Постанова

Іменем України

22 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 766/3332/16-ц

провадження № 61-37283св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - засновник видання «Херсонщина на день» - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2017 року в складі судді

Прохоренко В. В.та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2018 рокув складі колегії суддів: Приходько Л. А., Бездрабко В. О.,

Кузнєцова О. А.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_4звернувся до суду з позовом до засновника видання «Херсонщина за день» - ОСОБА_6 про спростування недостовірної інформації.

Позовна заява мотивована тим, що у публікації під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_2, в мережі Інтернет на веб-сайті www.ksza.ks.ua на інтернет-сторінці ІНФОРМАЦІЯ_3, стверджується що ОСОБА_4, який зареєстрований в гуртожитку по АДРЕСА_1, використовує своє службове становище в особистих інтересах. Так, зокрема, зазначена публікація містить наступні твердження: «Так, вот расскажем как один из тех, кто в судебном порядке получил льготное жильё и не стал доплачивать за него денег, умудряется заработать на проблемах других лишь только потому, что он занимает должность заместителя начальника отдела следственной части следственного управления полиции в Херсонской области, а его жена занимает должность начальника Суворовского райотдела. В общем, ОСОБА_4, который якобы проживает в общежитии на АДРЕСА_1 (мы там, кстати, были, в общежитии его никто в глаза не видел) в правоохранительных органах работает с 1997 года, с 2005 года занимает указанную должность, по решению комиссии также получил право на льготное жильё». «Только вот здесь как раз небольшой вопрос, когда же следователю заниматься преступлениями и разбоями, если у него свой личный интерес вот так поставлен?» «Вот только следующие факты настораживают, чтобы ходить в эти суды необходимо и множество причин. Вот именно благодаря использованию служебного положения своего личного и жены, ведь она также заинтересована, у «Південенерго» появляется множество зарегистрированных ЕРДР. И прямо по каким-то странным совпадениям все ЕРДР зарегистрированы именно в Суворовском райотделе, мало того, расследуются они подчинёнными ОСОБА_4». «Что требуется в ходе расследования от «Південенерго»? Изъятие всей документации, в первую очередь, работники «Південерго» постоянно вызываются для проведения следственных действий. Допросы длятся часами… Вот такое себе «невинное» использование служебного положения».

Інформація про використання позивачем свого службового становища в особистих інтересах, поширена інформаційним виданням «Херсонщина за день» не відповідає дійсності. Поширення вказаної інформації може створити у осіб, які сприймають таку інформацію, негативне враження про нього як про особу, яка всупереч загальноприйнятому етичному принципу про недопустимість використання свого службового становища в особистих інтересах, а також вимогам законодавства про запобігання корупції та забезпечення службової дисципліни, припускається в своїй службовій діяльності такої неетичної та незаконної поведінки.

Посилаючись на те, що внаслідок поширення недостовірної інформації про використання ним свого службового становища в особистих інтересах, порушені його права на повагу до честі та на недоторканість ділової репутації, ОСОБА_4 просив суд зобов'язати засновника інформаційного видання «Херсонщина за день» ОСОБА_6 не пізніше 10 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили оприлюднити в мережі Інтернет на веб-сайті www.ksza.ks.ua під заголовком «Спростування» тим самим шрифтом, що й публікація під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщена ІНФОРМАЦІЯ_2 на Інтернет-сторінці ІНФОРМАЦІЯ_3 наступне повідомлення: «Інформація про використання начальником відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_4 свого службового становища, опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2, інформаційним виданням «Херсонщина за день» на веб-сайті www.ksza.ks.ua у публікації «ІНФОРМАЦІЯ_1», є недостовірною».

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2018 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивовано недоведеністю позовних вимог.

У червні 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам закону, прийняті без належної оцінки доказів позивача, які підтверджують його позовні вимоги. Крім того, інформація яка розповсюджена відповідачем не є оціночними судженнями, а є такою, що містить неправдиві відомості щодо його діяльності на посаді заступника начальника слідчого відділу поліції в Херсонській області.

У вересні 2018 року ОСОБА_6 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що судові рішення є законними і обґрунтованими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язку не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист честі гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити у позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року, дійшов правильного висновку про відмову в позові, виходячи з того, що позивач не довів обставин, на які посилався як на обґрунтування своїх вимог, які б давали підстави вважати, що засновник видання (газети) «Херсонщина за день» ОСОБА_6, до якої пред'явлено позов, є також власником веб-сайту на якому було поширено оспорювану інформацію, а також не надано доказів, що саме виданням «Херсонщина за день», а не іншою особою, розміщено оспорювану інформацію на веб-сайті www.ksza.ks.ua, доступ до якої є вільним.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 листопада

2017 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська