Дата документу 07.06.2018 Справа № 554/7642/17
Справа № 554/7642/17
Провадження № 2/554/250/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Поливяної О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Прохав: стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 806208,96 грн.; стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 компенсацію спричиненої моральної шкоди у розмірі 5000000 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що він, керуючись ст. 40 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» 01.10.2016 через Державну установу «Урядовий контактний центр» Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади, направив відповідне звернення від 01.10.2016 до Премєр Міністра України ОСОБА_3 щодо приведення до реального виконання норми передбаченої ст. 1177 Цивільного кодексу України - Відшкодування (компенсація) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення - шляхом використання законодавчої ініціативи наданою Кабінету міністрів України безпосередньо Конституцією України та внесення для прийняття Верховною Радою України відповідного проекту Закону, який би регулював порядок, щодо відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення про який йде мова у ст. 1177 ЦК України.

Секретаріатом Кабінету Міністрів України звернення позивача від 01.10.2016 за залежністю направлено до Національної поліції України, розгляд якого керівництвом Національної поліції України доручено Головному управлінню Національної поліції в Полтавській області.

В подальшому Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області31.10.2016 за вих. № Ф-115 ОСОБА_1 було надано відповідь за підписом заступника начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про надходження заяви до ГУНП в Полтавській області адресованої Прем'єр Міністру України ОСОБА_3 з приводу внесення для прийняття Верховною Радою України відповідного Закону, який би регулював порядок, щодо відшкодування завданої шкоди внаслідок кримінального правопорушення у порядку ст. 1177 ЦК України.

Про те, порушені питання в зазначеному зверненні не відносяться до компетенції розгляду Національної поліції України.

Вважає, що Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області було грубо порушено вимоги п. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» та ст. 19 Конституції України, якою чітко передбачено, що органи державної влади та органи

місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказує, що відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 року, визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Полтавській області щодо не пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 від 01.10.2016 року.

Матеріальні збитки полягають у неможливості у звязку з бездіяльністю Національної поліції України, на відшкодування завданої шкоди внаслідок кримінального правопорушення у порядку ст. 1177 ЦК України.

Моральні збитки, які позивач оцінює у 5000000 грн., полягають у моральних стражданнях, завданих бездіяльністю Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення від 01.10.2016, що виражено у погіршенні стану здоров»я, внаслідок психо-емоційного перенавантаження, стресів, депресій, у зв»язку з чим він проходив стаціонарне лікування у Полтавському обласному клінічного шкірно-венерологічного диспансеру з 30.08.2017 року по 18.09.2017 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.10.2017 року відкрито провадження у справі.

12.02.2018 року ОСОБА_1 надано до суду відповідь на відзив ГУ НП в Полтавській області.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.02.2018 року закрито підготовче провадженні у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.

Представник відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_2 позов не визнала, прохала відмовити у його задоволенні.

Відповідачем ГУ НП в Полтавській області 31.01.2018 року надано відзив на позов, в якому прохали позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки позивачем не доведено факту завдання йому матеріальної шкоди, її розмір, наявність причинно-наслідкового зв»язку між діянням відповідача та такою шкодою та наявність вини відповідача.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.10.2016 через Державну установу «Урядовий контактний центр» Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади, направив відповідне звернення від 01.10.2016 до Премєр Міністра України ОСОБА_3 щодо приведення до реального виконання норми передбаченої ст. 1177 Цивільного кодексу України - Відшкодування (компенсація) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення - шляхом використання законодавчої ініціативи наданою Кабінету міністрів України безпосередньо Конституцією України та внесення для прийняття Верховною Радою України відповідного проекту Закону, який би регулював порядок, щодо відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення про який йде мова у ст. 1177 ЦК України.

Дане звернення Урядовим контактним центром направлено до Національної поліції України за вх. №30282 від 12.10.2016.

Згодом, 17.10.2016 Національною поліцією України звернення позивача перенаправлено до ГУ НП в Полтавській області для розгляду, проведення перевірки викладеної інформації та вжиття заходів реагування відповідно до вимог чинного законодавства, а також інформування автора звернення у встановлений законом строк про вжиті заходи.

На дане звернення позивач отримав від ГУ НП в Полтавській області відповідь за №Ф-115 від 31.10.2016 щодо відсутності компетенції розгляду Національною поліцією України порушених позивачем питань у зазначеному зверненні.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду № 816/2129/16 від 12.01.2017 року, яка залишена без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській областіщодо не пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 від 01.10.2016 року; визнано протиправною бездіяльність Національної поліції в Полтавській областіщодо не пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 від 01.10.2016 року; визнано протиправною бездіяльність Національної поліції в Полтавській областіщодо не повідомлення ОСОБА_1 про пересилання Головному Управлінню Національної поліції в Полтавській області звернення від 01.10.2016 року.

Позивач у своєму зверненні до Кабінету Міністрів України вказує, що 01.02.2015 невідомими особами було скоєно крадіжку з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в якій мешкає позивач з родиною, звідки викрадено грошові кошти в сумі 5000 грн, 31340 доларів США, ноутбук марки "Lenovo В570е" (с/н WB05256435), чим спричинено позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 535751 гривень.

За даним фактом СВ Київського РВ ПМУ в Полтавській області порушено кримінальне провадження та внесено до ЄРДР за № 0000227 від 01.02.2015, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В кримінальному провадженні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано потерпілим.

У зв'язку з наявністю згідно ст. 93 Конституції України законодавчої ініціативи у Кабінету Міністрів України позивач звернувся до останнього з відповідним зверненням від 01.10.2016, в якому просив Кабінет Міністрів України привести до реального виконання норми ст. 1177 Цивільного кодексу України, шляхом використання законодавчої ініціативи наданої йому Конституцією України щодо винесення для прийняття Верховною Радою України відповідного Закону, який би регулював порядок відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення, про який йде мова у ст. 1177 ЦКУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Однак, з 2004 року з моменту набрання чинності ЦК України, питання про відшкодування державою шкоди, завданої злочином, так і залишається невирішеним спеціального закону, про який йде мова у вказаній статті до цього часу не прийнято.

З огляду на зазначене, не пересилання ГУНП в Полтавській області звернення ОСОБА_1 від 01.10.2016 року за належністю, не може бути розцінено як завдання останньому відповідачами матеріальної шкоди з приводу врегулювання питання щодо приведення до реального виконання норми передбаченої ст. 1177 Цивільного кодексу України на законодавчому рівні, яке ставилося у звернення ОСОБА_1 до Премєр Міністра України ОСОБА_3

Згідно положень ч 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 81 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позивачем не доведено факту завдання йому матеріальної шкоди, її розмір, наявність причинно-наслідкового зв»язку між діянням відповідача та такою шкодою та наявність вини відповідача, а тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги по відшкодуванню моральної шкоди є безпідставними, у зв»язку з недоведеністю вини відповідача по завданню матеріальної шкоди позивачу.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування з відповідачів моральної шкоди в розмірі 5000000 гривень необхідно відмовити.

З огляду зазначеного, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 1177 ЦК України, ст.ст. 4, 12,13,81,141, 263-265,268 ЦПК України, суддя, - ,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакціє Кодексу.

Суддя Н.В.Тімошенко