Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27.11.2018 року м.Мостиська

Єдиний унікальний номер 465/1956/18

Провадження № 2/448/884/18

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

з участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1, не зявився,

відповідач ОСОБА_2, - не зявилася,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 15.06.2017 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом №417. За час подружнього життя у них дітей немає.

Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачем ОСОБА_2 не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різними поглядами на сімейні відносини та обовязки.

Покликається на те, що спільне господарство не ведуть, фактичні шлюбні стосунки припинені. Вважає, що збереження сімї є неможливе і суперечить їхнім інтересам.

З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини такої, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який був зареєстрований 15.06.2017 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом №417. За час подружнього життя у сторін дітей немає.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до абз.2 ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги.

Вказані обставини підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-СГ №315321 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, копією паспорта позивача, іншими матеріалами справи.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст.17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обвязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, примирення між сторонами неможливе, їхня сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя «Климчук-Волошанська» та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, що має істотне значення.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не наполягає на стягненні з відповідача ОСОБА_2 судових витрат у виді сплаченого судового збору, суд залишає їх фактично понесеним.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 10.07.1987р.н. та ОСОБА_2, 23.11.1979р.н. зареєстрований 15.06.2017 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом №417.

Судові витрати залишити фактично понесеними.

Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, фактично проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачка: ОСОБА_2, 23.11.1979р.н., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус