Cправа № 399/282/18
Провадження № 2/399/159/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2018 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судового засідання Гриценко Т.М., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя.

Після уточнення позовних вимог позивач просила визнати за нею та відповідачем спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок № 4 загальною площею 80 м.кв. житлова площа 57,4 м.кв. з надвірними будівлями за адресою вул. Калініна, в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області. Також позивач просила визнати право власності за нею та ОСОБА_2 кожному по 1/2частки житлового будинку № 4 загальною площею 80 м.кв. житлова площа - 57,4 м.кв. з надвірними будівлями за адресою вул. Калініна, в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області.

Свій позов мотивує тим, що сторони перебували в шлюбі, який зареєстрований 18 липня 1970 року в Войнівській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. В 2011 році сторони посварились, після чого відповідач забрав свої особисті речі та всі спільні грошові збереження та виїхав проживати в іншу область.

В 2017 році рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач в позові про розірвання шлюбу вказав, що спору про розподіл майна подружжя не існує, однак до теперішнього часу відповідач не переоформив на позивача спільний будинок.

За час шлюбу сторонами було побудовано будинок за адресою вул. Калініна 4, в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, який згідно проведеної експертизи має вартість 145000 грн. Раніш за взаємною згодою з чоловіком, будинок вони оформили на нього. У вказаному будинку до теперішнього часу проживає позивач з спільним сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який в 2015 році мав третю групу інвалідності, а з 2016 року йому надана друга група інвалідності.

В звязку з тим, що в даний час сторони розірвали шлюб і відповідач так і до теперішнього часу не переоформив будинок то в позивача виникла необхідність, щодо розподілу спільно нажитого майна, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою вул. Калініна 4 селище Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, яке складається з: А - житлового будинку загальною площею 80 м.кв. житлова 57,4 м.кв., а - сіни, а-1 сіни, кр - крильце, Б - сарай, В -погреба, Г - вбиральні, 3 - гаража, К - криниці, N1- огорожі, N2 - воріт з фірткою.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити та надав пояснення згідно поданого позову. Судові витрати по справі просив залишити за позивачем.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в шлюбі, який зареєстрований 18 липня 1970 року в Войнівській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 16 /а.с. 8/. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2017 року шлюб між сторонами було розірвано /а.с. 9/.

За час шлюбу сторонами було побудовано будинок за адресою вул. Калініна 4 в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області /а.с. 10-11/.

За взаємною згодою сторони оформили будинок на відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок № 75 відповідно до якого будинок по вул. Калініна за № 4, що розташований в селищі Павлиш, дійсно, належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Павлиської селищної ради № 124 від 20 липня 2006 року /а.с. 7/.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

Згідно ст. ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до роз'яснень викладених в абз. 1 п. 22, абз. 1 п. 23, абз. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, надавши оцінку заявленим позовним вимогам, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги пояснення сторін, та те, що відповідач визнав позов, а також вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 77, 81, 141, 209, 259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати житловий будинок № 4 по вул. Калініна, в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок № 4 по вул. Калініна, в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 25.06.2018 року.

Суддя М.М. Лях