Справа № 317/2692/18
Провадження № 2/317/1143/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Долинської обєднаної територіальної громади Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Запорізького районного округу Запорізької області ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Долинської обєднаної територіальної громади Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Запорізького районного округу Запорізької області ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 01 листопада 1997 року помер ОСОБА_3, який був позивачці чоловіком. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, вул. Дружби (Радянська), буд. 25.

На протязі шестимісячного строку позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак відповідно до постанови приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 від 13.08.2018 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності, відповідно до вимог чинного законодавства.

Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вона не має змоги, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, вул. Дружби, буд. 25, а саме на: житловий будинок літ. «А», літню кухню літ. «Б», сараї літ. «В, Б1», вбиральню літ. «Г», альтанку літ. «Г», душ літ. «Д», дровник літ. «Е», навіси літ. «Ж, З, И», замощення лі. «І», паркан № 1, ворота № 2, свердловину № 3.

Позивачка до суду не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_4 надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Долинської обєднаної територіальної громади Запорізького району Запорізької області до суду не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання, відповідно до якого проти позову не заперечує. Просить розглядати справу за наявними матеріалами у справі без його участі.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького районного округу Запорізької області ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі (а.с. 28). Крім того, за запитом суду третя особа надала матеріали спадкової справи ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 листопада 1997 року помер ОСОБА_3, який був позивачці чоловіком. Факт смерті підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 077644, виданим 03.11.1997, запис № 41 (а.с. 7).

Факт родинних звязків між позивачкою і померлим підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії ЯТ № 149378, виданого 08.12.1951, запис № 14, відповідно до якого 08.12.1951 ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_5, якій після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловіка (а.с. 7 зворотня сторона).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, вул. Дружби (Радянська), буд. 25.

Згідно з матеріалами спадкової справи № 83/2018, наданої суду приватним нотаріусом Запорізького районного округу Запорізької області ОСОБА_2, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3, померлого 01.11.1997, прийняла ОСОБА_1, про що нею складено заяву, зареєстровану 13.06.2018 за № 260, що знаходиться в матеріалах спадкової справи (а.с. 31).

Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина померлого. Спадщину, відкриту після смерті чоловіка, позивачка прийняла у встановленому законодавством порядку, а саме: на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори.

Окрім позивачки, спадкоємців після померлого ОСОБА_3 немає.

При оформленні ОСОБА_1 своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок зясувалось, що документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності, згідно з чинним законодавством, відсутній, тому приватним нотаріусом Запорізького районного округу Запорізької області ОСОБА_2 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та 13.08.2018 видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1117/02-31 (а.с. 48).

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 3.1. ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Згідно з відомостями, що містяться в копії погосподарської книги № 7 Розумівської сільської Ради народних депутатів на 1996, 1997, 1998, 1999, 2000 роки, ОСОБА_3 був головою домогосподарства, яке знаходиться за адресою: с. Розумівка, вул. Радянська, 25, Запорізького району Запорізької області (а.с. 14-15).

Відповідно до копії ОСОБА_4 з рішення № 2 пятої чергової сесії Розумівської сільської ради від 18 березня 2015 року, вулицю Радянську в с. Розумівка перейменовано на вулицю Дружби (а.с. 13 зворотня сторона).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 182, 392, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 211, 247, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (70424, Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, вул. Дружби, буд. 25) до Територіальної громади в особі Долинської обєднаної територіальної громади Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Центральна, буд. 37), третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Запорізького районного округу Запорізької області ОСОБА_2 (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 15) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, адреса реєстрації: 70424, Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, вул. Дружби, буд. 25) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, вул. Дружби, буд. 25, а саме на: житловий будинок літ. «А», літню кухню літ. «Б», сараї літ. «В, Б1», вбиральню літ. «Г», альтанку літ. «Г», душ літ. «Д», дровник літ. «Е», навіси літ. «Ж, З, И», замощення лі. «І», паркан № 1, ворота № 2, свердловину № 3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2018.

Суддя С.В. Яркіна