Справа № 502/697/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.05.2018 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення з відповідача аліментів на користь ОСОБА_1 на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 28.04.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу в сторін є спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейні відносини не склалися між позивачем та відповідачем, вони проживають окремо. ОСОБА_1 ніде не працює та отримує соціальну допомогу при народження дитини в розмірі 860 гривень на місяць. Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матірю. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 працює за кордоном та отримує заробітну плату понад 1000 євро. Аліментних зобовязань в відповідача не має. Також ОСОБА_1 зазначає, що вона не в змозі самостійно забезпечити належний рівень життя та розвитку дитини, а відповідач не допомагає в утриманні малолітньої дитини.

15.06.2018 року ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого він зазначає що не згоден з позовними вимогами ОСОБА_1, а також просить при ухваленні рішення врахувати його позицію стосовно стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1492 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також на користь позивача на її утримання в розмірі 700 гривень щомісячно. У відзиві відповідач зазначає, що відповідач не проживає разом з позивачем, однак постійно надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку. Він купував їжу, ліки для дитини, а також інші речі, необхідні для її розвитку. Крім того, ОСОБА_2 допомагав окремо й позивачу, а саме оплатив її операцію та післяопераційне лікування, а також придбав їй за власний кошт телефон. Відповідач приносив одяг для дитини, коли він пішов з сімї, залишив 9450 гривень ОСОБА_1 на її утримання та утримання доньки. Відповідач зазначає, що залишив дружині та доньці всі кошти, а в нього більше грошей не залишилось. Щодо тверджень позивача з приводу заробітної плати відповідача в розмірі 1000 євро, то ОСОБА_2 зазначає, що це лише припущення, дана обставина нічим не підтверджується. На теперішній час він не працевлаштований та постійного заробітку не має, а нерегулярного доходу вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності. Відповідач сам бажає постійно бути разом з донькою, однак поведінка відповідача їх віддаляє. Також ОСОБА_2 зазначає, що знаходиться в скрутному матеріальному становищі, крім того він допомагає своїм непрацездатним батькам, які є пенсіонерами.

Ухвалою судді від 16.05.2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

28.04.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, прізвище дружини після укладання шлюбу Гац, про що 28.04.2017 року складено відповідний актовий запис за № 49, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 275639 від 28.04.2017 року.

13.07.2017 року в шлюбі народилась ОСОБА_3, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що 18.07.2017 року складено відповідний актовий запис № 202, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 519584 від 18.07.2017 року.

Відповідно до довідки № 383, виданої 03.04.2018 року Управлінням соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться на обліку в управління соціального захист населення та отримує допомогу при народженні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.01.2017 року по теперішній час.

З акту депутата Кілійської міської ради ОСОБА_5 від 16.04.2018 року вбачається, що в будинку за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Козацька, 186, зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_3. Також до березня 2018 року за вказаною адресою також проживав ОСОБА_2, однак на теперішній час він проживає окремо.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та отримання позивачем державної допомоги по догляду за дитиною.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 як батько малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до ст. 180 СК Укаїни. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 має право має право на утримання від ОСОБА_8 до досягнення донькою трьох років, оскільки дитина проживає разом з нею.

Однак, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позивачем розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на її користь на утримання дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно, а також на її користь на власне утримання в розмірі розмірі 2000 гривень щомісячно.

На підставі вищезазначеного суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13,18,81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову 03.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття 13.07.2035 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову 03.05.2018 року та до досягнення ОСОБА_3 трьох років 13.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9