Справа № 336/3074/18
Провадження № 2/336/1980/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користьПублічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором № 739704 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 11.06.2013 року у сумі 20 475, 38 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 14 496, 94 грн., заборгованості за відсотками у сумі 4 808, 64 грн., пені у сумі 763, 09 грн., заборгованості 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту у розмірі 83, 64 грн., суми прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції у розмірі 323, 07 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 762, 00 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (надалі по тексту ПАТ «Державний ощадний банк України») було укладено договір № 739704 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 11.06.2013 року, з наступними змінами та доповненнями (далі по тексту Договір).

Як зазначає позивач, відповідно до умов ОСОБА_2 упозивач відкрив на імя відповідача поточний рахунок № 9404 в гривні України на умовах тарифного пакету « Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ Банку.

На виконання умов ОСОБА_2 надав відповідачу платіжну картку та Mastercard Debit Standart0 0 та ПІН-конверт до неї.

Відповідно до п. 1.1.4 Додаткової угоди відповідачу встановлено кредит у сумі 14 500, 00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної картки.

Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24, 00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду.

За твердженнями позивача, відповідач порушив взяті на себе зобовязання, у зв'язку з чим станом на 27.04.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 20 475, 38 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзиву або будь-яких заяв до суду не подавав, а тому на підставі статей 280 282 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою представника позивача.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 77, 78, 79 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено договір № 739704 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, а також додаткову угоду до договору № 739704 про відкриття та обслуговування рахунку і випуску платіжної картки (а.с.22-24).

Окрім того, 28.08.2013 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до договору № 739704 про відкриття та обслуговування рахунку і випуску платіжної картки (а.с.27).

Відповідно до пункту 1.1 ОСОБА_2 на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту Рахунок за тарифним пакетом.

Згідно з пунктом 1.1.2 ОСОБА_2 надає Клієнту Платіжну картку типу Mastercard Debit Standart та ПІН-конверт до неї.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 та 3.3 ОСОБА_2 Клієнт має право скористатись Кредитом у разі відсутності власних коштів на Рахунку на умовах та у розмірі визначених ОСОБА_2 та Правилами користування платіжної картки на новий строк Кредит подовжується на відповідний строк дії нової Платіжної картки, при цьому повне погашення Кредиту на дату випуску нової Платіжної картки не вимагається.

Сплата процентів за Кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за Кредитом у послідовності визначеній Правилами.

Клієнт зобовязаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі:

-закінчення строку дії Платіжної картки та не продовження її дії на новий строк звільнення з Організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб (працівників Організації) з використанням платіжних карток;

- відмови Клієнта від отримання заробітної плати та інших витрат, передбачених чинним законодавством , шляхом їх зарахування на Рахунок;

- розірвання договору, укладеного між Банком та Організацією, та ненадання Клієнтом забезпечення виконання зобовязань, повязаних із користуванням Кредитом для зарплатних карток;

-відмови від пропозиції Банку , що повязана зі зміною процентної ставки користування кредитом.

Відповідно до п. 1.1.4 Додаткової угоди до ОСОБА_2 від 28.08.2013 року ОСОБА_2 встановлює Клієнту Кредит у сумі 14 500, 00 грн. Строк дії Кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24, 00 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35.00 процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає нуль процентів. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0, 001 процентів річних.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України про Договір позики, якщо інше не встановлено законодавством і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором .

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за ОСОБА_2 зі сплати кредиту, процентів за користування кредитом, внаслідок чого у відповідача, станом на 27.04.2018 року, виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 20 475,38 грн., у тому числі:

-заборгованість по кредиту у розмірі 14 496, 94 грн.;

-суми заборгованості за відсотками у розмірі 4 808, 64 грн.;

-пеня у розмірі 763, 09 грн.;

-заборгованості 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту у розмірі 83, 64 грн.,

-суми прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції у розмірі 323, 07 грн.

Відповідач (позичальник) свої зобов'язання за кредитним договором не виконав належним чином, допустив порушення своїх зобов'язань, розрахунки, надані позивачем не оспорив, не подав доказів на їх спростування повне або часткове.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем доказів сплати коштів на користь позивача суду не надано, документів які б підтверджували наявність розбіжностей у сумі взаєморозрахунків, а також таких, які б спростовували здійснений позивачем розрахунок суми боргу, відповідачем суду також не надано, відтак, суд приходить до висновку, що факт наявності заборгованості за договором № 739704 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 11.06.2013 року у сумі 20 475, 38 грн.належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи виконаний у відповідності до умов ОСОБА_2 та не оспорюється відповідачем.

У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов ОСОБА_2, позивачем на адресу відповідача були направлені вимоги щодо погашення заборгованості за договором № 739704 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 11.06.2013 року (а.с.31-33), однак відповідачем вказані вимоги не виконані.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромє такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути зОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України»(адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48, ЄДРПОУ - 02760363) заборгованість за договором № 739704 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 11.06.2013 року у сумі 20 475, 38 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 14 496, 94 грн., заборгованості за відсотками у сумі 4 808, 64 грн., пені у сумі 763, 09 грн., заборгованості 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту у розмірі 83, 64 грн., суми прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції у розмірі 323, 07 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48, ЄДРПОУ - 02760363) понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1 762 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення суду складено 26.10.2018 року.

Суддя: Я.Р.Марко