Постанова

Іменем України

22 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 175/3315/16-ц

провадження № 61-34150св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_9,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_9, яка підписана представником ОСОБА_10, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року у складі судді: Максюти Ж. І., та касаційну скаргу ОСОБА_6, яка підписана представником ОСОБА_10, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року у складі судді: Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року уточнені позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про стягнення заборгованості, визнання недійсним довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу задоволено.

У квітні 2017 року ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року повернуто ОСОБА_9 апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду із скаргою на ухвалу про відкриття провадження у справі у той час як цю справу вже розглянуто по суті і 18 жовтня 2016 року ухвалено заочне рішення, тому апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі підлягає поверненню.

У травні 2017 року ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року повернуто ОСОБА_6 апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду із скаргою на ухвалу про відкриття провадження у справі у той час як дану справу вже розглянуто по суті і 18 жовтня 2016 року ухвалено заочне рішення, тому апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі підлягає поверненню.

У червні 2017 року ОСОБА_9 через представника ОСОБА_10 подав касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржене рішення і направити справу до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала про відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності може бути оскаржена в апеляційному порядку, і така підстава для повернення апеляційної скарги як відсутність предмету спору або ж наявність рішення у справі, законом не передбачена.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_9

У червні 2017 року ОСОБА_6 через представника ОСОБА_10 подала касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржене рішення і направити справу до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала про відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності може бути оскаржена в апеляційному порядку, і така підстава для повернення апеляційної скарги як відсутність предмету спору або ж наявність рішення у справі, законом не передбачена.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі. за касаційною скаргою ОСОБА_6

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційних скаргах, з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

18 жовтня 2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області справу розглянуто по суті і ухвалено заочне рішення, яким уточнену позовну заяву ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про стягнення заборгованості, визнання недійсним довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу задоволено.

У квітні та травні 2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_6 звернулися із апеляційними скаргами на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року.

Згідно пункту 5 частини першої статті 293 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційних скарг) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

У частині другій статті 293 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційних скарг) заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов'язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У постанові Верховного Суду у складі ОбєднаноїПалати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 зроблено висновок, що: «[…] право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

Оскільки на момент подання апеляційних скарг на ухвалу про відкриття провадження справа була розглянута по суті судом першої інстанції, то заперечення учасників процесу щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності мають розглядатися апеляційним судом при оскарженні рішення, ухваленого по суті спору. У зв'язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності, підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про те, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржені ухвали без змін. Оскільки оскаржені рішення залишено без змін, а скарги без задоволення, то судовий збір за подання касаційних скарг покладається на осіб, які подали касаційні скарги.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, яка підписана представником ОСОБА_10, та касаційну скаргу ОСОБА_6, яка підписана представником ОСОБА_10, залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О.Антоненко

В. І. Журавель