Справа № 136/1929/18
провадження № 2/136/752/18
РІШЕННЯ

іменем України

"28" листопада 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.

секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вона, ОСОБА_1, являється власником житлового будинку, що розташований в ст. Липовець по вул. Лісова, 107, Липовецького району Вінницької області, в якому з її згоди було зареєстровано місце проживання її колишнього чоловіка ОСОБА_2, однак їх шлюб було припинено і відповідач більше десяти років за зазначеною адресою не проживає, у звязку з чим позивач вважає, що останній втратив право на користування житлом, а самостійно знятися з реєстрації місця проживання він не бажає, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Відповідач до суду відзиву, а також заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не подав.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивач, ОСОБА_1, являється власником житлового будинку, що розташований в ст. Липовець по вул. Лісова, 107, Липовецького району Вінницької області.

Згідно записів вчинених у Домовій книзі на вищевказаний житловий будинок, судом встановлено, що по-між позивача у житловому будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, про що проставлено штемпель відповідної форми та змісту.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що відповідач являється колишнім чоловіком позивача між якими шлюб припинено 23.03.2004.

Як убачається з довідки №581 від 17.07.2018 виданої виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_2 зареєстрований 27.02.1997 в ст. Липовець по вул. Лісова, 107, Липовецького району Вінницької області, але згідно даних погосподарського обліку за даною адресою не проживає більше 10 років.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм Глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, а також положень статті 405 ЦК України.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не користується житловим будинком, в якому зареєстрований понад один рік, його слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житлом, у зв'язку з чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, поштовий індекс 22545; РНОКПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: вул. Лісова 107, ст. Липовець, Вінницька область, поштовий індекс 22542) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований за адресою: вул.Лісова 107, ст.Липовець, Липовецький район, Вінницька область.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири грн. 80 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Д.Т. Кривенко