Провадження № 2/537/1314/2018
Справа № 537/5164/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи об*єднання співласників багатоквартирного будинку № 72 провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за місцем реєстрації -

В С Т А Н О В И В :

До Крюківського районного суду м.Кременчука звернувся ОСОБА_2 .Г.Д. з позовом та прохав ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Набережна л-та Дніпрова буд. 64 кв.3 м. Кременчук, Полтавська область.

В обґрунтування своїх вимог повідомив, що згідно свідоцтва № 303 на право особистої власності на квартиру, виданого Управлінням ЖКГ 10.07.1996року позивачу належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 Дніпрова в м.Кременчуці.

Окрім позивача в зазначеній квартирі був прописаний син позивача ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про склад сім*ї, виданою ОСББ № 72 від 26.10.2018 року.

Починаючи з 2014 року відповідач в квартирі не проживає. Комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, кореспонденцію за даною адресою не отримує, особистих речей в будинку не має і взагалі житловим приміщенням не користується .

Крім того, оскільки, за вищевказаною адресою відповідач зареєстрований, але фактично не проживає, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які надаються ТОВ «Місто для людей Кременчук» лише для однієї особи, але фактично нараховуються на двох зареєстрованих у жилому приміщені осіб.

На даний час відповідач добровільно знятися з реєстрації місця проживання у будинку відмовляється , спірним житловим приміщенням не користується понад 6 місяців без поважних причин.

Зазначені обставини підтверджуються актом про не проживання № 1736 від 26.10.2018 року складеним ОСББ № 72 від 26.10.2018 року.

Тому прохав суд задовольнити позов та зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: вул. Набережна л-та Дніпрова буд. 64 кв.3, м. Кременчук, Полтавська область.

В судове засідання позивач не з*явився. Направив заяву про слухання справи без його участі. На позовних вимогах наполягає , прохає суд позов задовольнити.

В судове засідання треті особи не зявилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справ до суду не направляли.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані суду докази встановив наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва № 303 на право особистої власності на квартиру, виданого Управлінням ЖКГ 10.07.1996року позивачу належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 Дніпрова в м.Кременчуці.

Окрім позивача в зазначеній квартирі був прописаний син позивача ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про склад сім*ї, виданою ОСББ № 72 від 26.10.2018 року.

Починаючи з 2014 року відповідач в квартирі не проживає. Комунальні платежі не сплачує, участі в утримання житла не приймає, кореспонденцію зданою адресою не отримує, особистих речей в будинку не має і взагалі житловим приміщенням не користується .

Конституція України у статті 3 декларує положення про те, що "Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави". Дане положення - одна з фундаментальних основ конституційного ладу України.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч. І ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч,2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин; а також / старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 177 ЖК України передбачено, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку а під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідач не вчиняє дій, щодо самостійного зняття з реєстрації проживання , а тому позивач вимушена звернутися до суду.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В контексті ст.15 ЦК України право на захист порушеного права виникає у особи в разі його порушення, а способи захисту порушеного права прямо передбачені ст.16 ЦК України.

Доводячи суду обгрунтованість заявлених вимог, позивач просить винести рішення про захист порушеного права шляхом прийняття рішення про зняття відповідача з реєстрації місця проживання.

Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених у справі доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов підтвердження факт, що відповідач не проживає в приміщенні більше шести місяців, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, а спосіб захисту порушеного права цілком відповідає вимозі ст. 16 ЦК України.

На даний момент відповідач не проживає в зазначеній квартирі, починаючи з 2011 року, але добровільно знятися з реєстрації проживання не бажає, тобто своїми діями створює перешкоди позивачу в користуванні будинком.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , а саме квартирою №3 в будинку №64 по вул..Набережна л-та Дніпрова в м.Кременчуці .

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи об*єднання співвласників багатоквартирного будинку № 72 провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за місцем реєстрації - підлягають частковому задоволенню.

Вимоги щодо зняття з реєстрації ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.47,92 Конституції України ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81,141,263-266 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи об*єднання співвласників багатоквартирного будинку № 72 провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за місцем реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Набережна л-та Дніпрова будинок 64 кв.3 .

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В. Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.11.2018 року.