Провадження № 2/522/5835/18
Справа № 522/5160/18
22 листопада 2018 року
Приморський районний суд м. Одеси
в складі: судді - Бондар В.Я.,
за участі секретаря судового засідання - Грищук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3 2008 р, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах яких діє ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач, в особі представника, 26 березня 2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в інтересах яких діє ОСОБА_2 Л, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позову позивач вказувала, те що вона є власником трикімнатної квартири загальної площі 73,3 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, де вона зареєстрована.
В зазначеній квартирі також прописані (зареєстровані) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також його неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідачі з квітня 2015 року та по теперішній час за місцем реєстрації не проживають та не беруть участі в утриманні вищевказаної квартири, виїхали на постійне місце проживання в м. Уссурійс, Приморського краю, Росія, де вони отримали громадянство Російської Федерації.
Позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та встановити порядок виконання рішення суду, за яким це рішення, у разі набрання ним законної сили, є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстраційного обліку місця проживання, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 05.04.2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення недоліків позову.
Ухвалою суду від 06.06.2018 року провадження у справі було відкрито, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, та проведенням 17 липня 2018 року підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 17 липня 2018 року закінчено підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 11 жовтня 2018 року.
У судовому засіданні 11 жовтня 2018 року оголошено перерву на 22 листопада 2018 року у звязку з перебуванням судді у відрядженні.
У судове засідання 22 листопада 2018 року сторони не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача через канцелярію суду 11 жовтня 2018 року, подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Від відповідачів до суду надійшла нотаріально посвідчена заява від 05 липня 2018 року в якій вказано, що Деревяненко В.Л. визнав позов, пред'явлений до нього та його неповнолітніх дітей, в повному обсязі та просив розглянути позов в його відсутність.
Представник третьої особи органа опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до суду не зявився, відзив не надав, про час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток.
Тому, згідно ст. 280-281 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та третьої особи та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.
Також позивачем надано до суду докази того, що в зазначеній квартирі також прописані (зареєстровані) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 11 липня 2001 року, а також його неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 31 січня 2011 р. що підтверджується довідкою № 274 від 19 березня 2018 року, виданою дільницею № 7 Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський». Факт спорідненості з неповнолітніми особами підтверджується їх свідоцтвами про народження.
Проте, відповідачі з квітня 2015 року та по теперішній час за місцем реєстрації не проживають та не беруть участі в утриманні вищевказаної квартири, їх речей в квартирі не має, що підтверджується наданим суду Актом про не проживання від 19.03.2018 р., складеним мешканцями будинку № 9 за адресою: вул. Спиридонівська, у м. Одеса, затвердженим виробничою дільницею № 7 КП «ЖКС «Порто-Франківський».
У квітні 2015 року відповідачі виїхали на постійне місце проживання в м. Уссурійс, Приморського краю, Російська Федерація, де проживають до теперішнього часу. Отримали громадянство Російської Федерації на підставі ч. 7 ст. 14 Федерального Закону № 62 «Про громадянство РФ» 2002 р., що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з штампами Російської Федерації та посвідчувальним написом нотаріуса Владівостокського нотаріального округу, паспортами ОСОБА_2, ОСОБА_6, які є батьками неповнолітніх відповідачів.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований по місту перебування за адресою: Російська Федерація, Приморський край, АДРЕСА_2, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію за місцем проживання № 910.
Неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та мати неповнолітніх ОСОБА_6 зареєстровані по місту перебування за адресою: Росія, Приморський край, АДРЕСА_3, про що свідчать свідоцтва про реєстрацію за місцем проживання № 911, 2254, 2252.
Неповнолітні діти навчаються у середній загальноосвітній школі № 6 м. Уссурійськ, Уссурійського міського округу, що підтверджується довідками №84, №85 від 10 серпня 2017 року.
Відповідачі добровільно не знялися з реєстраційного обліку, їх реєстрація у квартирі АДРЕСА_4, перешкоджає позивачці у повній мірі користуватися майном, що порушує її конституційні права, крім того, їй доводиться сплачувати комунальні та інші платежі по утриманню житла за відповідачів.
Згідно з ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Оскільки власністю відповідача і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, він має бути знятий з реєстраційного обліку за цією адресою.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, а отже, визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є підставою для знання його з реєстрації в квартирі.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Зі змісту ст. 72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідачі, які не проживають за вказаною адресою, втратили право на користування квартирою, внаслідок їх відсутності без поважних причин понад 2 року.
Відповідачі фактично виселися та в даний час проживають в іншій державі.
Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до п. п. 3, 4 ч.2 ст.16 ЦК способами захисту цивільних прав є, зокрема:
- припинення дії, яка порушує право;
- відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Враховуючи, що відповідачі оплату комунальних платежів не здійснюють, фактично в квартирі не проживають більш двох років, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Щодо вимоги позивача про встановлення порядку виконання рішення суду, суд відмовляє у задоволенні даної вимоги, у зв'язка із наступним.
Відповідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Системний аналіз статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно пункту 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Отже, рішення суду є безумовною підставою для зняття з реєстрації особу, що визнано судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому встановлення порядку виконання рішення суду не є необхідним.
Керуючись ст.ст. 16, 29 ч. 1, 321, 386, 391 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 77, 78, 81, 258, 259, 263, 265, 280, 281 ЦПК України ч. 1 ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України»,
У Х В А Л И В: Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах яких діє ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Повний текст рішення суду складено 27.11.2018 року.

Суддя: В.Я. Бондар