ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/27/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Ярмолюка О.І., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Кошельник В.М., Дубова М.В.

за участю: представника апелянта - Баса Р.О.,

відповідача - ОСОБА_5

представника відповідачів - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/23978/17 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року (суддя - Приступа Д.І.) у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В грудні 2017 року позивач публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 заборгованість за кредитним договором №0 від 09 жовтня 2006 року в розмірі 32632,84 доларів США, пеню в розмірі 6073,38грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_7 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 45000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 10,8% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит не пізніше 08.10.2027 року. Додатковою угодою №1 від 26.04.2012 року до кредитного договору були внесені зміни, згідно з якими змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж в розмірі 321,50 доларів США, зі строком сплати 25 числа кожного місяця, змінено кінцевий термін погашення кредиту до 08.10.2036 року. Додатковою угодою №2 від 28.11.2014 року змінено схему погашення кредиту на стандартну, встановлено строк сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, змінено розмір процентної ставки по кредиту. З метою забезпечення виконання позичальником кредитних зобов'язань 26.04.2012 року між позивачем та _____________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Приступа Д.І.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 27

ОСОБА_8 був укладений договір поруки №254042, відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати в повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань за кредитом. 28.11.2014 року було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №254042, згідно з умовами якої поручитель погодилася забезпечувати змінене основне зобов'язання. Також, з метою забезпечення виконання позичальником кредитних зобов'язань 26.04.2012 року між позивачем та ОСОБА_9 був укладений договір поруки №254043, згідно з умовами якого поручитель зобов'язується відповідати в повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань за кредитом. 28.11.2014 року було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №254043, згідно з умовами якої поручитель надав згоду забезпечувати змінене основне зобов'язання. Відповідач ОСОБА_7 не виконала належним чином умови договору, а тому станом на 28.11.2017 року заборгованість по кредиту становить 32632,84 доларів США та 6073,38грн, з них: заборгованість по кредиту - 30497,43 доларів США, заборгованість по процентам - 2135,41 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 1995,75грн., пеня за прострочення сплати процентів - 4077,63грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 848165,29 грн. та 12722,83грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позичальник ОСОБА_7 не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача солідарно з позичальника ОСОБА_7 та поручителів ОСОБА_8, ОСОБА_9 Визначаючи розмір заборгованості по пені, суд першої інстанції виходив з того, що одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вирішуючи спір, судом першої інстанції не враховано, що кредит було видано в іноземній валюті, позивач вправі використовувати іноземну валюту при здійсненні розрахунків на території України на підставі банківської ліцензії та дозволу, а тому заборгованість підлягає поверненню у валюті кредиту. Крім того, умовами кредитного договору не передбачено обов'язку позичальника здійснювати повернення коштів у національній валюті України. Помилковим є висновок суду про застосування подвійної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення, оскільки умовами кредитного договору передбачено сплату пені за порушення як строків повернення кредиту, так і строків сплати процентів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_8 вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Посилається на те, що єдиним законним платіжним засобом на території України є гривня як національна валюта. Тому, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув заборгованість у гривні за курсом, встановленим Національним Банком України на день ухвалення рішення суду. Вважає правильними твердження суду про те, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи важкий майновий стан відповідачів, розмір неустойки може бути зменшений на підставі ст.551 ЦК України.

В судовому засіданні представник апелянта ПАТ «УкрСиббанк» - Бас Р.О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_8 та представник відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7- ОСОБА_6, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що підстави для скасування рішення суду відсутні. Вважають, що єдиним законним платіжним засобом на території України є гривня як національна валюта, а тому заборгованість визначається у гривні за курсом, встановленим Національним Банком України на день ухвалення рішення суду. ПАТ «УкрСиббанк» при нарахуванні пені застосовано подвійну відповідальність за одне і те ж саме правопорушення, а тому, з урахуванням майнового стану відповідачів, суд правомірно зменшив розмір пені. Крім того, представником позивача не надано доказів на підтвердження видачі кредиту позичальнику, розрахунок заборгованості по кредиту є суперечливим, оскільки не зазначено про сплату коштів 09.10.2006 року. Також, не дотримано позивачем порядку зміни процентної ставки, що встановлений п.9.2 кредитного договору.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_9, повідомлені належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Встановлено, що 09 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_7 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до п.1.1 якого, банк зобов'язався надати позичальнику, а ОСОБА_7 зобов'язалась прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті, в сумі 45000 доларів США, що еквівалентно 227250грн. за курсом НБУ на день укладення договору, та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених у даному договорі.

Відповідно до п.1.5 договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_4 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

АКІБ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, зарахувавши кредитні кошти на поточний рахунок позичальника ОСОБА_7 у сумі 45000 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № від 09.10.2006р., довідкою по рахунку та випискою за кредитним договором.

Згідно з п.1.2.1., 1.2.2., 1.3.1., 13.4, 2.1 договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року надання кредиту здійснюється до 12 жовтня 2006 року, за умови виконання п.2.1 даного договору. Позичальник зобов'язаний повернути кредит не пізніше 08.10.2027 року зі сплатою 10,8% річних за користування кредитними коштами. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме на придбання квартири. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором банком приймається застава квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.п. 1.3.3., 1.3.4. зазначеного договору про надання споживчого кредиту нараховування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти.

26 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_7 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року, відповідно до умов якої змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж в розмірі 321,50 доларів США, зі строком сплати 25-го числа кожного місяця, змінено кінцевий термін повернення кредиту до 08 жовтня 2036 року. Сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору зазначений при його укладенні №0, так і реєстраційні номери в системі обліку Банку, а саме №1.

28 листопада 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 укладено додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року, відповідно до умов якої змінено схему погашення кредиту на стандартну, встановлено строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, змінено розмір процентної ставки за використання кредиту. Сторони домовились, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер договору зазначений при його укладенні №0, так і реєстраційні номери в системі обліку банку, а саме №1 та №2.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таким умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 26 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 укладено договір поруки № 254042, за умовами якого ОСОБА_8 зобов'язалася відповідати перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник ОСОБА_7 за умовами кредитного договору.

28 листопада 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_8 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №254042, відповідно до умов якої, поручитель погодилась забезпечувати змінене основне зобов'язання.

Також, 26 квітня 2012 року з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_9 було укладено договір поруки №254043, відповідно до умов якого ОСОБА_9 зобов'язався відповідати перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник ОСОБА_7 за умовами кредитного договору.

28 листопада 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_9 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №254043, відповідно до умов якої, поручитель надав згоду забезпечувати змінене основне зобов'язання.

Відповідно до п.3 додаткових угод до договорів поруки, укладених з відповідачами ОСОБА_8 та ОСОБА_9, сторони домовились, що строк дії поруки, а саме строк протягом якого кредитор має право пред'явити вимоги до поручителя, становить 40 років з дати укладення цього договору.

Свої зобов'язання ОСОБА_7 відповідно до договору про надання споживчого кредиту відповідач належним чином не виконувала: своєчасно не вносила платежі на погашення кредиту, своєчасно не сплачувала нараховані проценти за користування кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань відповідачем ОСОБА_7 заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року станом на 28 листопада 2017 року становить 32632,84 доларів США та 6073,38грн., з них: заборгованість по кредиту - 30497,43 доларів США, заборгованість по процентам - 2135,41 доларів США та пеня за прострочення сплати кредиту - 1995,75грн., пеня за прострочення сплати процентів - 4077,63грн.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Згідно зі статтею 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України (далі - НБУ). Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Крім того, Національним банком України на виконання положень статті 11 Декрету прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483.

Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.02.2016 року у справі № 6-1680цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, АКІБ «УкрСиббанк» на час укладення кредитного договору мав у наявності банківську ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями №75 від 24.12.2001 року.

У зв'язку з вищенаведеним, слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про стягнення заборгованості за кредитним договором у гривнях є безпідставними та не узгоджуються з вимогами частини другої статті 533 ЦК України.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

Так, пунктом 7.1 договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті.

Так як позичальником порушено терміни погашення зобов'язань по кредитному договору, а саме терміни повернення кредиту та сплати процентів, позивачем ПАТ «УкрСиббанк» нараховано пеню у сумі 6073,38грн, а саме: пеню за прострочення сплати кредиту - 1995,75грн., пеню за прострочення сплати процентів - 4077,63грн.

Тому, висновки суду про те, що позивачем одночасно застосовано за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором подвійну цивільно-правову відповідальність, не відповідають обставинам справи.

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України).

Враховуючи те, що розмір пені у сумі 6073,38грн. не перевищує значно суму заборгованості по кредитному договору, відсутні підстави для зменшення розміру пені.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У справі, яка переглядається, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Умовами договорів поруки передбачено також право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки.

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого.

Пунктом 9.2 договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року передбачено, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.9.2 договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за договором в наступному порядку, а саме Банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив Банку при зміні адреси. Такий новий розмір процентної ставки за договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні Банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору.

В обґрунтування нарахування збільшених процентів ПАТ «УкрСиббанк» надано направлені на адресу ОСОБА_7 листи про збільшення процентної ставки за користування кредитом, а саме: лист від 15.02.2008 року, в якому банк повідомляє про запровадження з 12.03.2008 року нової системи нарахування процентів у випадку прострочення сплати платежів, а саме нарахування на прострочену суму основного боргу підвищених процентів у розмірі збільшеної вдвічі діючої процентної ставки; лист від 14.06.2008 року про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами з 07.07.2008 року на 2% у зв'язку з порушенням кредитної дисципліни; лист від 26.07.2008 року про те, що з 07.07.2008 року процентна ставка збільшена на 2% річних.

З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_7 виконувала зобов'язання по кредитному договору та сплачувала щомісячні платежі з урахуванням підвищеної процентної ставки по кредиту.

Крім того, додатковими угодами №1 та №2 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року передбачено, що невід'ємною частиною цих додаткових угод є графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (додаток №2).

З графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту (додаток №2 до додаткової угоди №1 від 26.04.2012 року) слідує, що станом на 26.04.2012 року заборгованість по кредиту визначена сторонами кредитного договору у розмірі 33167,92 доларів США.

Відповідно до графіку погашення кредиту (додаток №1), який є невід'ємною частиною до додаткової угоди №2 від 28.11.2014 року, позичальник ОСОБА_7 зобов'язалася повернути банку кредит у розмірах, що не перевищує наступний розмір, а саме станом на 28.11.2014 року - 32247,32 доларів США.

З зазначеними графіками погашення кредиту відповідач ОСОБА_7 була ознайомлена, про що свідчить її підпис, та заперечень щодо розміру заборгованості по кредитному договору не висловлювала.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що посилання представника відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7- ОСОБА_6 на те, що позичальнику не було відомо про збільшення відсоткової ставки не заслуговує на увагу.

Твердження представника відповідачів про те, що ОСОБА_7 в рахунок погашення заборгованості по кредиту сплатила 09.10.2006 року на користь банку кошти, які позивачем не відображені у розрахунку заборгованості, не підтверджуються належними доказами, оскільки на звороті наданих квитанцій зазначено про сплату в день видачі кредиту, а саме 09.10.2006 року, коштів у сумі 805,67грн. та 4576грн. як платежу за страхування квартири та комісійного збору у розмірі 2% від вартості квартири.

Оцінивши в сукупності надані докази, колегія суддів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та на користь ПАТ «УкрСиббанк» слід стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року у розмірі 32632,84 доларів США та пеню у сумі 6073грн.38коп., а саме заборгованість по кредиту - 30497,43 доларів США, заборгованість по процентам - 2135,41 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 1995,75грн., пеня за прострочення сплати процентів - 4077, 63грн., а також на користь ПАТ «УкрСиббанк» слід стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_9 заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року у розмірі 32632,84 доларів США та пеню у сумі 6073грн.38коп., а саме заборгованість по кредиту - 30497,43 доларів США, заборгованість по процентам - 2135,41 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 1995,75грн., пеня за прострочення сплати процентів - 4077,63грн.

Вищевказаних обставин, суд першої інстанції не врахував, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем ПАТ «УкрСиббанк» сплачено судовий збір на загальну суму 33066,92грн. (13226,77грн.- за пред'явлення позовної заяви, 19840,15грн. - за подачу апеляційної скарги). Тому, з відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню судовий збір у сумі по 11022,31грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_1), ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована АДРЕСА_2) на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року у розмірі 32632,84 доларів США та пеню у сумі 6073грн.38коп., а саме заборгованість по кредиту - 30497,43 доларів США, заборгованість по процентам - 2135,41 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 1995,75грн., пеня за прострочення сплати процентів - 4077,63грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_1), ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований АДРЕСА_2) на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2006 року у розмірі 32632,84 доларів США та пеню у сумі 6073грн.38коп., а саме заборгованість по кредиту - 30497,43 доларів США, заборгованість по процентам - 2135,41 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 1995,75грн., пеня за прострочення сплати процентів - 4077,63грн.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у сумі по 11022,31грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2018 року.

Судді Т.В. Спірідонова

О.І. Ярмолюк

Т.О. Янчук