П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року м. Київ

справа № 761/25018/17

провадження: 22-ц/824/1276/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - ШкоріноїО.І., суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В., за участю секретаря судового засідання -Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Служба безпеки України

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2,

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 25 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Рибака М.А.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України, треті особи: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стахановець ПРО», ОСОБА_6 про захист ділової репутації та спростовування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача і просив визнати недостовірною, такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2, ОСОБА_5. та ТОВ «Стахоновець ПРО», інформацію, поширену СБУ публічно ІНФОРМАЦІЯ_1 під час брифінгу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 керівник апарату Голови СБУ провів брифінг, під час якого, від імені СБУ, поширив інформацію відносно комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка є недостовірною та принижує ділову репутацію ТОВ «СТАХАНОВЕЦЬ ПРО», як власника виключних майнових прав на комп'ютерну програму «ІНФОРМАЦІЯ_2», та його і ОСОБА_5, як авторів даної програми.

Суть поширеної інформації полягає в наступному: 1) що за допомогою комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснюється віддалений контроль і зняття інформації без відома клієнта який придбав цей продукт; 2) що з 2016 року використання комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» заборонено в зв'язку з тим, що вона була визнана спеціальним технічним засобом; 3) що компанія, яка є розробником комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» співпрацює з Федеральною службою безпеки Російської Федерації; 4) що розробники комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» не повідомляють про всі функції, які існують в цьому продукті, насправді він дозволяє без відома власника, без відома того клієнта який придбав цей продукт, контролювати віддалено все те що обробляється, тобто всі документи, а вся інформація яка використовується на такому комп'ютері може бути отримана і завантажена на сервери, які знаходяться на території Російської Федерації; 5) що комп'ютерна програма «ІНФОРМАЦІЯ_2» дозволяє віддалено вмикати мікрофон, відеокамери, які наявні у відповідних комп'ютерах, без відома власника програмного продукту здійснювати повний контроль у тому приміщенні, де знаходиться такий комп'ютер; 6) заклик до всіх підприємців відмовитися від використання комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якому СБУ наголошує на тому, що сервери, на які може здійснюватися навантаження інформації з комп'ютерів, на яких встановлено дане програмне забезпечення знаходяться на території Російської Федерації, а сама компанія розробник співпрацює з Федеральною службою безпеки Російської Федерації.

Посилався на те, що інформація поширена невизначеній кількості людей, поширена інформація стосується програми, автором якої є позивач, та юридичної особи, що продає програму, засновником юридичної особи є позивач, інформація не відповідає дійсності і є недостовірною.

Посилаючись на зазначені обставини, і на підставі ст..47 Закону України «Про інформацію», ст.ст.3, 16, 94, ч.ч.1,4, 7 ст.277 ЦК України просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25 червня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Шевченківського районного суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі посилався на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають дійсності, оскільки дійсно на брифінгу була поширена інформація, яка стосується саме комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» та її розробників, якими є позивач та ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права № НОМЕР_1 від 4 січня 2011 року. Крім того, позивачем доведено, що інформація була поширена відповідачем, оскільки брифінг проводився відповідачем, відеозапис був розміщений на офіційному YouTube-каналі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Служба безпеки України просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що доводи скаржника щодо прийняття судом першої інстанції рішення не на його користь внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 7 вересня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року справа прийнята до провадження суду і призначена до розгляду в судове засідання на 12 листопада 2018 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2, ТОВ «Стахановець ПРО» - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник Служби безпеки України - ОСОБА_7 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, по день та час розгляду справи повідомлені, від ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив розглянути справу в його відсутність, а тому суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є авторами комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 4 січня 2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відбувся брифінг, участь в якому приймав керівник Апарату Голови СБ України ОСОБА_6. ОСОБА_6 від імені Служби проінформував громадськість про діяльність правоохоронного органу щодо здійснення дій у кримінальному провадженні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що стороною позивача не доведено, що поширена відповідачем інформація стосується певної фізичної особи, тобто позивача, та, що така інформація порушує його особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає позивачу повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Крім того, суд також зазначив про те, що ОСОБА_5 та ТОВ «Стахановець ПРО» не є позивачами у цій справі, вимог не заявляли, а у позивача відсутнє підтверджене законом право звертатись до суду із позовом в інтересах вказаних осіб.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам та вимогам матеріального закону.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, зважаючи на те, що ні ОСОБА_5, ні ТОВ «Стахановець ПРО» до суду з позовними вимогами до відповідача не зверталися, а у ОСОБА_2 відсутнє підтверджене законом право звертатися до суду в інтересах ОСОБА_5, ТОВ «Стахановец ПРО», суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для вирішення вимог щодо цих осіб.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 керівник апарату голови СБ України провів брифінг, під час якого, від імені СБ України поширив інформацію відносно комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка є недостовірною та принижує ділову репутацію ТОВ «Стахановець ПРО», як власника виключних майнових прав на комп'ютерну програму «ІНФОРМАЦІЯ_2», та права ОСОБА_2 і ОСОБА_5, як авторів даної програми.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача посилався на те, що головним слідчим управлінням СБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.359 КК України, ОСОБА_2 повідомлено про підозру в незаконному збуті спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчиненому повторно, за попередньою змовою, групою осіб, в тому числі з представником створених на території України ТОВ «Стахановець ПРО». В ході проведення брифінгу, ІНФОРМАЦІЯ_1 начальник Апарату Голови СБУ ОСОБА_6 проінформував громадськість про діяльність СБУ, яка проводиться відповідно до визначеної Законом компетенції, інформація щодо особи позивача на вказаному брифінгу взагалі не озвучувалась.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Службу безпеки України» Служба безпеки України - державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.

Статтею 2 цього закону визначено, що до завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Службу безпеки України» Служба безпеки України інформує про свою діяльність через засоби масової інформації, шляхом надання відповідей на запити на доступ до публічної інформації та в інших формах у визначеному законодавством порядку.

Отже, законом передбачено право громадськості на отримання інформації про діяльність Служби безпеки України, яка має бути доведена до відома громадян, зокрема, через засоби масової інформації.

Ні відповідачем, ні третьою особою не заперечується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відбувся брифінг і ОСОБА_6, займаючи на той час посаду Керівника апарату Голови СБ України, проінформував громадськість про проведення слідчих дій в рамках кримінальних проваджень, що здійснюється СБУ, а також інші результати діяльності Служби..

Відповідно до ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Згідно з ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та(або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.14 постанови № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Службою безпеки України, від імені якої на брифінгу ІНФОРМАЦІЯ_1 виступав Керівник апарату Голови СБ України, була поширена інформація щодо особи ОСОБА_2, як автора твору - комп'ютерна програма «ІНФОРМАЦІЯ_2», стороною позивача у передбаченому ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України порядку суду не надано.

Представник відповідача в своїх поясненнях в суді, а третя особа ОСОБА_6 в письмових поясненнях заперечували, що в озвученій ОСОБА_6 інформації містилися твердження щодо вчинків та поведінки позивача. Судом першої інстанції під час огляду веб-сайту із записом брифінгу ОСОБА_6 не встановлено, що останній в своїй інформації посилався на особу ОСОБА_2

Отже, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено, що інформація, яка містилися у виступі ОСОБА_6, стосувалася безпосередньо особи позивача, а також що така інформація порушує особисті немайнові права позивача, завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, перешкоджає позивачу повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2,

Сам по собі факт, що ОСОБА_2 є автором твору - комп'ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», не дає підстав уважати його права порушеними через подання уповноваженими посадовими особами СБУ інформації громадськості про стан проведення кримінального розслідування.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки наявним в матеріалах справи доказам, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду м.Києва ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З урахуванням наведено, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,-

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2,- залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 25 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 21 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова