РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу у порядку загального позовного провадження ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України МТСБУ СБ України про відшкодування моральної і майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України МТСБУ СБ України про відшкодування моральної і майнової шкоди, мотивуючи тим, що 24.08.2016 року у м. Херсоні по проспекту А.Сенявіна ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц» д.н. НОМЕР_1, будучи неуважним не врахував дорожньої обстановки перед поворотом ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та не переконався що це буде безпечним, повернув ліворуч та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд Транзит» д.н. НОМЕР_2, належний ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_4, який рухався в крайній лівій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідач порушив п.2.3б,10.1,10.4 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч ст.124 КУпАП., про що було складено відповідний протокол. Крім того ОСОБА_2 керував транспортним засобом не маючи договору обовязкового страхування цивільної відповідальності.

Постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 24.11.2016 року на ОСОБА_2В ., визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження сума збитків складає 53440,79 грн.

У звязку з чим просить стягнути з ОСОБА_5 та МТСБ України матеріальну шкоду в сумі 54440,79 грн,,(залишкова ринкова вартість пошкодженого автомобіля в сумі 53440,79 грн., + витрати на проведення експертизи в сумі 1000,00 грн.,). Крім того просить суд стягнути моральну шкоду, яку оцінює в 15000,00 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, та представник відповідача ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України МТСБУ СБ України в судове засідання не зявилися, про причину неявки суд не сповістили, про день та час слухання справи повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №038247 виданого 12.07.2014 року, ОСОБА_1 належить на праві власності транспортний засіб «Форд Транзит», 1991 року випуску, д.н. НОМЕР_3.

Відповідно до постанови №672/1113/16-п від 24.11.2016 року, Городоцького районного суду Хмельницької області судом було встановлено, що 24.08.2016 року о 09 год.40 хв. в м. Херсоні по проспекту Адмірала Сенявіна ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц» д.н. НОМЕР_1, будучи неуважним не врахував дорожньої обстановки перед поворотом ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та не переконався що це буде безпечним, повернув ліворуч та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд Транзит» д.н. НОМЕР_2, належний ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_4, який рухався в крайній лівій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тим самим ОСОБА_2, порушив п.п.2.3б,10.1,10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. та стягнуто судовий збір в сумі 275,60 грн.

Виходячи з викладеного вбачається, що транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження за №93 від 19.09.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 в результаті вказаної ДТП спричинено матеріальну шкоду в розмірі 53440,79 грн. відповідно до товарного чеку від 19.09.2016 року вартість проведення експертизи склала -1000,00 грн. А тому загальна вартість матеріальної шкоди становить 54440,79 грн.

Крім того слід зазначити, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом не маючи при собі договору обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором.

В ст.526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України зробленого під час розгляду справи № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З огляду на такі обставини суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1, в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 53440,79 грн., кошторис автоекспертного дослідження у розмірі 1000 гривень 00 копійок

Судом також встановлено, що позивач було завдано моральної шкоди, яку вона оцінила в 15000,00грн, та зазначила, що вказаний транспортний засіб використовувався нею в підприємницькій діяльності з метою отримання доходу, з втратою автомобіля , було орушено її звичайний перебіг життя, що вплинуло на її рівень достатку і як наслідок викликало душевні хвилювання, які призвели до розладу здоровя.

Отже, з приводу вимог позивача про стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктами 1, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року визначено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що моральна шкода з урахуванням характеру поведінки та фізичних, душевних і психічних страждань позивача підлягає задоволенню частково, шляхом стягнення 1500 (одна тисяча пятсот ) гривень 00 копійок з відповідачів.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню, судові витрати по справі в розмірі 695,00 гривень необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141,247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 280-283, 354 ЦПК,, ст.ст. 13,23,1167, 1187 ЦК України, ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_6 Томашівни до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України МТСБУ СБ України про відшкодування моральної і майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України МТСБУ СБ України на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду в розмірі 54440,79 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України МТСБУ СБ України на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України МТСБУ СБ України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 695,00 грн. по 347,50 грн з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська