РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Рівне

Справа № 570/3714/16

Провадження № 22-ц/4815/347/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В.(суддя-доповідач), Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

за участю: представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області в складі судді Остапчук Л.А. від 28 вересня 2018 року, постановлену в 10 год. 03 хв. в м. Рівне,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗ "Київське обласне бюро судово-медичної експертизи" Київської обласної ради.

Ухвала мотивована тим, що висновок експертизи №75 від 9 жовтня 2017 року викликає сумніви в його правильності та є необґрунтованим.

В поданій на вказану ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_4 покликається на її незаконність, в зв'язку з порушенням судом норм процесуального права.

Вказує, що в порушення вимог ст.113 ЦПК України, судом не було встановлено, що висновок експерта є необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

У висновку експерта описано висновки спеціалістів КЗ "Рівненська обласна клінічна лікарня", а саме травматолога, сурдолога та невропатолога від 22 серпня 2017 року, у яких наведено діагнози, встановлені при огляді.

Вважає, що наведені в ухвалі суду мотиви призначення повторної експертизи не свідчать про необгрунтованість висновку експерта, оскільки жодним чином не спростовують встановлених за результатами дослідження медичних документів та його огляду діагнозів, зводяться до сумнівів у правильності висновку експертизи, які ґрунтуються не на фактах, а на поверхневому вивченні змісту висновку експерта.

Крім того, жодних доводів щодо порушення методики проведення експертизи ні клопотання відповідача, ні ухвала суду не містять.

З наведених підстав просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат ОСОБА_6 зазначає, що у висновку експертизи №75 від 9 жовтня 2017 року не враховано, що з 2016 року ОСОБА_4 не встановлено інвалідність, а також не мотивовано чи може це вплинути на встановлення ступеня втрати працездатності.

Хоча відповідно до п.1.9 наказу МОЗ України від 5.06.2012 року №420 у випадку невизнання потерпілого інвалідом сумарний відсоток втрати професійної працездатності не повинен перевищувати 40%.

Крім того, 2.03.2018 року позивачем подана заява про збільшення позовних вимог за період по 28.02.2018 року із врахуванням ступеня втрати працездатності, визначеної висновком експертизи станом на серпень 2017 року.

Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що у липні 2016року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь втрачений заробіток за період з1 березня 2013 року.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року у даній справі було призначено комісійну судово-медичну експертизу.

11 жовтня 2017 року до суду надійшов висновок експерта №75 комісійної судово-медичної експертизи від 9 жовтня 2017 року.

27 вересня 2018 року представником відповідача - ОСОБА_6 подано до суду клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, в якому вона покликається на те, що позивачу було знято інвалідність в 2016 році, тому виникають обґрунтовані сумніви щодо правильності наданого висновку експертизи.

Відповідно до статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз'яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

З матеріалів справи вбачається, що в розпорядження експертів були надані матеріали цивільної справи, експерти були попереджені про кримінальну відповідальність.

Експертне дослідження проведене відповідно до Закону України «Про судову експертизу» кваліфікованими судовими експертами, які мають відповідну кваліфікацію.

Висновок експерта №75 від 9 жовтня 2017 року за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставленого питання, які узгоджується із іншими долученими до матеріалів справи доказами як окремо, так і у їх сукупності.

Надані експертам медичні документи та матеріали цивільної справи досліджувалися та були враховані експертами при проведенні первинної експертизи.

Жодних доказів, які б свідчили про необґрунтованість висновку експерта, або суперечливість його іншим матеріалам справи, або таких, які б викликали сумніви в його правильності, представником відповідача у клопотанні про призначення повторної експертизи наведено не було.

Покликання суду в оскаржуваній ухвалі на те, що із вказаного висновку не вбачається чи оглядався експертами сам позивач ОСОБА_4, а якщо такий огляд не було необхідності проводити, то чому, а також чи враховано той факт, що з 2016 року ОСОБА_4 не є інвалідом та чи може це вплинути на встановлення ступеня втрати працездатності, свідчать про неясність суду висновку експерта, що може бути підставою, у відповідності до ч.5 ст.102 ЦПК України, для виклику експерта(ів) для надання усних пояснень та, за необхідності, в подальшому - призначення додаткової, а не повторної експертизи.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у суду першої інстанції підстав для призначення у даній справі повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Також, не може бути підставою для проведення повторної судової експертизи доводи представника відповідача про збільшення позивачем розміру позовних вимог.

Враховуючи викладене, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 28 листопада 2018 року

Судді: Бондаренко Н.В.

Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.