РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю представників позивача Барладіної С.Г.

Міняйла В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тін Імпекс" до ОСОБА_3, Шаровечківської сільської ради Хмельницького району про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ТОВ "Тін Імпекс" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, Шаровечківської сільської ради Хмельницького району про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 140 кв.м., що в АДРЕСА_1, укладеного 5 вересня 2008 року між ПВКМП "Агропостач" і ОСОБА_3, та визнання права власності на нежитлове приміщення площею 143,5 кв.м., що в АДРЕСА_1, за позивачем, посилаючись на те, що вказаний об'єкт нерухомості був двічі відчужений ПВКМП "Агропостач", незважаючи на те, що він припинив свою діяльність як юридична особа 26 жовтня 2006 року у зв'язку з визнаням його банкрутом.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явились без поважних причин, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України п раво власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Так, судом встановлено, що 12 січня 1999 року між ПВКМП "Агропостач" та ДП "Тін Імпекс" ТОВ компанії "Тін Імпекс ГМВХ Тітан і Нон Ферро Металле" укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за яким останній придбав приміщення будівлі складу площею 143,5 кв.м., що в АДРЕСА_1.

23 грудня 2003 року ДП "Тін Імпекс" ТОВ компанії "Тін Імпекс ГМВХ Тітан і Нон Ферро Металле" реорганізовано в ТОВ "Тін Імпекс".

Рішенням виконавчого комітету Шаровечківської сільської ради Хмельницького району №6 від 29 липня 2008 року вирішено присвоїти юридичну (поштову) адресу нежитловому приміщенню площею 140 кв.м., що знаходиться на території Шаровечківської сільської ради (на бувшому колгоспному дворі в с. Шаровечка Хмельницького району), АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Шаровечківської сільської ради Хмельницького району №7 від 29 липня 2008 року вирішено оформити права власності на нежитлове приміщення площею 140 кв.м., що в АДРЕСА_1, за ПВКМП "Агропостач".

5 вересня 2008 року між ПВКМП "Агропостач" та ОСОБА_3 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за яким останній придбав нежитлове приміщення площею 140 кв.м., що в АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду.

Як з'ясовано судом, предметом договору купівлі-продажу від 12 січня 1999 року є приміщення будівлі складу площею 143,5 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_1, а предметом договору купівлі-продажу від 5 вересня 2008 року є нежитлове приміщення площею 140 кв.м., яке знаходилось на бувшому колгоспному дворі в АДРЕСА_1).

Таким чином, представниками позивача не надано суду доказів, які б вказували на те, що вказані об'єкти нерухомості є одним і тим самим предметом спору.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13,263265 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 321 ч. 1, 328, 392 ЦК України, суд

вирішив:

У позові товариства з обмеженою відповідальністю "Тін Імпекс" до ОСОБА_3, Шаровечківської сільської ради Хмельницького району про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 140 кв.м., що в АДРЕСА_1, укладеного 5 вересня 2008 року між приватним виробничо-комерційним малим підприємством "Агропостач" і ОСОБА_3, та визнання права власності на нежитлове приміщення площею 143,5 кв.м., що в АДРЕСА_1, за товариством з обмеженою відповідальністю "Тін Імпекс", відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

26.11.2018