Номер провадження: 22-ц/785/6357/18
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Одеса

Справа № 521/15863/17

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач -ОСОБА_4,

- відповідачі - 1) ОСОБА_5, 2) ОСОБА_6,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування безпідставно набутого майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Поліщук І.О. 04.06.2018 рокув м. Одесі,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування безпідставно набутого майна (а. с. 2 - 4), в обґрунтування якого посилався на те, що 07.10.2016 р. з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій отримав механічні пошкодження автомобіль «Хюндай Елантра», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, власником якого є - ОСОБА_5. Одразу після ДТП він запропонував надати ОСОБА_6 кошти необхідні для ремонту його автомобіля. За усною домовленістю ОСОБА_6 зобов'язався повернути йому зазначені кошти одразу після отримання страхового відшкодування від страхової компанії «MOLDASING», в якій була застрахована його цивільно-правова відповідальність. На виконання цієї усної домовленості 13.10.2016 р. він передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі - 1 500 доларів США, а також 24.10.2016 р. у сумі - 1 500 доларів США, про що відповідач написав розписки. 09.02.2017 р. страхова компанія «MOLDASING» перерахувала ПрАТ «АСК «ОСОБА_1 Україна» - 2 592,15 євро, як страхувальнику відповідача.

Враховуючи те, що здійснена страховою компанією виплата була достатньою для відшкодування заподіяної відповідачу майнової шкоди, тобто була достатньою для усунення пошкоджень його автомобіля, він не мав та не має будь-яких деліктних зобов'язань перед відповідачем за наслідками ДТП, тому відповідач отримав грошові кошти від нього без достатньої правової підстави. На підставі вказаного просить витребувати у ОСОБА_6 безпідставно набуте майно - грошові кошти в розмірі - 78 045 грн..

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Рішення ухвалювалось у відсутності відповідача ОСОБА_5.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.6.2018 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування безпідставно набутого майна відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2018 р. скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивач надав відповідачу кошти як забезпечення виконання зобов'язань страхової компанії, які відповідач зобов'язався повернути після отримання виплати від страхової компанії.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_6 обґрунтований тим, що між сторонами не було досягнуто домовленості щодо повернення ним отриманих від ОСОБА_4 коштів після отримання страхової виплати, оскільки ці грошові кошти були передані ОСОБА_4 ОСОБА_6 в якості компенсації матеріальної, моральної шкоди, завданої його здоров'ю, а також для передання частини грошових коштів власнику автомобіля «ВMW X5» - ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено твердження щодо безпідставного набуття ОСОБА_6 грошових коштів (а. с. 82 - 85 зворотна сторона).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 07.10.2016 р. з вини ОСОБА_4 сталася ДТП, в результаті якої відбулось зіткнення автомобіля позивача «Мерседес- Бенц», державний реєстраційний номер - НОМЕР_2 з транспортним засобом «Хюндай Елантра», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, та транспортного засобу «ВMW X5», під керуванням - ОСОБА_7 (а. с. 8).

Автомобіль «HYUNDAI», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1, на праві власності належить ОСОБА_5 (а. с. 13).

Відповідно до розписки ОСОБА_6. отримав від ОСОБА_4, винного у скоєнні ДТП 07.10.2016 р., частину грошей за пошкодження автомобілю «Хюндай Елантра», 2005 року випуску, в сумі - 1 500 доларів 13.10.2016 року, а також 24.10.2016 р. отримав - 1 500 доларів США. Оригінал розписки, засвідчений підписом ОСОБА_6 приєднано до матеріалів справи (а. с. 9).

Відповідно до страхового акту № 054 від 13.12.2016 р. автомобілю «HYUNDAI», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1, завдано збитків на суму - 72 506,50 грн. (а. с. 14).

ПрАТ «АСК «ОСОБА_1 Україна» перерахувала власнику транспортного засобу «Хюндай Елантра» страхове відшкодування в розмірі - 72 506,00 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що вина позивача у скоєнні ДТП доведена у судовому порядку, тому між ним та ОСОБА_6 виникли правовідносини з деліктних зобов'язань.

Досліджуючи природу розписки, наданої ОСОБА_6 ОСОБА_4, вбачається факт отримання потерпілим коштів в рахунок погашення пошкоджень автомобілю «Хюндай Елантра» 2005 року випуску, завданих у результаті скоєної 07.10.2016 р ДТП з вини ОСОБА_4.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач надав відповідачу кошти як забезпечення виконання зобов'язань страхової компанії, які відповідач зобов'язався повернути після отримання виплати страхової компанії, оскільки про існування такої домовленості не вбачається з тексту розписки та не надано позивачем на підтвердження цього факту, всупереч ст. 81 ЦПК України, відповідних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особазобов'язанаповернутимайноітоді, колипідстава, наякійвонобулонабуте, згодомвідпала.

В даному випадку грошові кошти передані позивачем, а відповідачем отримані у зв'язку з виникненням між ними деліктного зобов'язання

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про те, що підстав для застосування положень ст. 1212 ЦК України до деліктних зобов'язань не має.

Отже, аналізуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе