Справа № 481/1595/18
Провадж.№ 2/481/560/2018
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19.11.2018 р. м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя і визнання права власності на 2/3 частини даного житлового будинку,

В С Т А Н О В И Л А:

13.11.2018 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в якій посилаючись на припинення з відповідачем ОСОБА_2 шлюбних відносин та відсутність між ним домовленостей щодо мирного розподілу спільно нажитого в період шлюбу майна, зокрема, житлового будинку № 1, розташованого по вул. Бєляєва, 1 в м. Новий Буг Миколаївської області, просила ухвалити судове рішення за яким визнати недійсним договір дарування вищевказаного житлового будинку, укладеного між відповідачами та посвідченого у приватного нотаріуса Новобузького нотаріального округу Савченко в 2008 році, повернувши сторони у попереднє становище; визнати за нею право власності на 2/3 частини вищевказаного житлового будинку та стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати.

Ознайомившись з матеріалами позову, встановлено, що його подано без додержання вимог встановлених ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки позивачем не додано до позову документів, які підтверджують сплату судового збору при предявленні ним всіх позовних вимог.

Так, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» уразі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з роз'ясненнями, які викладені в п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року подані до суду позовні заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Позивачем у своєму позові зазначені дві самостійні вимоги, зокрема: 1) немайнового характеру (визнання недійсним договору дарування), за яку позивачем вірно сплачений судовий збір та 2) майнового характеру (визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку), за предявлення якої судовий збір позивачкою не сплачено.

Відповідно до вимог ч. 1 та пп.1 та 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціну позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осібу місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно вимог п. 1 та п. 2 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Не маючи можливості надати документи, які вказують на вартість спірного житлового будинку, позивачкою самостійно визначена у позові вартість частки цього майна, зокрема у розмірі 120000 грн., однак не зважаючи на це, судовий збір за предявлення такої вимоги, який повинен складати 1200 грн. (120000 х 1 % (0,01)) вона все ж не сплатила.

Таким чином, позивачці необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1200 грн.

При цьому слід розяснити, що за змістом положень ч. 2 ст. 177 ЦПК України, даний розмір судового збору є неостаточним і може бути як збільшеним так і зменшеним в залежності від розміру ціни позову, яка буде встановлена під час розгляду судової справи.

Згідно вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 175 та 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 185, ст. 260 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя і визнання права власності на 2/3 частини даного житлового будинку, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність на протязі десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, усунути недоліки свого позову. Інакше позовна заява вважатиметься не поданою і буде їй повернута.

Ухвала суду в частині визначення розміру судових витрат (судового збору) може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її винесення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вжещ С.І.