КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 752/3338/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Яценко Н.О.
провадження №22-ц/824/3174/2018 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі Задорожній О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 21 вересня 2018 року у складі судді Яценко Н.О. у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення цивільного позову, яку обґрунтовувала тим, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року у справі за позовом ФОП ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна у порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, а саме: столярний цех (літера «П»), загальною площею 329,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності.

Заявник вважала, що як на момент постановлення вказаної ухвали, так і станом на час звернення із заявою відсутні підстави, передбачені ст.149 ЦПК України для вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, зазначала, що спірне майно на праві власності належить не позивачу - ФОП ОСОБА_3, а їй - відповідачці ОСОБА_2 на законних підставах, а постановлена судом ухвала від 06 червня 2018 року створює їй (заявнику ОСОБА_2.) перешкоди у розпорядженні своїм майном.

Тому посилаючись на ст.158 ЦПК України просила скасувати вжиті вищезазначеною ухвалою заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно - столярний цех.

Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 21 вересня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та постановлення нової ухвали, якою клопотання задовольнити і скасувати заходи забезпечення позову, а також зняти арешт з нерухомого майна і зняти заборону будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна - столярного цеху.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є витребування нерухомого майна, а тому даний вид забезпечення позову - накладення арешту на спірне майно є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову і що обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває в користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ФОП ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна відкрито провадження у справі.

У своєму позові ФОП ОСОБА_3 просила суд витребувати від ОСОБА_2 нежилу будівлю столярного цеху (літера «П»), загальною площею 329,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на користь ФОП ОСОБА_3 та судові витрати, у зв'язку з тим, що відповідач не є законним власником спірного майна, а договір купівлі-продажу нежилої будівлі від 14.02.2012 року є нікчемним.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року у справі за позовом ФОП ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна у порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно - столярний цех (літера «П»), загальною площею 329,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна.

За ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.ч.9, 10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно з ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що предметом спору є витребування нерухомого майна, а тому даний вид забезпечення позову - накладення арешту на спірне майно є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, як вірно вважав суд першої інстанції, обраний позивачкою вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки арештоване майно фактично перебуває в користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Також вірно було зазначено, станом на день постановлення ухвали справу за позовом ФОП ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна не розглянуто, а так як позов є віндикаційним, то відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову в даній справі.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не свідчать про порушення судом норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 375, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 21 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: