Провадження № 2-з/761/308/2018
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири.

В позовних вимогах позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь збитки, нанесені внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 в сумі 657932,60 грн.

Водночас, разом з позовною заявою позивачка подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на майно відповідача, в тому числі й на квартиру АДРЕСА_2, яка належить відповідачу на праві особистої приватної власності.

Заява обґрунтована тим, що 03.03.2018 року квартиру позивачки було залито, у зв'язку з виходом із ладу радіатора центрального опалення в квартирі АДРЕСА_2, власником якої є відповідач. Враховуючи те, що відповідач відмовився в позасудовому порядку відшкодовувати нанесені збитки внаслідок залиття квартири, а також те, що позивачка не володіє інформацією щодо розміру доходів відповідача, а тому існує загроза невиконання рішення відповідачем, у разі задоволення позову, оскільки останній може відчужити зазначене майно.

Вивчивши матеріали заяви та позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви за наступних підстав.

Згідно із ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, відповідно до матеріалів справи, позивач просить накласти арешт на майно відповідача, включаючи квартиру, яка належить йому на праві власності, проте не надає суду жодних належних та допустимих доказів, щодо існування такого майна у відповідача, яке належить йому на праві власності, водночас, враховуючи предмет позову, а саме відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири у розмірі 657932,60 грн., а також те, що положеннями ЦПК України передбачено співмірність вимог позову та заяви щодо вжиття заходів забезпечення, суд вбачає підстави для накладення арешту на квартиру відповідача в межах суми, яку позивач просить стягнути з відповідача, та яка є ціною даної позовної заяви.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, підстави та предмет позову, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи призведе до неможливості виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, оскілки існує загроза відчуження нерухомого майна відповідача, а саме квартири, на яку просять накласти арешт, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

З метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_3, в межах суми 657932 (шістсот п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот тридцять дві) гривни 60 копійок.

Стягувач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

Боржник - ОСОБА_3 (РНОКП та паспортні дані не відомі), проживає за адресою: АДРЕСА_4

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення до виконання три роки.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула