Ухвала

Іменем України

24 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 755/16267/17

провадження № 61-44123ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Акціонерне товариство «Нормарк»,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року у складі судді Вербової І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Нормарк» про вилучення з продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості та відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживачів, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 27 серпня 2018 року подав апеляційну скаргу, до якої, зокрема, додав заяву про забезпечення позову у справі, шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, а саме: продаж, зміна описів товару, переробка, обмін, застава, передавання, утилізація, тощо, щодо неякісних та екологічно небезпечних риболовних приманок, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві.

Свою заяву про забезпечення позову ОСОБА_4 мотивував, зокрема, тим, що зазначені ним види забезпечення позову повністю відповідають вимогам статті 150 ЦПК України, а також пункту 2 та 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», крім того, види забезпечення позову, які він просить застосувати, не є тотожними позовним вимогам, які передбачають цілковите вилучення неякісних та екологічно небезпечних товарів із продажу за рішенням суду по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року у задоволені заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено.

10 вересня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року, у якій просить скасувати вказане судове рішення, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення по суті заявлених вимог щодо забезпечення позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що оскільки заявник оскаржує в апеляційному порядку процесуальне рішенням суду першої інстанції про залишення його позовних вимог без розгляду з підстав передбачених пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України, то застосування заходів забезпечення позову є недоцільним.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не врахував та не застосував норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про національну безпеку України» є безпідставними, оскільки апеляційний суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, діяв відповідно до норм чинного цивільного процесуального законодавства України, при цьому, врахувавши те, що забезпечення позову за наявності залишеної позовної заяви без розгляду є передчасним та недоцільним, оскільки не відповідає самій суті забезпечення позову.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Отже, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Нормарк» про вилучення з продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості та відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик
рррл