Справа № 445/1692/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип'яка П.В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Перегноївської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Перегноївської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, вітчим позивача, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,5168 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,6056 га, 0,338 га та площею 0,6182 га. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняв, оскільки проживав разом з спадкодавцем на момент його смерті. Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав позивачем у позасудовому порядку, а тому він вимушений звернутися з позовом до суду.

В судове засідання позивач не з'явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Перегноївської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пасинком померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17 жовтня 1969 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 25.03.1982 року.

З копії державного акту серії НОМЕР_4 на право власності на земельну ділянку, вбачається що ОСОБА_3, на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 12.02.2004 року № 44, є власником земельної ділянки площею 1,5618 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,6056 га, 0,338 га та площею 0,6182 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Перегноївської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Довідкою Перегноївської сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, було АДРЕСА_1. Заповіт від його імені у Перегноївській сільській раді не посвідчувався. Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв його пасинок ОСОБА_1, який в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини вступив в управління і володіння майном померлого, взявши у користування його речі домашньої обстановки і вжитку.

Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 54226437 від 26.11.2018 року, інформація щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Цивільним кодексом УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин було визначено дві черги спадкування за законом. Так, статтями 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із позовної заяви, померлий ОСОБА_3 не перебував у родинних відносинах із позивачем, а тому відповідно до приписів ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_1 не відносився до кола спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3, що в свою чергу повністю виключає можливість позивачу ОСОБА_1 фактично вступити в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина у вигляді права на спадкування земельних ділянок загальною площею 1.5618 га, розташованих на території Перегноївської сільської ради, які належали померлому на праві власності, та не були прийняті ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України, який почав діяти з 01.01.2004, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за №54226437.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В силу вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на вищевикладене, позивач ОСОБА_1 відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 та має право на спадкування майна померлого.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлого, наявної інформації, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, неможливість позивачем оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку, через їх невизнання та у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст.ст. 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР ст.ст. 16, 392, 1264, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Перегноївської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,5168 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,6182 га - кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0,3380 га - кадастровий номер НОМЕР_6 та площею 0,6056 га - кадастровий номер НОМЕР_7, що розташовані на території Перегноївської сільської ради Золочівського району Львівської області, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2018 року.

Суддя П. В. Пилип'як