Провадження № 2/344/3956/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №43 в будинку №12 по вул. Івана Павла ІІ в м.Івано-Франківську,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №43 в будинку №12 по вул. Івана Павла ІІ в м.Івано-Франківську, мотивуючи тим, що відповідач є його сином, зареєстрований в спірній квартирі, але з 2007 року в ній не проживає та не знявся з реєстраційного обліку по місцю проживання. Згоди на зняття з реєстрації в добровільному порядку позивач не може отримати, так як відповідач проживає далеко за межами України.

Жодних особистих речей відповідача в квартирі немає, витрати на утримання квартири не несе. Реєстрація ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою №43 в будинку №12 по вул. Івана Павла ІІ в м.Івано-Франківську.

Позивач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої вимоги заявленого позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі (а.с.30).

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.32).

З урахуванням думки позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.01.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.01.2007 року ОСОБА_1 є власником трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ вул. Івана Павла ІІ в буд. №12 № 43(а.с.8).

Як вбачається з довідки ЖБК «Будівельник» №14 від 23.08.2018 року виданій ОСОБА_1 в тому, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 № 43. Вданій квартирі проживають і прописані: ОСОБА_1, ОСОБА_3- дружина, ОСОБА_2- син 1983 р.н.(а.с.7).

Згідно акту виданого ОК «ЖБК «Будівельник» в буд. №12 в кваритирі №43 по вул. Івана Павла ІІ в м. Івано-Франківську прописані: ОСОБА_1, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_2 син. ОСОБА_2 прописаний, але не проживає більше 11 років, в чому засвідчують сусіди: ОСОБА_5 та ОСОБА_6Ф.(а.с.31).

Позивач ОСОБА_1 вказує, що реєстрація ОСОБА_2 у його квартирі, який насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню ним права на вільне користування майном. Крім цього, нарахування сум по оплаті житлово-комунальних послуг проводиться виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, створює перешкоди у здійсненні ним права вільного користування вказаною квартирою, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому слід визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування приміщенням - квартирою №43 в будинку №12 по вул. Івана Павла ІІ в м.Івано-Франківську.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 61, 64, 72 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №43 в будинку №12 по вул. Івана Павла ІІ в м.Івано-Франківську задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою №43 в будинку №12 по вул. Івана Павла ІІ в м.Івано-Франківську.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 21.11.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.