Провадження № 4-с/638/182/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді Семіряд І.В.

при секретарі Комлєві Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові скаргу цивільну справу № 638/20166/15-ц за скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3,

встановив:

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду зі скаргою, мотивуючи яку зазначило, що постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві (надалі Печерський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) ОСОБА_2 від 14 вересня 2017 року накладено на ПАТ КБ «ПриватБанк» у виконавчому провадженні № 54308732 штраф у розмірі 10 200 грн. за невиконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 травня 2016 року про зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_3, грошовими коштами на рахунку № 058510 у розмірі 26 054 грн. 44 коп. та надати можливість зняти вказані грошові кошти із карткового рахунку. Посилаючись на те, що постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 54308732 та про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн. на адресу банку не надходили, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило визнати бездіяльність державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 щодо не направлення копій постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення штрафу незаконною, визнати дії державного виконавця щодо накладення штрафу у розмірі 10200 грн. постановою від 14 вересня 2017 року незаконною, скасувати вказану постанову, зобов'язати державного виконавця дотриматися вимог п.3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2017 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 20.03.2018 Апеляційну скаргу ПАТ «Приват Банк» задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 24.11.2017 скасовано, скаргу ПАТ «Приват Банк» на дії державного виконавця направлено до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Учасники справи у судове засідання не зявились, причину не явки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомленні своєчасно та належним чином, їх неявка відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Частинами 1 та 2 статті 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Їх неявка, у разі належного повідомлення про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною пятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» який діяв на час предявлення виконавчого листа до виконання, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З матеріалів скарги вбачається, що копія постанови про відкриття провадження від 14.07.2017 року № 54308732 надійшла до банку лише 12.10.2017, що також підтверджується копією поштового конверту зі штемпелем почтового відділення про прийняття рекомендованого листа 09.10.2017, а також роздруківкою веб-сторінки укрпошта про відстеження почтового відправлення за штрих кодом 870, з якого вбачається, що відправлення вручено 11.10.2017 в 20.00 год. (а.с. 212-213).

Також, у виконавчому документі зазначено адресу боржника: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, однак постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана на адресу: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Отже, суд приходиться до висновку, що державним виконавцем порушено вимоги ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме порядок надсилання документів виконавчого провадження, що ніяким чином не спростовано державним виконавцем.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що державним виконавцем порушено порядок надсилання документів виконавчого провадження, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2017 року по виконавчому провадженні № 54308732, а отже рішення суду не виконано боржником у встановлений виконавцем строк з поважних причин, а саме не вчасне її отримання боржником, а відтак дії державного виконавця в частині винесення постанови про накладення штрафу незаконні, а сама постанова підлягає скасуванню.

Зі скаргою відповідно до поштового конверту, яким направлена скарга до суду, боржник звернулися до суду 13.10.2017 року, тобто у строк, передбачений ч.1 ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що державним виконавцем не були спростованні викладенні у скарзі обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо визнання неправомірними дії державного виконавця та необхідність скасувати постанови державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, про накладення штрафу № 54308732 від 10.08.2017 .

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Отже, про виконання ухвали, постановленої за результатами скарги державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2,повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 10, 13, 77, 78, 81,258, 259, 354, 447- 453 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 задовольнити .

Визнати дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, в частині винесення постанови про накладення штрафу № 54308732 від 10.08.2017 , незаконними.

Скасувати постанову державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, про накладення штрафу № 54308732 від 10.08.2017.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами скарги зобов'язати Печерський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві повідомити суд і заявника ПАТ КБ «Приват Банк» не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Семіряд