УХВАЛА

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа №554/5323/14-ц

провадження №61-6616св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О.В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк»,

відповідачі - фізична особа - підприємець ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» та ОСОБА_4 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року у складі Блажко І.О. та рішення Апеляційного Полтавської області від 30 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Буленко О.О., Дорош А.І., Триголова В.М.

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі-ПАТ «Марфін Банк») звернулося до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитом у сумі 8 688 949,88 грн, заборгованість за відсотками - 2 243 983,80 грн, пеню - 725 253,47 грн; суму сплаченого судового збору - 3 654,00 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість у розмірі 11 658 187,15 грн за кредитним договором №00308/Р від 02 червня 2008 року та судовий збір у сумі 3 654 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі порушили зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, визначених у статті 611 ЦК України та стягнення з них заборгованості за кредитним договором. Крім того, не виконання позичальником умов кредитного договору є істотним його порушенням, адже ПАТ «Марфін Банк» не отримав відсотки, на які розраховував згідно з умовами кредитного договору.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позов до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ « Марфін Банк» заборгованість за кредитом - 8 688 949,88 грн, заборгованість за відсотками - 2 243 983,80 грн, пеню - 703 248,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» судовий збір у сумі 3 654 грн. Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Марфін Банк» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості закрито.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позовні вимоги ПАТ «Марфін Банк» до боржника фізичної особи-підприємця помилково прийнято до розгляду. Керуючись статтею 124 Конституції України, частинами першою і другою статті 15, статтею 16, частиною другою статті 118 ЦПК України, абзацом першим пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», взявши до уваги правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-745цс15, відповідно до яких не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Апеляційний суд дійшов висновку про те, що спір у частині вирішення позовних вимог ПАТ «Марфін Банк» до фізичної особи-підприємця - ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості віднесено до юрисдикції господарських судів, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Апеляційний суд також скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені з тих підстав, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України нарахування пені не може перевищувати одного року, а відповідно до статті 253 ЦК України позовна давність за позовом про стягнення пені обчислюється за кожен день, на який нараховується пеня.

У вересні 2016 року, не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ПАТ «Марфін Банк» звернулось до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просить рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року скасувати, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року залишити в силі.

У касацій скарзі ПАТ «Марфін Банк» зазначив, що не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції в частині закриття провадження у справі щодо вимог заявлених до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 Висновок апеляційного суду, що вимоги до позичальника- фізичної особи - підприємця та поручителя - фізичної особи не можуть розглядатись в одному провадженні за правилами цивільного судочинства, а позов до боржника - фізичної особи - підприємця має розглядатись окремо за правилами господарського судочинства є неправильним. Висновок суду апеляційної інстанції про зменшення розміру пені суперечать матеріалам цивільної справи та умовам договору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2016 року за касаційною скаргою ПАТ «Марфін Банк» на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 березня 2017 року справу за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду.

У червні 2017 року з касаційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернувся відповідач - ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх фактичних обставин справи, просив скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий розгляд. Суди в порушення вимог частини четвертої статті 559 ЦК України, не врахували, що позивач пропустив строк звернення з вимогою до поручителя; позивач порушив умови договору в частині внесення змін та доповнень №6 від 17 жовтня 2013 року до кредитного договору №00308/Р від 02 червня 2008 року; позивач звернувся із вимогою про стягнення пені за період більший, ніж передбачено законом.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року за касаційною скаргою ОСОБА_4 відкрито касаційне провадження.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2018 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором до закінчення касаційного перегляду справи.

Згідно із частиною шостою статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи те, що ПАТ «Марфін Банк» оскаржив рішення Апеляційного Полтавської області від 06 грудня 2017 року з підстав, зокрема, порушення правил суб'єктної юрисдикції, вказану справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» та ОСОБА_4 на рішення Апеляційного Полтавської області від 30 серпня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О.В.Ступак

Г.І. Усик