Постанова

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 761/15812/15-ц

провадження № 61-18044св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Апеляційного суду міста Києва, у складі судді Мараєвої Н. Є.,

від 22 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

(далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про повернення депозитного вкладу.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва, у складі судді Осаулова А. А., від 09 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором-заявою від 22 вересня

2014 року у розмірі 1 431,23 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 32 083,73 грн, відсотки за користування депозитними коштами після закінчення строку дії договору у розмірі 107,9 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 2 418,78 грн, три проценти річних у розмірі 27,54 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 617,36 грн. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором-заявою від 01 жовтня 2014 року у розмірі 5 577,84 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить

125 037,88 грн, відсотки у розмірі 242,42 долари США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 5 434,30 грн, відсотки за користування депозитними коштами після закінчення дії договору у розмірі 275,21 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 6 169,35 грн та три проценти річних у розмірі 65,52 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1 468,75 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва

від 09 вересня 2015 року повернуто заявнику.

Апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва

від 09 вересня 2015 року, виходив із того, що відповідачем не дотримано порядок перегляду заочного рішення суду, передбачений статтею 228 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги).

У касаційній скарзі, яка надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 25 квітня 2017 року,

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»ВалендюкВ. С. просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосуванням судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не приймала участі у справі, проте має право на апеляційне оскарження заочного рішення, оскільки її права та обов'язки були порушені оскарженим судовим рішенням. Заочне рішення може бути переглянуто лише за заявою відповідача, у той час як відповідачем у цій справі є банк, а не уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відзиву до касаційної скарги не надходило.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року справу за позовом

ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення депозитного вкладу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04 травня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі статтею 228 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційний суд встановив, що відповідач у порядку, передбаченому статтею 228 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) не звертався до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про перегляд заочного рішення, яке було ухвалено 09 вересня 2015 року.

Отже, висновки суду апеляційної інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, оскільки районним судом ухвалено заочне рішення, порядок перегляду якого визначено у статті 228 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги), і цей порядок не був дотриманий особою, яка подала апеляційну скаргу.

Процедура виведення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації була запроваджена рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року № 171.

Посилання касаційної скарги на те, що із апеляційною скаргою звернулася уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яка участі у справі не приймала, а не банк, який був відповідачем у справі, законність ухвали суду апеляційної інстанцій не спростовує, так як згідно зі статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені банку, а не від свого імені, представляє банк без довіреності, тобто стороною у справі був, є і залишається ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», від імені якого станом на сьогоднішній день діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність оскарженого судового рішення не впливають.

Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк