Справа № 598/744/17
провадження № 2/598/39/2018
РІШЕННЯ

іменем України

"21" червня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Гудими І.В.

секретаря Жиляк Н.Я.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Тернопільської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Тернопільської області, ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області, відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельну частку (пай),-

встановив :

До суду звернулася ОСОБА_4 з позовною заявою до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Тернопільської області, ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області, відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про включення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) та визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивує тим, що 18 квітня 1986 року вона була прийнята в члени колгоспу «Іскра» с. Стриївка Збаразького району Тернопільської області на підставі рішення правління колгоспу «Іскра» №4 від 18 квітня 1986 року на посаду техніка штучного осіменіння. В подальшому, а саме 01 березня 2000 року, була переведена на роботу в ТОВ «Поділля» буряководом у звязку із реорганізацією КСП селянської спілки «Поділля» с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області. 14 грудня 2001 року була звільнена з роботи в ТОВ «Поділля». В січні 2017 року вона звернулася до ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області для оформлення права на земельну частку (пай), однак їй було повідомлено, що вона не включена у списки членів селянської спілки «Поділля» Збаразького району Тернопільської області, які мають право на земельну частку (пай), в зв`язку з чим їй відмовлено у видачі сертифіката на право на земельну частку (пай). Вважає, що вона має право на земельну частку (пай) із земель, що перебувають у колективній власності селянської спілки «Поділля», що в с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області, оскільки на час видачі Державного акта на право колективної власності на землю селянській спілці «Поділля», а саме 07.12.1995 року, вона була членом колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки «Поділля». В зв`язку з чим просить суд зобов`язати ОСОБА_5 сільську раду Збаразького району Тернопільської області включити її у список осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) у розмірі 2,25га. в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області, та визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі 2,25га. в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області.

Представником позивачки адвокатом ОСОБА_1 було подано заяву до суду про відмову від позову в частині позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_5 сільської ради

Збаразького району Тернопільської області включити ОСОБА_4 у список осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) у розмірі 2,25га. в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Тернопільської області, ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області, відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в частині позовних вимог щодо зобовязання ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області включити ОСОБА_4 в списки осіб, які мають право на отримання земельної частки (пай) у розмірі 2,25 га. в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області провадженням закрито.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. При цьому вказала, що позивачці не було відомо, що вона не була включена в уточнюючі списки членів селянської спілки «Поділля» Збаразького району Тернопільської області.

Представник відповідача ОСОБА_2 РДА Тернопільської області ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивачку не було включено до списку громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку (пай), і який було додано до Державного акта на право колективної власності на землю, виданого 07 грудня 1995 року селянській спілці «Поділля» с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області, в зв`язку з чим вона не набула право на земельну частку (пай) у землі вказаного колективного сільськогосподарського підприємства. Враховуючи те, позивачка раніше не зверталася із вимогами про визнання за нею права на земельну частку (пай), а з часу розпаювання земель селянської спілки «Поділля» пройшло понад 20 років, тому просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не зявився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, позов не визнає, просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

При цьому суд виходив із наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 17 травня 1986 року була прийнята в члени колгоспу «Іскра», який в подальшому було реорганізовано у селянську спілку «Поділля» с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області, та працювала у даному колективному сільськогосподарському підприємстві по 01 березня 2001 року. 01 березня 2001 року її було переведено на роботу в ТОВ «Поділля» с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області, а 14 грудня 2001 року вона була звільнена з роботи в ТОВ «Поділля». Дані обставини знайшли своє підтвердження архівним витягом із протоколу зборів уповноважених колгоспу «Іскра» від 17.05.1986 року №2 (а.с.11), архівним витягом із протоколу засідання правління колгоспу «Іскра» від 18.04.1986 року №4 (а.с.12), записами у трудовій книжці ОСОБА_4 серії БТ-І №7312463 (а.с.14-16).

Державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству селянській спілці «Поділля» с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області було видано 07 грудня 1995 року згідно рішення ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 22 листопада 1995 року, що

стверджується копією даного Державного акта серії ТР №00015 (а.с.37-38).

Відповідно до протоколу №3 зборів уповноважених членів селянської спілки «Поділля» с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області від 29 травня 1996 року вирішено не включати до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) ряд громадян, в тому числі і ОСОБА_4 (а.с.41-43).

Судом встановлено, що позивачку ОСОБА_4 не включено до списку громадян, членів селянської спілки «Поділля» с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області, які мають право на земельну частку (пай), і який є додатком 1 до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Поділля». Даний список було затверджено зборами уповноважених членів селянської спілки «Поділля» відповідно до протоколу №3 від 29.05.1996 року. Вказані обставини знайшли своє підтвердження копією уточненого списку членів селянської спілки «Поділля» Збаразького району, які мають право на земельну частку (пай), затвердженого зборами уповноважених №3 від 29.05.1996 року (а.с.116-132).

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позивачка, незважаючи на те, що вона на час розпаювання землі була членом колективного сільськогосподарського підприємства, не набула право на земельну частку (пай) в землі селянської спілки «Поділля» с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області, оскільки її не було включено у список, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивачки адвоката ОСОБА_1 на список членів селянської спілки «Поділля» Збаразького району Тернопільської області, які мають право на земельну частку, де вказано і позивачку ОСОБА_4 (а.с.86-87), як на підставу того, що позивачка має право на земельну частку (пай), оскільки зазначений список не є додатком 1 до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Поділля», а був сформований в 1995 року під час розроблення Проекту роздержавлення і приватизації земель селянської спілки «Поділля», що стверджується відповіддю начальника відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №01/106-18 від 20.02.2018 (а.с.85).

Судом встановлено, що з моменту не включення позивачки ОСОБА_4 до списку громадян, членів КСП «Поділля», що мають право на земельну частку (пай), який було додано до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Поділля», до часу звернення позивачки до суду із зазначеним позовом, минуло понад 21 рік.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позивачкою ОСОБА_4 в даному випадку пропущено строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права (позовна давність), в зв`язку з чим в позові слід відмовити.

При цьому ні позивачкою, ні її представником не було наведено переконливих доказів того, що позивачкою пропущено строк позовної давності з поважних причин.

Суд не приймає до уваги тверджень представника позивача адвоката ОСОБА_1 про те, що позивачці не було відомо, що її не було включено у список громадян, які мають право на земельну частку (пай) у КСП «Поділля», і який було додано до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Поділля», оскільки це спростовується копією рішення

сесії ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 17.03.2018 року за №373, де зазначено, що відповідно до протоколу №4 від 26.05.1997 року комісією по роздержавленню та приватизації земель селянської спілки «Поділля» було відмовлено ОСОБА_4 у видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.8).

Суд також не приймає до уваги твердження представника позивача адвоката ОСОБА_1 про те, що в даному випадку у позивачки, як члена колективного сільськогосподарського підприємства, виникло право на земельну частку (пай) у землі КСП «Поділля» з моменту видачі вказаному КСП Державного акта на право колективної власності на землю, а тому це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності, оскільки вважає, що позивачка ОСОБА_4 не набула права на земельну ділянку (пай) у землі КПС «Поділля», так як не була включена до списку громадян, членів КСП, який доданий до Державного акта на право колективної власності на землю КПС «Поділля».

Таким чином, враховуючи все вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_4 не було доведено наявність у неї необхідних умов для набуття права на земельну частку (пай) та пропущено строк позовної давності, тому в задоволенні позовних вимог позивачці слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись Указом Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», ст.ст. 12, 19, 76, 81, 258, 259, 264, 265, 268, 352 ЦПК України,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МС №819572, виданий ОСОБА_2 РВУМВСУ в Тернопільській області 25.01.2008 року) до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Тернопільської області (місцезнаходження майдан ОСОБА_6,1 м.Збараж Тернопільської області, ), ОСОБА_5 сільської ради Збаразького району Тернопільської області (місцезнаходження вул.Грушевського,5 с.Стриївка Збаразького району Тернопільської області, ), відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження майдан ОСОБА_6,1 м.Збараж Збаразького району Тернопільської області) про визнання права на земельну частку (пай).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 29 червня 2018 року.

СУДДЯ : І. В. ГУДИМА