Справа № 561/315/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

26 червня 2018 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Дідика А. В.,

за участю секретаря судового засідання - Расевич Г. І.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Зарічне Рівненської області позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Люгер-Авто про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, споживач) 18 квітня 2018 року звернувся до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю Люгер-Авто (далі відповідач) про захист прав споживача.

У обгрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 15 лютого 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір № 300007 за умовами якого він у цей же день сплатив на рахунок відповідача 53040,00 грн. у якості оплати 50 % ціни міні трактора. Сплатив цю суму оскільки був переконаний представниками відповідача про поставку йому протягом 3-х днів з дня підписання цього договору міні-трактора, який знаходиться у іншому регіоні. Після неодноразових телефонних дзвінків до відповідача, звернувся з письмовою заявою до нього про повернення сплачених коштів, але відповідач повідомив позивача листом від 27 березня 2018 року № 15 про за змістом укладеного між сторонами договору відповідач не має обовязку щодо продажу та поставки йому трактора, а лише надавав інформаційно-консультаційні послуги та представництво його інтересів і тому сплачені кошти поверненню не підлягають. Позивач вважає такі дії відповідача нечесною підприємницькою практикою та у розумінні ч. 1 ст. 19 Закону України Про захист прав споживачів, зазначаючи що така діяльність забороняється. Вказує, що такі дії відповідача ввели його в оману і відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України так як волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та оскільки ця умова порушена просить визнати недійсним договір № 300007 від 15 лютого 2018 року та стягнути з відповідача на свою користь 53 040,00 гривень сплачених на виконання цього договору.

У судове засідання позивач не зявився, про дату час та місце розгляду справи у суді повідомлений належним чином.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву від 22 червня 2018 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи у суді повідомлений належним чином, поважних причин незявлення у судове засідання суд не повідомив, відзиву та/або заперечення на позовну заяву не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті за змістом ст. 223 ЦПК України і є умовою для ухвалення заочного рішення у справі згідно ст. 280 ЦПК України .

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

15 лютого 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 300007 (далі по тексту Договір). Як зазначено у п. 1.1. Розділу 1 Договору Предмет договору, Відповідач - ТОВ ЛЮГЕР-АВТО, по тексту договору Виконавець та Позивач ОСОБА_1 по тексту договору Замовник з метою отримання транспортного засобу доручає Виконавцю, а Виконавець зобовязується за завданням Замовника здійснити дії, а саме: з приводу пошуку належного транспортного засобу і інформування замовника про продавців такого транспортного засобу, про ринок продажу транспортного засобу в Україні (інформаційно-консультаційна послуга); здійснити представництво інтересів замовника при укладенні договорів щодо отримання транспортного засобу у продавця у тому числі аналіз і оцінка ризиків в межах переданих повноважень; щодо укладення договору щодо отримання транспортного засобу у відповідного продавця; дії щодо представництва інтересів Замовника у відносинах з третіми особами, в тому числі державними органами з питань виконання умов укладених договорів замовника з отримання транспортних засобів в тому числі з наданням юридичної допомоги, складання відповідних заяв, представництво у судах та органах виконавчої служби України в разі порушення умов договорів. При цьому як зазначено у п. 1.2 Договору назва транспортного засобу, ціна його придбання вказуються у Додатках №№ 1,2 до Договору. Розділ 4 Договору регламентує порядок надання юридичних послуг Виконавцем, а Розділ 5 Договору регламентує Порядок отримання транспортного засобу та у п.5.1 передбачає, що Замовник при підписанні акту приймання-передачі транспортного засобу зобовязаний оглянути його в місці поставки протягом 3-х робочих днів з моменту повідомлення його про адресу місця поставки.

На виконання умов Договору 20 лютого 2018 року сторонами підписано Акт наданих послуг згідно якого Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги, зазначені у ст. 1 Договору. 15 лютого 2018 року. ОСОБА_1 Згідно квитанції № 39 ОСОБА_1 сплатив на користь отримувача ТОВ Люгер - Авто суму 53 040,00 гривень з призначенням платежу ЗГ ДОГ № 300007 від 15.02.2018 РОКУ.

Як зазначено у позовній заяві вказані кошти позивач сплатив, бо вважав, що вносить їх у рахунок оплати 50% вартості міні трактора, модель якого він обрав в інтернеті, зокрема на електронних ресурсах з режимом доступу https://traktorist.ua/traders/3988-lyuger-avto, https://agrovektor.com/profile/view/u/24139.html, https://ua.technikboerse.com/haendler/-49017319, де розміщено оголошення щодо продажу ТОВ Люгер - Авто сільськогосподарської техніки в тому числі тракторів, а решту вартості вважав, що необхідно сплатити після поставки йому цього міні-трактора упродовж трьох днів з дати підписання Договору. Оскільки в обумовлений представниками відповідача строк міні-трактор поставлено не було звернувся до відповідача із заявою про повернення сплачених коштів на яку отримав відповідь у листі від 27 березня 2018 року № 15, за змістом якої відповідач повідомив позивача, що він сплатив 53040,00 гривень за інформаційно-консультаційні послуги, тобто за надання відповідачем аналітичного висновку № 300007/1, рекомендації № 300007/1.

Характеризуючи Договір № 300007 від 15 лютого 2018 року необхідно встановити правовідносин, які виникли між сторонами. Оскільки предметом договору передбачено надання Виконавцем Замовникові інформаційно консультаційних, юридичних, послуг з отримання транспортного засобу та містить розділ про порядок отримання транспортного засобу є підстави вважати що укладено договір про надання послуг, положення про який регулюються Главою 63 Цивільного кодексу. Зокрема у ст. 901 ЦК України зазначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відносини, що регулюються у звязку з укладенням договору про надання послуг регулюються крім вказаних статей ЦК України також Законом України Про захист прав споживачів

За положеннями ст. 626 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Предметом договору про надання послуг є сама нематеріальна послуга, тобто те нематеріальне благо, яке отримує замовник у процесі вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Стаття 18 Закону України Про захист прав споживачів містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

За змістом ч. 5 цієї норми, у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів).

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобовязань, включаючи умови про взаємозалік, зобовязання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пп. 2, 3 ч. 3 ст. 18 Закону Про захист прав споживачів) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у звязку з розірвання або невиконанням ним договору (п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону).

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасників правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Обєктивно сплата коштів у розмірі 53 040,00 гривень не є обґрунтованою та співрозмірною з обсягом послуг, який наданий відповідачем та зводиться до рекомендації позивачеві придбати міні-трактор за договором лізингу, без зазначення конкретних шляхів реалізації цього. Зазначене свідчить про порушення відповідачем ч. 1 ст. 215 ЦК України, що є підставою для недійсності такого правочину. Крім того згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання, зокрема повинно ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності.

За змістом статті 19 Закону України Про захист прав споживачів нечесна підприємницька практика забороняється.

Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що, якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману, зокрема, стосовно: ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

У ч. 3 зазначеної статті міститься перелік форм підприємницької діяльності, заборонених як таких, що вводять в оману, який не є вичерпним.

Аналізуючи правовідносини між сторонами є підстави вважати, що внаслідок нечесної підприємницької практики позивача було введено в оману під час пропонування продукції, інформація про яку подавалась в нечіткий, двозначний спосіб він вважав, що укладає договір купівлі-продажу з розстроченням платежу. Про введення позивача в оману, шляхом двозначного тлумачення умов Договору також свідчить факт того, що у ньому міститься розділ 5 Порядок отримання транспортного засобу у якому як доконаний факт вказується на порядок отримання замовником по договору транспортного засобу, тобто кінцевою метою укладеного договору є не надання консультаційних послуг, а отримання речі (міні-трактора).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі.

Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору то, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1762,00 гривень.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273. 280, 281, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 (адреса реєстрації 34009, пров. Набережний, 5а с. Іванчиці, Зарічненського району Рівненської області) до Товариства з обмеженою відповідальністю Люгер - Авто, (місцезнаходження 01014, вул. Звіринецька, 63 м. Київ) задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Люгер - Авто (місцезнаходження 01014, вул. Звіринецька, 63 м. Київ 01014) на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 (адреса реєстрації пров. Набережний, 5а с. Іванчиці, Зарічненського району Рівненської області) суму у розмірі 53 040 (пятдесят три тисячі сорок) гривень 00 коп., повязану з визнання недійсним договору № 300007 від 15 лютого 2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Люгер - Авто (місцезнаходження 01014, вул. Звіринецька, 63 м. Київ 01014) на користь держави суму сплаченого судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Зарічненським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного ntrcne заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею, складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А. В. Дідик