Провадження номер 2/741/254/18
Єдиний унікальний номер 741/224/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 березня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, у порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_4 ОТГ в особі ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, у порядку спадкування. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що 25 жовтня 2007 року померла їх мати ОСОБА_5. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 228 площею 0,41 (сіножаті) та № 413 площею 0,67 га (пасовища) по кормових угіддях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області. Позивачі є спадкоємцями вказаного майна першої черги за законом. Спадщину вони прийняли, подавши до ОСОБА_4 районної ДНК заяви про прийняття спадщини. Позивачі не мають змоги отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки у звязку з тим, що спадкодавець після отримання у власність земельних ділянок не оформила в установленому порядку право власності на них, не зареєструвала його та не отримала правовстановлюючих документів на спадкове майно. Саме тому позивачі просили судовим рішенням визнати за ними право на завершення приватизації земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на вищевказані земельні ділянки, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5

У підготовчому судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОТГ в особі ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не зявився. Представник відповідача направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд робить висновок, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання позову відповідачем та постановляє рішення у підготовчому провадженні.

Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до проекту із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території ОСОБА_4 міської ради Носівського району Чернігівської області та Додатку № 4 до розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 4 березня 2008 року № 52 ОСОБА_5 передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 228 площею 0,41 га (сіножаті) та № 413 площею 0,67 га (пасовища). Вартість земельної ділянки площею 0,41 га становить 2474 грн. 58 коп., вартість земельної ділянки площею 0,67 га становить 4015 грн. 92 коп., що підтверджується копією повідомлення відділу у ОСОБА_4 районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 5).

Із копії списку громадян-власників сертифікатів на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Фрунзе ОСОБА_4 міської ради, яким передаються у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 6-7), який є додатком № 1 до розпорядження районної державної адміністрації від 04 березня 2008 року № 52, убачається, що ОСОБА_5 передано у власність земельні ділянки № 228 площею 0,41 га (сіножаті) та № 413 площею 0,67 га (пасовища).

25 жовтня 2007 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 26).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 47). А, отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_2 є сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 25). ОСОБА_3 є дочкою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 15) та копією довідки відділу РАЦС ОСОБА_4 РУЮ про реєстрацію шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 16).

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 № 272/2007 убачається, що позивачі прийняли спадщину після смерті матері, подавши до ОСОБА_4 районної ДНК у встановлений законодавством строк заяву про прийняття спадщини, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частинах на житловий будинок, земельні ділянки, грошові заощадження. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 36-44).

У судовому засіданні встановлено, що після отримання у власність спірних земельних ділянок ОСОБА_5 не оформила у встановленому законом порядку право власності на них, не здійснила державної реєстрації права власності та не отримала правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що є перешкодою в отриманні свідоцтв про право на спадщину за законом її спадкоємцями ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 набула майнові права на спірні земельні ділянки, оскільки за її життя ОСОБА_4 РДА було прийнято рішення про передачу їй у власність земельних ділянок, але вона не набула права власності на них, оскільки не отримала правовстановлюючі документи на них та не здійснила державної реєстрації земельних ділянок. Отже, позивачі, які є спадкоємцями ОСОБА_5, у порядку спадкування набули лише майнове право на спірні земельні ділянки. Відповідно, до позивачів, як спадкоємців ОСОБА_5, перейшло в порядку спадкування право на завершення процедури приватизації та отримання у власність земельних ділянок.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 211, 247, 258, 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 25 жовтня 2007 року, право на завершення приватизації 1/2 частини земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на 1/2 частини земельних ділянок з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, № 228 площею 0,41 га (сіножаті) вартістю 2474,58 грн. та № 413 площею 0,67 га (пасовища) вартістю 4015,92 грн. із земель колишнього КСП ім. Фрунзе, що розташовані на території ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області та розпорядженням голови ОСОБА_4 РДА від 4 березня 2008 року № 52 передані у власність ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 25 жовтня 2007 року, право на завершення приватизації 1/2 частини земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на 1/2 частини земельних ділянок з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, № 228 площею 0,41 га (сіножаті) вартістю 2474,58 грн. та № 413 площею 0,67 га (пасовища) вартістю 4015,92 грн. із земель колишнього КСП ім. Фрунзе, що розташовані на території ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області та розпорядженням голови ОСОБА_4 РДА від 4 березня 2008 року № 52 передані у власність ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий