Номер провадження 22-ц/4804/20/18
Головуючий в 1 інстанції: Чернобай А.О.
Суддя-доповідач: Тимченко О.О.
У Х В А Л А

21 листопада 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Тимченко О.О.,

суддів: Дундар І.О., Краснощокової Н.С.,

за участю секретаря: Ситнік Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/16807/17 за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол», Дочірнього підприємства «Хімік» публічного акціонерного товариства «Азот» про визнання дій противоправними, стягнення невиплачених коштів при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» та ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2018 року (суддя Чернобай А.О.),-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що у серпні 2012 року відповідно до наказу № 1386 від 06.08.2012 року був прийнятий на посаду старшого механіка по ремонту динамічного обладнання ремонтної служби об'єднаного заводу карбамід ПрАТ «Концерн Стирол». 19 квітня 2017 року його звільнено із займаної посади на підставі ст. 36 КЗпПУ за згодою сторін. ПрАТ «Концерн стирол» в день звільнення в порушення вимог ст. 116 КЗпПУ не було проведено розрахунку із виплати заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки, яка не виплачена і по сьогоднішній час. 01.08.2015 року ПрАТ «Концерн стирол» уклав договір доручення з ДП «Хімік» ПАТ "Азов, згідно якого останній зобов'язується від імені та за рахунок ПрАТ «Концерн стирол» виконувати грошові зобов'язання. Заборгованість по заробітній платі складає 43 885, 43 грн. Враховуючи, що відповідач порушив строк виплати заробітної плати відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати, то індекс інфляції за період з січня 2017 року по вересень 2017 року складає 2 646, 15 грн. Заборгованість із заробітної плати з урахуванням індексу інфляції за період з квітня 2017 року по жовтень 2017 року складає разом 46 531,58 грн. Також позивачу при звільненні не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 22 296,29 грн. На підставі ст. 117 КЗпПУ просить стягнути середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 14.04.2017 року по 01.11.2017 року у розмірі 49 297,78 грн. Оскільки ПрАТ «Концерн стирол» не виконав у повному обсязі свої зобов'язання із своєчасної виплати заробітної плати, відповідно не виконав і зобов'язання із нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску. Тому вважає, що необхідно стягнути з відповідачів на його користь заборгованість з єдиного соціального внеску 28 064,17 грн. Також в день звільнення з ним не було проведено розрахунку відповідно до статті 116 КЗпП України, тому вважає за можливим стягнути з відповідачів 3% річних, нарахованих на суму невчасно виплаченої заробітної плати у розмірі 707 грн. та моральну шкоду у розмірі 50% від невиплаченої заробітної плати 21 942,72 грн.

Просив суд: визнати незаконними дії ПрАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» щодо несвоєчасного проведення розрахунків із виплати заробітної плати з ОСОБА_2 Стягнути з ПрАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» на його користь заборгованість по заробітній платі при звільненні з урахуванням індексу інфляції у розмірі 46 531,58 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 22 296,29 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 14.04.2017 року по 01.11.2017 року у розмірі 49 297,78 грн., 3% річних, нарахованих на суму невчасно виплаченої заробітної плати у розмірі 707 грн., заборгованість з єдиного соціального внеску у розмірі 28 064,17 грн. та моральну шкоду у розмірі 21 942,72 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ «Концерн Стирол», Дочірнього підприємства «Хімік» ПАТ «Азот» про визнання дій протиправними, стягнення невиплачених коштів при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Хімік» Публічного акціонерного товариства «Азот» про визнання дій протиправними, стягнення невиплачених коштів при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «Концерн Стирол» на користь ОСОБА_2 суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 43 885,43 грн. з утриманням з ПрАТ «Концерн стирол» з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «Концерн Стирол» відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «Концерн Стирол» в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 та ПрАТ «Концерн Стирол» подали апеляційні скарги.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати судове рішення частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ПрАТ «Концерн Стирол» в апеляційній скарзі просив скасувати судове рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_2 з ПрАТ «Концерн Стирол» 43 885, 43 грн. заборгованості по заробітній платі та прийняти нове рішення , яким у задоволенні вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з ПрАТ «Концерн Стирол» 43 885, 43 грн. заборгованості по заробітній платі відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Встановлено, що Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у подібних правовідносинах - у справі №582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

З огляду на обставини справи №582/1001/15-ц вбачається, що Верховному Суду необхідно вирішити питання про правильне застосування норм статей 34, 113 КЗпП України, статей 1 та 12 Закону України «Про оплату праці», статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки», зокрема, шляхом роз'яснення:

1. Чи вважається простоєм не з вини працівника неможливість виконання ним трудових обов'язків внаслідок припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил), який оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу);

2. Чи вважається припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) простоєм, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з вини працівника, коли за працівником зберігається середній заробіток.

3. Чи допускається оформлення підприємством працівнику відпустки без збереження оплати праці на період припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) без відповідної заяви працівника про це та без обмеження такої відпустки конкретним строком.

Верховний Суд зазначив, що, враховуючи численні випадки припинення діяльності підприємств (в тому числі державних установ) на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) правове врегулювання характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, містить виключну правову проблему та необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики як в порядку цивільного, так і адміністративного судочинства.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, а саме фізичної особи, яку звільнено в листопаді 2017 року, та підприємства, яке припинило діяльність на території проведення антитерористичної операції, а також об'єкта та предмета правового регулювання, а саме характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, а також умов застосування правових норм.

Враховуючи, що у справі №582/1001/15-ц, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду і даної цивільної справи № 234/16807/17,тотожні об'єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, суд вважає, що існують підстави для зупинення провадження у справі у відповідності до положень п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 252, 253, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі № 234/16807/17 за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол», Дочірнього підприємства «Хімік» публічного акціонерного товариства «Азот» про визнання дій противоправними, стягнення невиплачених коштів при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» та ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2018 року (суддя Чернобай А.О.), зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у цивільній справі №582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді

Повне судове рішення складено 22 листопада 2018 року.

Суддя: О.О.Тимченко