Ухвала

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 761/32696/13-ц

провадження № 61-33205св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»,

представники відповідача: Рухлін Ігор Олександрович, ліквідатор Венська ОксанаОлександрівна, Мельник Юлія Олегівна, Останіна Ганна Андріївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва у складі судді Гриньковської Н. Ю. від 23 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Рубан С. М., Желепа О. В., Іванченко М. М. від 27 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консоль ЛТД») про визнання майнових прав на об'єкт інвестування.

Позовна заява мотивована тим, що 21 липня 2003р. між відповідачем та ОСОБА_7 було укладено договір №1594/322-64(р) про спільну діяльність по дольовій участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку та низку додаткових угод до нього, відповідно до умов якого ОСОБА_7 зобов'язався в якості внеску у спільну діяльність по дольовій участі у будівництві, внести грошовий внесок у розмірі в еквіваленті 179 411,16 доларів США в національній валюті України по курсу Національного банку України, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався завершити будівництво багатоквартирного будинку відповідно до проекту та вимог ДБН та передати ОСОБА_7 в натурі 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 та паркинг АДРЕСА_2. Строк закінчення будівництва та введення об'єкта будівництва в експлуатацію згідно з умовами договору, було встановлено - четвертий квартал 2009 року. ОСОБА_7 свої зобов'язання за договором по сплаті пайових внесків виконав в повному обсязі.

Позивач зазначав, що 29 серпня 2013 року між відповідачем та ОСОБА_7 було укладено додаткову угоду про розірвання договору №1594/322-64(р) від 21 липня 2003 року про спільну діяльність по дольовій участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку, згідно умов якої ОСОБА_7 передав раніше внесений пай по договору у розмірі 179 411,16 доларів США в якості пая по договору № 0326/322-405 від 02 вересня 2013 року та всі права на оформлення права власності на 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 на позивача ОСОБА_1, а 02 вересня 2013 року між позивачем та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» було укладено договір 0326/322-405 паєвої участі у будівництві, згідно якого 179 411,16 доларів США зараховано в якості першого внеску по договору на підставі додаткової угоди від 29 серпня 2013 року до договору №1594/322-64(р) від 21 липня 2003 року.

З огляду на вказане та посилаючись на те, що до узгодженої сторонами дати відповідачем будинок в експлуатацію не введено, що в свою чергу порушує його права, як інвестора за договором, в частині передачі у власність зазначеної квартири та місця паркингу та позбавляє його права вільного використання та розпорядження своїм майном, позивач остаточно просив визнати за ним майнові права на 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 та місце паркинга у другій черзі будівництва блок «В» комплексу по АДРЕСА_2.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року позов задоволено. Визнано майнові права за ОСОБА_1 на об'єкт інвестування - на 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1. Визнано майнові права за ОСОБА_1 на об'єкт інвестування - місце паркінга у другій черзі будівництва блок «В» комплексу по АДРЕСА_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що до завершення будівництва об'єкта нерухомості і введення їх в експлуатацію позивачу, як інвестору, належать майнові права на цей об'єкт, а тому враховуючи, що відповідачем не виконуються належним чином взяті на себе зобов'язання і будинок АДРЕСА_1 не введено в експлуатацію, суд дійшов висновку про визнання за позивачем майнових прав на вищевказані спірні об'єкти.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останньою ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ фірма «Консоль ЛТД» Венської О. О. відхилено, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про задоволення позову. Відхиляючи доводи апеляційної скарги про те, що даний спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 липня 2012 року порушено провадження у справі про банкрутство відносно ТОВ фірма «Консоль ЛТД», апеляційний суд зазначив, що заявник копії відповідного рішення суду не надав, а в постанові господарського суду Київської області від 04 серпня 2016 року про визнання банкрутом боржника ТОВ фірма «Консоль ЛТД», якою було призначено ліквідатором Венську О. О., відомості щодо порушеної щодо боржника в 2012 році справи про банкрутство не зазначені, процедура визнання його банкрутом та початок ліквідації провадилися в загальному порядку.

У липні 2017 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» подало касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не дотримано норм процесуального права в частині підсудності цієї справи, оскільки господарським судом Автономної Республіки Крим 16 липня 2012 року було порушено справу № 5002-4/2325/2012 про банкрутство відносно ТОВ фірма «Консоль ЛТД», відповідна ухвала розміщена на офіційному сайті Судова влада в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Також відповідач зазначав, що судами попередніх інстанцій не з'ясовано повно і всебічно обставини спірних правовідносин за договорами про пайову участь.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 761/32696/13-ц за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» про визнання майнових прав на об'єкт інвестування, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва у складі судді Гриньковської Н. Ю. від 23 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Рубан С. М., Желепа О. В., Іванченко М. М. від 27 червня 2017 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило