Справа № 523/8044/18
Провадження №2/523/3643/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в якій просила: позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_4, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, та призначити ОСОБА_2 (бабусю) її опікуном; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 2000 гривень, щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня подання позову до суду і до набуття дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_4 є її онукою. З народження ОСОБА_4, а саме з 10.10.2011 року дитина проживала разом з матір'ю - ОСОБА_5 та знаходилася на її утриманні. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Після смерті матері ОСОБА_4 почала проживати разом з бабусею (позивачкою) та дідусем, які займаються її вихованням, піклуються про стан її здоров'я, приймають участь у її житті. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям та розвитком своєї дитини. Крім того, надав до служби у справах дітей Одеської міської ради, заяву і якій зазначив, що не заперечує про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки, ОСОБА_4, 2011 року народження.

Від позивача надійшла заява в якій позов підтримала, просила його задовольнити, а розгляд справи провести за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не явився, про час та місце розгляду сповіщався. Жодних заяв, клопотань чи відзиву на адресу суду не надходило.

Від представника третьої особи надійшла заява в якій зазначили, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню, просили розгляд справи провести за їх відсутності.

Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 60, видане Виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, НОМЕР_3. Батьками записані: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 17.04.2018 року.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 є її матір'ю, а тому є рідною бабусею малолітньої ОСОБА_4.

ОСОБА_4 проживала та знаходилася на утриманні матері ОСОБА_5 Однак, після смерті своєї матері, дитина перейшла жити до позивачки, яка прийняла на себе усі обов'язки опікуна над онукою.

Згідно довідки про склад сім'ї № 161 від 05.06.2018р. ОСОБА_4 проживає разом з бабусею (позивачкою) та дідусем за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач по справі, ОСОБА_3, з дня народження дитини не цікавився її життям, здоров'ям та розвитком. З ОСОБА_5 не перебував у зареєстрованому шлюбі, самоусунувся від виконання батьківських прав та обов'язків, не надавав матеріальної допомоги на її утримання, не спілкувався з донькою.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

За роз'ясненнями, що містяться в п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-05-3/265 від 11.07.2018р. доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, щодо малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 опікуном над дитиною.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в вищезазначеному висновку зазначено, що відповідач надав до служби у справах дітей Одеської міської ради заяву в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4.

Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до ст.3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, враховуючи вищезазначене, судом встановлені наслідки ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що підтверджується заявою відповідача. Суд, враховуючи також інтерес дитини вважає що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Стосовно вимог щодо призначення позивача опікуном малолітньої.

Статтею 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Згідно ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України.

Відповідно до характеристик, наданих сусідами, де проживає малолітня ОСОБА_4, 2011 р.н., дитина знаходиться під цілковитим наглядом бабусі, яка повністю займається вихованням онуки, піклується про стан її здоров'я, приймає участь у її житті.

ОСОБА_2 працює кухарем в ІІП «Взморье», матеріально та житлом забезпечена, має позитивну характеристику.

Згідно з довідкою Департаменту інформаційних технологій МВС України в м. Києві ОСОБА_2 на території України до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Медичних протипоказань щодо встановлення опіки не має.

Таким чином, враховуючи, що позивачка є бабусею малолітньої ОСОБА_4, суд, враховуючи найвищі інтереси дитини, та можливість забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини з боку позивачки, суд вважає вимогу такою, що підлягає задоволенню і вважає можливим оголосити позивача опікуном малолітньої дитини.

Щодо вимог про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліментів у розмірі 2000 гривень щомісячно, з моменту звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених до ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 704,80 грн. на користь позивачки, а також судовий збір у розмірі 704,80 гривень за вимоги щодо стягнення аліментів із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав та встановлення опіки- задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, щодо малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 опікуном над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою:АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі 12.06.2018р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою:АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою:АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

В частині стягнення аліментів - допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 27.11.2018 року.

Суддя: