Справа № 502/1235/16-ц
УХВАЛА

27 листопада 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому провадженні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

про встановлення факту належності житлового будинку, визнання заповіту недійсним, визнання права власності на спадщину, витребування частини майна та

скасування права власності

В С Т А Н О В И В:

Після постановлення 21.08.2018 р. ухвали про відновлення провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання на 11-ту годину 12.09.2018 р., до суду 05.09.2018 р. надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 /Т. ІV, а.с.20/ про перенесення судового засідання у звязку із травмою ноги.

На підставі відповідного клопотання позивача з урахуванням наданих позивачем відомостей про встановлений діагноз, та щорічною відпусткою головуючого у справі судді, підготовче судове засідання було відкладене на 11-ту годину 07.11.2018 р.

06.11.2018 р. до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про перенесення судового засідання на підставі ст. ст. 223, 240 ЦПК України у звязку з розірванням договірних відносин із представником ОСОБА_5 та необхідністю залучення фахівця-юриста для отримання правової допомоги /Т. ІV, а.с.41/.

Відповідна причина неявки позивача в судове засідання судом не могла бути визнана поважною, оскільки до цього позивач відмовився від послуг іншого представника. Крім того, з моменту призначення першого судового засідання після відновлення провадження у справі 12.09.2018 р. до 06.11.2018 р. позивач мав майже два місяці для вирішення питань щодо надання йому правової допомоги і, за необхідності, представництва під час розгляду справи.

Разом з тим, з урахуванням першої неявки позивача без поважних причин, судове засідання на підставі ст. 223 ЦПК України було відкладено на 11-ту годину 27.11.2018 р.

На призначену дату судового засідання судом електронною поштою 27.11.2018 р. за вх. № ЕП934/18 було отримано клопотання позивача про перенесення судового засідання у звязку з захворюванням. До відповідної заяви позивач додав довідку від 26.11.2018 р. за підписом сімейного лікарня Вилківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Кілійський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Кілійської районної ради, згідно якої ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному лікуванні з 26.11.2018 р. Діагноз: «ГРВІ, Ринофарингит».

На призначену дату судового засідання представники відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали заяви, відповідно до яких просили залишити поданий ОСОБА_1 позов без розгляду у звязку з неявкою позивача без поважних причин в судове засідання.

В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши відповідні обставини, проаналізувавши наведені у заявах учасників справи мотиви та відповідні положення цивільного процесуального законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

До критеріїв, на підставі яких проводиться оцінювання розумності строку розгляду справи, належать, серед іншого, складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Ч.1 ст. 44 ЦПК України закріплює положення, відповідно до якого учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання передбачено можливість постановлення ухвали суду про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки з поданої позивачем 27.11.2018 р. заяви вбачається, що вона перебуває на амбулаторному, а нестаціонарному лікуванні, суд приходить до висновку, що наведені ОСОБА_1 підстави щодо чергового перенесення судового засідання у звязку з відповідним захворюванням не є поважними причинами, що виправдовують неявку позивача в судове засідання та затягування розгляду справи, у звязку з тим, що не є непереборними обставинами та, крім цього, не перешкоджали протягом тривалого часу вирішити позивачу питання щодо його представництва під час розгляду справи.

На підставі викладеного суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Одночасно суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову у даній справі, підлягає задоволенню на підставі ч. 9 ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 44, п. 1 ч. 2 ст. 200, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. ст. 258-260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності житлового будинку, визнання заповіту недійсним, визнання права власності на спадщину, витребування частини майна та скасування права власності залишити без розгляду.

Заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвал суду від 23.06.2016 р. та 15.08.2016 р. у вигляді:

-накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 05.12.2000 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, що зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1, майно житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Богдана Хмельницького, 32, - в межах зазначеної представником позивача ціни позову 50 000 гривень;

-заборони відповідачу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 05.12.2000 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, що зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1, особисто чи за допомогою та з залученням сторонніх осіб вчиняти будь-які дії, спрямовані на руйнування, знищення, побудову, надбудову, переобладнання та реконструкцію житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Богдана Хмельницького, 32,

- скасувати.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Розяснити позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України, відповідно до яких - особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8