Провадження №22-ц/812/305/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Миколаїв

Справа № 489/6200/16-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Базовкіної Т.М., Данилової О.О.,

із секретарем - Лептугою С.С.

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції

про

оспорювання батьківства

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва, постановлену суддею Тихоновою Н.С. 18 червня 2018 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту ухвали не зазначена

у с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що з квітня 2007 року по вересень 2014 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки народився син - ОСОБА_1, батьком якого в актовому записі про народження зазначено позивача.

Посилаючись на те, що йому стало відомо , що він не є батьком дитини, позивач просив виключити відомості про нього як батька з актового запису № 429 від 4 серпня 2006 року про народження ОСОБА_3, вчиненого Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2018 року за клопотанням представника позивача у справі призначено повторну судову медичну молекулярно-генетичну експертизу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на відсутність підстав для призначення повторної експертизи у справі та доручення її проведення іншою експертною установою, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, посилаючись на наявність підстав для призначення повторної експертизи та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 серпня 2017 року за клопотанням представника позивача було призначено судову молекулярно -генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Науково - дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Миколаївській області.

30 жовтня 2017 року до суду надійшов висновок експерта за № 457 від Миколаївського НДЕКЦ МВС України, складений старшим судовим експертом групи обліку генетичних ознак людини відділу біологічних досліджень Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Загинайченко О.Р.

Не погоджуючись з зазначеним висновком, представником позивача було заявлено клопотання про призначення повторної експертизи, Представник позивача посилалась на те, що даний висновок експерта викликає сумніви в його правильності, зокрема у вступній частині експертного висновку зазначено, що зразки буквального епітелію ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відібрані на стерильні нейлонові щіточки і поміщені в пакет Експертиної служби МВС України №№ 1357905, 1357904, 1357905, проте після дослідження експертизи повернуто два об'єкта замість трьох. Також зазначає, що у висновку вказано про наявність таблиці дослідження на 7-ми аркушах, проте до висновку надана таблиця на 6-ти аркушах, не додано Акту відібрання зразків, хоча зазначено про долучення цього акту. В проведенні експертизи брало участь два експерта - Косенко М.С. та Загинайченко О.Р., підписано висновок одним з них.

Отже, зі змісту заявленого клопотання вбачається, що позивач та його

представник ставлять під сумнів дотримання експертом порядку проведення та оформлення результатів експертного дослідження.

Разом з тим, згідно зі статтею 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв'язку з цим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Згідно з роз'ясненими, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

В той же час, клопотання позивача та його представника не містить жодних посилань, які б вказували на те, що висновок експерта є недостатньо обґрунтованим та таким, що викликає сумніви в його правильності або суперечить іншим матеріалам справи. Відсутні посилання й на норми Інструкції «З організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України», які на думку позивача порушив експерт.

Однак, задовольняючи клопотання, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини та підстави призначення повторної експертизи, не навів обставин, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта та дійшов помилкового висновку про необхідність призначення повторної експертизи, хоча обставини, на які посилається позивач, можуть бути з'ясовані в іншій спосіб, в тому числі й шляхом допиту експерта у судовому засіданні.

За такого, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи.

Керуючись ст. ст. 367,376, 381,382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2018 року скасувати та постановити нову.

У задоволенні клопотання представнику позивача ОСОБА_6 про призначення по справі повторної судової молекулярно-генетичної експертизи відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.М. Базовкіна

О.О. Данилова

Повний текст постанови складено 30 листопада 2018 року