Справа № 450/2308/18 Провадження № 2/450/1528/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомитив порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

20.07.2018 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.07.2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, однак подружнє життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим вони звернулися в органи ДРАЦС для його розірвання. За період перебування у шлюбі ними спільно було набуто наступне майно: квартира АДРЕСА_1; квартира АДРЕСА_2 та автомобіль «Фіат Добло» н.з. НОМЕР_1, 2008 року випуску. Домовленості щодо поділу вказаного майна між ними не досягнуто, тому просить суд здійснити поділ спільного майна та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль, а за відповідачем - право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві та просила такі задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та подав письмову про визнання позову, заяву в якій зазначив, що згідний на запропонований позивачем варіант поділу спільного майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб та не суперечить вимогам статті 206 ЦПК України, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за змістом ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14.

Судом встановлено, що сторони 07.07.2007 р. уклали шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1445.

Як вбачається з матеріалів справи, в період шлюбу сторонами було набуте наступне майно:15.12.2012р.- квартира АДРЕСА_1, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 ; 20.05.2015р. - квартира АДРЕСА_2, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2; 27.07.2013 р. - автомобіль «FIAT DOBLO», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вирішуючи по суті даний спір, який виник між сторонами щодо поділу майна подружжя, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

У відповідності до ч.3 ст.368, ч. 1 ст.372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтями 61, 63 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про розподіл майна подружжя в натурі, суд враховує положення ст.71 СК України, а також встановлені у судовому засіданні обставини, зокрема, наявність згоди між сторонами як щодо обставин набуття спільного майна, так і способу його поділу між ними.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 5 286 грн.

Керуючись ст.ст.61-63,69, 71 СК України, ст.ст. 3-5,10,81, 133,141, 258-259,263-265,273,351-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) та ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3): квартиру АДРЕСА_1; легковий автомобіль FIAT DOBLO, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; квартиру АДРЕСА_2 та поділити дане спільне майно.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, та легковий автомобіль FIAT DOBLO, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3) право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) 5 286,00 грн. ( п»ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень 00 копійок) судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повне рішення складено 19.11.2018р.

Суддя М.О.Кіпчарський