Ухвала

23 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 172/764/17-ц

провадження № 61-45646ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року у справі за позовом Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Садове» про визнання недійсним договору оренди землі та застосування наслідків недійсності правочину, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Садове» до ОСОБА_1, Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор», третя особа - Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До касаційної скарги додано клопотання, у якомузаявник просить поновити строк на касаційне оскарження, вважаючи, що він пропущений з поважних причин. Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області посилається на те, що 03 травня 2018 року у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови апеляційного суду. 16 травня 2018 року та 10 серпня 2018 року представник заявника звертався до суду апеляційної інстанції із заявами про видачу повного тексту цього судового рішення, однак такий отримано ним лише 31 серпня 2018 року в суді першої інстанції, куди було перенаправлено його заяву. 28 вересня 2018 року Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області вже зверталася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року, однак таку ухвалою від 19 жовтня 2018 року повернуто, оскільки вона була підписана особою, яка не мала права її підписувати.

У відповідності до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертоїстатті 392 ЦПК України заявником не додано до неї документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання, у якому Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області просить відстрочити їй сплату судового збору до ухвалення судом касаційної інстанції рішення у справі, посилаючись на відсутність коштів, однак не додає жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до положень статті 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України враховуючи майновий стан сторони, за певних умов суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку з цим, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору або відстрочення такої сплати.

Наведені у касаційній скарзі підстави для відстрочення сплати судового збору не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють його сплату, а тому враховуючи, що безпідставне відстрочення сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складав 1 600,00 грн.

Частинами третьою, п'ятою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах

На підставі викладеного, виходячи з наявності у справітрьох позовних вимог немайнового характеру, враховуючи зустрічний позов, заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання даної касаційної скарги у розмірі 9 600,00 грн (1 600,00 х 3 х 200%)

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати відповідний документ.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначеного недоліку.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Васильківській районній державній адміністрації Дніпропетровської області строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року.

У задоволенні клопотання Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 21 грудня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов