РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 23 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1035. Стягувати з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору просить суд покласти на позивача ОСОБА_3

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, з 23 липня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1035, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №014747, виданим 23 липня 2006 року.

Як зазначено у позовній заяві, сторони вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Розірвання шлюбу є єдиним виходом для сторін побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін,суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати.

Відповідно до свідоцтва про народження серії I-ГЮ № 168122, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 12 травня 2012 року, батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі.

Частинами 1 статті 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що домовленість між позивачем та відповідачем про добровільну сплату аліментів на утримання сина відсутня, відповідач є здоровою працездатною особою, а тому, стягнення з нього аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є обґрунтованим та достатнім розміром, для належного утримання дитини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ОСОБА_1 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою, має постійне місце проживання.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити повністю, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обовязку та можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 200, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: м.Рівне, вул.В.Чорновола, 76-А, гуртожиток) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 липня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1035, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 12 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5