Справа № 346/4206/18
Провадження № 2/346/2015/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
судді: П'ятковського В. І.
за участю секретаря: Іванишин Х. І.
позивачки ОСОБА_1,
представника позивачки ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право на кристування житлом,
Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2003 року є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м. Коломия по вул. Чехова, 20, Івано-Франківської області. Право власносіт зареєстровано в Коломийському МБТІ 24 грудня 2003 року за реєстровим № 1366.
У вказаному будинку крім неї зареєстровані також її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, онук - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та невістка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Сімейне життя між сином та невісткою не склалось і 19 травня 2015 року шлюб між ними було розірвано.
У 2011 році відповідачка покинула будинок та з того часу в ньому не проживає, не бере участі в оплаті комунальних послуг та інших витратах на утримання будинку, її місце перебування не відоме, жодних засобів зв»язку з нею немає.
Реєстрація відповідачки у вказаному будинку позбавляє її, як власника, права в повній мірі володіти своїм майном.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідачка тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вищевказаному будинку, не цікавиться цим житлом, не допомагає в його утриманні і вказане житло не є для неї таким, що необхідне для проживання, то просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловою площею у її будинку.
В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять задовольнити позов, не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з»явилась з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлялась в установленому законом порядку.
Заслухавши пояснення позиваки, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.
Як видно із досліджених письмових доказів, позивачці належить житловий будинок № 20 по вул. Чехова в м. Коломия Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 грудня 2003 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1853 (а.с.4).
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Коломийським МБТІ 24 грудня 2003 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на вказане будинковолодіння за реєстроваим номером 1366 (а.с.5).
Із даних будинкової книги вбачається, що гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована у вищевказаному спірному будинку (а.с.6-10).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НМ № 060334 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано 19 травня 2015 року (а.с.12).
Наведені позивачкою обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначили, що відповідачка будинок позивачки покинула добровільно і з того часу минуло багато років. Знають, що даним будинком вона не цікавиться, в його утриманні участі не бере.
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що відповідачка не є членом сім»ї позивачки, отже являється наймачем житлового приміщення.
Відповідно до ст. 163 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених частиною 1 ст. 71 ЖК України.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, оскільки реєстрація відповідачки у житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, то суд вважає за можливе позов задовольнити.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 280-285 354, 355 ЦПК України суд,
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Чехова, 20, в м. Коломия, Івано-Франківської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2018 року.
Суддя П'ятковський В. І.