Справа № 418/2560/18
РІШЕННЯ
Іменем України
22 листопада 2018 року Міловський районний суд Луганської області
у складі:головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря Кірічевої К.В.
До суду звернувся представник позивача ОСОБА_2, ОСОБА_5 із позовною заявою у якій просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком № 30 по вул. Желєзнодорожна у смт. Мілове, Луганської області.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є одноосібним власником житлового будинку № 30 по вул.. Желєзнодорожна у смт. Мілове, Луганської області. У даному будинку залишається зареєстрованим його брат ОСОБА_3, який фактично там не проживає з 2014 року у звязку з його виїздом на постійне місце проживання у селище Черткове Ростовської області ОСОБА_4 Федерації, та вже є громадянином вказаної держави. Відповідач за комунальні послуги у будинку позивача не сплачує, участі в проведенні ремонтних робіт не приймає, станом будинку не цікавиться. Оскільки, відповідач залишається фактично зареєстрованим у вказаному будинку позивача, але не проживає в ньому, у позивача виникають проблеми у вигляді сплати надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються також і на відповідача, а також становить для позивача суттєві перепони у розпорядженні своїм нерухомим майном, у звязку з чим він змушений звернутися до суду.
Ухвалою суду від 22.10.2018 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, без їх виклику та надано відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Також, відповідачу запропоновано у наданий строк подати відзив на позовну заяву.
Відзив з запереченнями на позовну заяву проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач до суду не подав, однак повідомив суд про визнання позовних вимог, які просив задовольнити.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши письмові матеріали справи слід прийти до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного.
Згідно копії паспорту позивача ОСОБА_2, він є громадянином України.(а.с.8)
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.09.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності сформованого 13.09.2017 року, ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 30 по вул.. Желєзнодорожна у смт. Мілове Луганської області. (а.с. 9-10)
Згідно копії паспорту ОСОБА_3, є громадянином ОСОБА_4 Федерації та з 28.03.2017 року зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 Федерації .( а.с14)
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, позивачем доведено, що він є власником будинку № 30 по вул. Желєзнодорожна у смт. Мілове Луганської області, де залишається зареєстрованим відповідач, який не проживає в будинку з березня 2017 року. Саме реєстрація відповідача у вказаному будинку чинить перешкоди у здійснення позивачем права користування та розпоряджання належним йому будинком, у вигляді надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються і на відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 УК України).
Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як слід з ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, судом було встановлено, що відповідач з 30.11.2015 року отримав паспорт громадянина ОСОБА_4 Федерації та з 28 березня 2017 року зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 Федерації, у будинку позивача за адресою: вул. Желєзнодорожна, буд. 30, смт. Мілове Луганської областіне проживає, тобто є таким, що втратив право користування будинком належним на праві власності позивачу.
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 229, 263- 265, 405 ЦПК України, с. 71, 72 ЖК України,
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким що втратив право користування жилим будинком № 30 по вул.. Желєзнодорожна у смт. Мілове Луганської області, власником якого є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області.
Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Чехов