Провадження № 2/369/728/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10.05.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Водала А.Ю.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що між ПрАТ «МТС Україна» та ОСОБА_3 була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено Договори про надання послуг мобільного зв'язку: № 5146806 від 21 січня 2008 року на номер телефону № НОМЕР_3; №5146728 від 16 жовтня 2009 року на номер телефону НОМЕР_1. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_2. Вказав, що відповідно до умов договорів та Умов користування мережами мобільного зв'язку ПрАТ «МТС Україна», що є невід'ємною частиною зазначених договорів, та згоду з якими підтверджено підписом відповідача, відповідач взяв на себе обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «МТС Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за договорами. Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом. Зазначав, що приватне акціонерне товариство «МТС Україна» здійснило фактичні дії щодо виконання договору в повному обсязі. В той же час на рахунку відповідача виникла заборгованість в розмірі 11 543,74 грн.

Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «МТС Україна» заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 11 543,74 грн. та судові витрати.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив задоволити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник проти позову заперечували. Суду пояснили, що напередодні від'їзду за кордон ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про відключення тимчасово інтернету. Але позивач не виконав умов договору та не провів тимчасового відключення, безпідставно нарахувавши заборгованість, хоча даною послугою за кордоном ніхто не користувався. Вважають вимоги необґрунтованими, просили відмовити в задоволенні позову.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

При розгляді справи судом встановлено, що 21 січня 2008 року між ПрАТ «МТС Україна», правонаступником якого є ПрАТ «ВФ Україна» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку №5146806, на номер НОМЕР_3

16 жовтня 2009 року між ПрАТ «МТС Україна», правонаступником якого є ПрАТ «ВФ Україна» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку №5146728, на номер НОМЕР_1

Пунктами 2.4.1, 2.4.2., 2.4.3. Договору передбачено, що абонент зобов'язується користуватись послугами у повній відповідності до умов Договору та Умов користування мережами мобільного зв'язку оператора; своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв'язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку (збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента), факти використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом; сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу.

Пунктом 3.3., 3.5. Договору зазначено, що розрахунки за надані послуги та авансові внески абонент сплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок оператора або кредитною карткою в національній валюті України, або поповнює рахунок свого мобільного номеру за допомогою карток оплати, за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу; кількість та вартість послуг, наданих абоненту за розрахунковий період, визначається відповідно до показників, належних операторові технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг.

Згідно п. 5.3. Договору, якщо за 30 днів до закінчення строку даного Договору жодна із сторін письмово не заявить про намір розірвати Договір, то він вважається продовженим (пролонгованим) ще на один календарний рік на таких самих умовах. Така пролонгація строку даного Договору можлива без обмеження терміну.

Згідно ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, в тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання телекомунікаційних послуг є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно балансу особового рахунку відповідача сума заборгованості ОСОБА_3 за договором про надання послуг мобільного зв'язку становить 11 543,74 грн. Нарахування плати за надані послуги також підтверджується довідковою інформацією про надання послуги, тарифи для контрактних абонентів на послуги стільникової радіотелефонної мережі, які введені в дію з 01 квітня 2018 року.

14 березня 2017 року на адресу відповідача було направлено претензію №С96/03 щодо необхідності терміново погасити прострочену заборгованість, однак відповідач не вчинив жодних дій, які свідчили б про намір у добровільному порядку погасити наявну заборгованість.

На підтвердження розміру заборгованості відповідача позивачем було представлено розрахунок наданих відповідачу послуг. Заперечуючи проти таких вимог, відповідач стверджував, що нарахування йому вартості послуг мобільного Інтернету в роумінгу на суму 11 543,74 грн. сталося внаслідок технічної помилки, а сам він звертався до позивача із заявою про увімкнення послуги роумінг та відключення послуги Інтернет на номер НОМЕР_1 В той же час жодного доказу на підтвердження таких своїх посилань відповідачем до суду представлено не було, як не було надано й власного контрозрахунку. За таких умов його позиція залишилася недоведеною та не може бути прийнята судом.

Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за надані позивачем телекомунікаційніі послуги, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, кий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (, рахунок №9211 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 11 543,74 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот сорок три грн. 74 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 800 грн. (вісімсот грн.).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 21 травня 2018 року.

Суддя