АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2018 року

м.Харків

справа № 20/01-01/21

провадження № 22-вк/790/4/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

в с т а н о в и в :

11 травня 2018 року ОСОБА_1 подав до Апеляційного суду Харківської області заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Перевіряючи доводи заяви, відповідно до вимог 485 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого відповідачка отримала в борг грошові кошти у розмірі 965 000 грн., які зобовязувалась повернути 20 лютого 2016 року. На забезпечення виконання вказаного зобовязання 20.11.2015 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

20 листопада 2015 року між сторонами була укладена тристороння третейська угода. Сторони погодили, що усі спори, які виникають щодо договору позики від 20.11.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, повязані з ним або випливають з нього, в тому числі, але не обмежуючись, які стосуються його виконання, порушення, припинення, розірвання або недійсності, вирішуються Постійно діючим третейським судом при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» відповідно до Закону України «Про третейські суди», Регламенту Третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» та законодавства України.

Зазначене третейське застереження є чинними та не визнані судом недійсними.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» від 29 січня 2018 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1 267 045 грн.

Як на підставу поданої заяви, ОСОБА_1 посилався на те, що в добровільному порядку боржниками не виконано рішення третейського суду, будь-яких дій щодо погашення заборгованості відповідачами не здійснено.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про третейські суди» (далі Закон) третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Згідно ст.5 цього Закону юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1)на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2)справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3)пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4)рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5)третейська угода визнана недійсною;

6)склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7)рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8)постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9)третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Доказів оскарження рішення третейського суду з підстав, передбачених цим Законом, та доказів добровільного виконання рішення третейського суду матеріали справи не містять.

Крім того, наявні матеріали справи не містять підстав, встановлених ст. 486 ЦПК України, для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відносно відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Склад Третейського суду відповідав вимогам ст. ст.16-19 Закону України «Про третейські суди» підстав, які б свідчили про непідвідомчість даного спору третейському суду не встановлено. Інформації про скасування рішення третейського суду не надано; справа підвідомча третейському суду відповідно до закону; заява подана в межах строків для звернення за видачею виконавчого листа; рішення третейського суду прийнято у спорі, що передбачений третейською угодою, питання, які б виходили за межі третейської угоди не вирішувались; інформації про визнання третейської угоди недійсною не надано; склад третейського суду відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить передбачені законом способи захисту прав та охоронюваних інтересів; питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі третейський суд не вирішував.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З урахуванням того, що заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» від 29 січня 2018 року підлягає задоволенню, тому з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст.485, 486, 487 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» від 29 січня 2018 року, ухваленого в складі одного третейського судді Макаренко П.Д., у справі №20/01-01/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики наступного змісту:

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_3) грошові кошти в розмірі 1 267 045 грн. (один мільйон двісті шістдесят сім тисяч сорок пять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Маміна

Повне судове рішення виготовлено 25.06.2018 року в нарадчій кімнаті.