Справа № 206/4784/18
Провадження № 2/206/1328/18
У Х В А Л А

27 листопада 2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді Кушнірчук Р.О.,

при секретареві Соловйовій О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

за участю :

представника позивача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа, відповідно до якої позивач ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири №51, корпусу -1 у будинку №26 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпро, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, яке обґрунтовано важливістю надання ними доказів в підтвердження обставин позову. Також, ним було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №51 корпусу 1, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка та шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати заволодіння квартирою, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання, яка обґрунтувана тим, що відповідач до ухвалення судового рішення може розпорядитися спірним майном на свій розсуд, що у випадку задоволення позовних вимог утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

В свою чергу від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду, також надійшов ряд клопотань. Так, зокрема про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, яке обґрунтовано тим, що даний спір відноситься до категорії малозначних справ, оскільки ціна позову є нижчою 100 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб та є справою незначної складності. Про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу в якому просив зобовязати ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Самарського районного суду м. Дніпропетровська суму судових витрат, яку він вже поніс та очікує понести в розмірі 15300,00 грн., з тих підстав, що заявлений позов до нього має ознаки завідомо безпідставного та ознаки зловживання права на позов. Також подав зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні майном для прийняття його до сіпльного розгляду з первісним позовом.

Так, представник позивача в судовому засіданні підтримав своє клопотання про допит свідків та наполягав на задоволенні заяви про забезпечення позову. Щодо задоволення заявлених відповідачем клопотань заперечував.

Відповідач навпаки наполягав на задоволенні його клопотань та заперечував проти заявлених представником позивача клопотань з тих підстав, що він не ознайомлювався з клопотанням про допит свідків, а тому не може знати, які свідки будуть потрібні з його сторони. Щодо забезпечення позову, то вважав його необґрунтованим, оскільки позивач бажає таким чином обмежити його в правах власності.

Так, зваживши доводи клопотань, заслухав думку сторін, врахувавши нижченаведені фактичні обставини, суд прийшов до такого.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Перевіривши матеріали справи, заяви про забезпечення позову та надані докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки в заяві не обґрунтовано необхідність забезпечення позову таким шляхом (накладення арешту та заборони вчиняти певні дії), які зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову, крім того не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, окрім того, в поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано існування реальної загрози відчуження майна на користь третіх осіб, а лише містяться посилання на імовірність такої можливості, що за своєю суттю є субєктивним припущенням сторони заявника, тобто з зазначеного витікає, що заява немотивована та до неї не додані докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такі способи, як зазначено у заяві.

Разом з цим, суд вважає слушним клопотання представника позивача про допит свідків під час судового розгляду по суті, оскільки кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а наявність або відсутність таких обставин судом встановлюється певними засобами, зокрема показаннями свідків.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, то підстави для його задоволення відсутні, у зв'язку з таким.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Проте відповідач заперечує проти розгляду справи в порядку загального позовного провадження та вважає, що її розгляд слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В силу норм ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частина 4 ст.278 ЦПК України передбачає право відповідача на подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та в разі її обґрунтованості суд постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Отже, з викладеного слідує, що діючим законодавством передбачено право відповідача на подання заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а не проти розгляду справи за правилами загального позовного провадження та суд з підстав обґрунтованості таких заперечень може постановити лише ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а не навпаки про перехід з загального позовного провадження до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Що стосується клопотання відповідача про забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу, то в його задоволенні слід відмовити, виходячи з такого.

Згідно з ч.1ст. 135 ЦПК України суд може зобов'язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов'язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов'язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв'язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов та якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

А також забезпечення судових витрат може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позову.

Проте, суду не надано жодного доказу на підтвердження наявності вищезазначених підстав для забезпечення судових витрат.

Так, між сторонами дійсно виник спір з приводу укладання угоди про продаж нерухомого майна.

Доводи викладені відповідачем у клопотанні спростовуються вищевказаним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

Щодо клопотання відповідача про прийняття до спільного розгляду з первісним позовом його зустрічного позову до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення, то суд зазначає про таке.

Як передбачає ст. 193 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

Так, підстави обох позовів є різними (правомірність набуття майна у власність та право на проживання та користування майном), між собою вони не взаємоповязані і спільний їх розгляд є недоцільним, зокрема задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тому суд приходить до висновку, що у прийняті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, слід відмовити.

Також, судом у підготовчому судовому засіданні проведено всі дії, передбачені ст. 197 ЦПК України.

Спір між сторонами не врегульовано.

Заяв про бажання укласти мирову угоду, передачу справи на розгляд третейського суду або врегулювання спору за участю судді, уточнення позовних вимог та заперечень проти них, вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, до суду не надходило.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що є всі правові підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного,керуючись ст. ст. 197, 200, 260 ЦПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовити.

Задовольнити клопотання представника позивача ОСОБА_4 про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_6.

Попередити свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовити.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Відмовити у прийнятті зустрічної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_11, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Закрити підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та призначити справу до розгляду по суті на 17 грудня 2018 року на 12 годину 50 хвилин.

Повний текст ухвали складений 29 листопада 2018 року.

Ухвала в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук