів. Просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 10 травня 2018 року та постановити нову, якою у задоволенні подання державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином в установленому законом порядку.

Представник приватного акціонерного товариства «Приват Банк» в судове засідання не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином. На адресу суду 21 листопада 2018 року надіслано письмові пояснення, в яких зазначено, що банк не погоджується з апеляційною скаргою ОСОБА_3, вважає, що факт ухилення від сплати заборгованості за виконавчим документом так і факт подання апеляційної скарги свідчить про бажання ОСОБА_3 перетнути кордон України з метою ухилення від виконання зобов'язань.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Постановляючи ухвалу від 10 травня 2018 року про задоволення подання державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що на примусовому виконанні у Лисичанському МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 56066,11 грн. на підставі виконавчого напису №НМХ 463934 від 09.11.2017 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., боржник зобов'язання не виконує.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить встановленим по справі обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бодіною О.А. від 29.01.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № НМХ 463934 виданого 09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості у сумі 56066, 11 грн.

Державним виконавцем здійснювалися заходи, щодо виявлення майна боржника (а.с.18) та встановлення майнового стану боржника (а.с. 22).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження) передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час відкриття виконавчого провадження, передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про належне виконання державним виконавцем положень ст. 26,28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, відсутні докази отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником та відсутні докази, що ОСОБА_3 була обізнана щодо наявності такої постанови.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що державним виконавцем при зверненні до суду із поданням, не надано доказів того, що боржник у визначеному законом порядку повідомлений про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом та йому було надано строк для добровільного виконання, як то передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Ч.2 Ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов'язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Із системного аналізу ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» вбачається, що задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Тобто, предметом доказування є саме факт (факти) умисних винних дій, спрямованих на ухилення боржника від виконання зобов'язань, за умови об'єктивної спроможності божника виконувати зобов'язання, відсутності перешкод для цього.

Оскільки, відповідно до частини 4 ст. 441 ЦПК України (в редакції на час розгляду) суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця то саме на останнього покладається тягар доказування.

Отже, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Документи, які надані державним виконавцем не підтверджують саме факту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Державним виконавцем як при зверненні до суду із поданням, так і під час розгляду судом першої інстанції подання, до суду надано копію заяви ПАТ КБ «Приватбанк» ( а.с. 9), копію заяви про відкриття виконавчого провадження (а.с. 11), постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2018 року (а.с.14), копію виконавчого напису нотаріусу (а.с. 17), копію запиту державного виконавця стосовно майна ОСОБА_3 (а.с. 18), відповіді на запит (а.с. 19,20,21), копію акту державного виконавця (а.с. 22).

Колегія суддів вважає, що надані документи підтверджують, що державним виконавцем вживалися заходи до примусового виконання виконавчого напису № НМХ 463934 виданого 09.11.2017 року приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості у сумі 56066, 11 грн., однак надані документи не підтверджують умисного ухилення боржника від виконання зобовязання, оскільки як зазначалося вище не надано доказів того, що боржник отримав копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Акт державного виконавця від 27.04.2018 року, в якому зазначено, що за адресою боржника двері ніхто не відчинив, не заслуговує на увагу, оскільки зазначений акт не підтверджує факту свідомого ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання виконавчого листа та не свідчить про вжиття державним виконавцем всіх заходів примусового виконання, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

При цьому, суд першої інстанції не звернув увагу та не перевірив, чи були підстави розгляду подання, оскільки на час розгляду подання ст.441 ЦПК України передбачала тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду про задоволення подання державного виконавця не відповідає вимогам закону та встановленим по справі обставинам, оскільки доказів на підтвердження факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язання, державним виконавцем не надано.

За таких підстав, колегія суддів судової палати, вважає доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неправильне застосування норм процесуального права при її постановленні, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв'язку з чим, постановлена ухвала підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову в задоволенні подання державного виконавця Лисичанського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 24 вересня було звільнено від сплати судового збору, за таких підстав судові витрати відносяться за рахунок держави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 268,365, 382, 381, 383, 384, 386, 441 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 10 травня 2018 року скасувати.

У задоволенні подання Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2018 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: І.О. Дронська

Є.В. Коротенко