Провадження № 2/522/3696/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Харчовик», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про скасування рішень та усунення перешкод у користуванні знаком для товарів і послуг,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2017 року приватне акціонерне товариство «Болградський виноробний завод» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Харчовик», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про скасування наказу Державної служби інтелектуальної власності України «Про затвердження рішення Апеляційної палати» від 11.01.2017 року № 03-4 та рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 19.12.2016 року, яке було ухвалено за заявою Приватного акціонерного товариства «Харчовик», ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Харчовик» усунути перешкоди у користуванні знаком «BOLGRAD», який на праві власності належить позивачу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Харчовик» звернулись до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з проханням визнати добре відомим знак «БОЛГРАД» (свідоцтво № 40201), а не знак «BOLGRAD», який визнаний добре відомим в України; позивач користується знаком «BOLGRAD» на праві власності (свідоцтво № 53500); відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Харчовик» здійснюють перешкоду у користуванні знаком «BOLGRAD», який на праві власності належить позивачу; Міністерством економічного розвитку і торгівлі України порушено законодавство України при ухваленні оскаржуваних рішень; рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України порушують права та законні інтереси позивача.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням положень Порядку визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державного департаменту інтелектуальної власності, затвердженої Наказом Міністерства освіти і науки України від 15 квітня 2005 року № 228, що є підставою для скасування оскаржуваного наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11.01.2017 року № 03-4, яким затверджено рішення апеляційної палати від 19.12.2016 р.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 02 серпня 2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

11.10.2017 року представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України подав заперечення, якими заперечував проти позову, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

14.11.2017 року представником ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Харчовик» подано заперечення, якими представник відповідачів заперечував проти позову, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю з урахуванням того, що позовна заява не містить доказів того, що оскаржуване рішення та оскаржуваний наказ суперечать законодавству, а твердження позивача, викладені в позовній заяві є неправдивими та необґрунтованими, оскільки позивачу не належить на праві власності знак «BOLGRAD».

З 15.12.2017р. набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII. Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25.07.2018 року позивач подав відповідь на відзив.

31.08.2018 року ОСОБА_5 «Харчовик» подано заперечення на відповідь на відзив.

12.11.2018 р. до початку судового засідання до канцелярії Приморського районного суду міста Одеси надійшло клопотання представника Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про розгляд справи за відсутності представника Міністерства з проханням відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Харчовик» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 є власниками знаку для товарів і послуг «BOLGRAD», за свідоцтвом України № 151733 від 27.02.2012 (дата подання заявки 11.10.2010р.), який зареєстрований відносно товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг (МКТП).

Відповідно до ст. 495 Цивільного кодексу України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Згідно положень ч. 5 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі ОСОБА_6 № 3689) Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати.

19 грудня 2016 року Колегія Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України (правонаступником якої є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) своїм Рішенням за результатом розгляду заяви ОСОБА_5 «Харчовик», ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 визнала знак «BOLGRAD» добре відомим в Україні для товарів 33 класу МКТП «вина; шампанське (вина ігристі); коньяк (бренді)» станом на 31.12.2014 р.

Вказане рішення затверджене наказом «Про затвердження рішення апеляційної палати» № 03-4 від 11.01.2017 року Державної служби інтелектуальної власності (правонаступником якої є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України).

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням положень наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Порядку визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державного департаменту інтелектуальної власності» від 15.04.2005 № 228 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2005 року за №471/10751, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та оскаржуваного наказу та зобовязання ОСОБА_5 «Харчовик», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні знаком «BOLGRAD», який належить позивачу на праві власності.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Харчовик» вже більше двадцяти років займається виробництвом та реалізацією товарів 33 класу МКТП алкогольними напоями. Створення портфелю інтелектуальної власності позивачів розпочалось із реєстрації на ім'я ВАТ«Харчовик» (правонаступником якого є ОСОБА_5 «Харчовик») комбінованого знака для товарів і послуг «Болград», який 17.05.2004 року був зареєстрований на підставі свідоцтва України № 40201 для товарів 33 класу МКТП: «вина», а також послуг 35 класу МКТП «імпортно-експортні агентства; сприяння продажеві», з датою подання заявки № НОМЕР_1 від 20.06.2003 року. На даний час свідоцтво є дійсним (очікувана дата закінчення строку дії свідоцтва: 20.06.2023р.), а власниками цього свідоцтва є ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 є власниками знаку для товарів і послуг «BOLGRAD» за свідоцтвом України № 151733 від 27.02.2012 р. з датою подання заявки № m201015656 від 11.10.2010 р., який зареєстрований відносно товарів 33 класу МКТП. Власником вказаного знаку до 27 жовтня 2014 року було ВАТ «Харчовик».

Інтенсивне використання позивачами знака для товарів і послуг «BOLGRAD», за свідоцтвом України № 151733 від 27.02.2012 р. стало підставою для визнання Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України цього знака добре відомим в Україні у відношенні ОСОБА_5 «Харчовик», ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 для товарів 33 класу МКТП «вина; шампанське; (вина ігристі); коньяк; (бренді)» станом на 31 грудня 2014 року, що підтверджується відповідним рішенням Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 19.12.2016р., затвердженого Наказом Державної служби інтелектуальної власності № 03-4 від 11.01.2017 року.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 25 Закону № 3689, охорона прав на добре відомий знак здійснюється згідно з статтею 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності (995_123) та цим Законом на підставі визнання знака добре відомим Апеляційною палатою або судом. Порядок визнання Апеляційною палатою знака добре відомим в Україні встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Порядок визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державного департаменту інтелектуальної власності затверджено наказом Міністерства освіти і науки України № 228 від 25.04.2005 р.

Постановою Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності», був затверджений початок ліквідації Державної служби інтелектуальної власності (ДСІВ) та покладення функцій з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Згідно з абз.1 ст. 2 Постанови Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2016 р. №585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності», Міністерство економічного розвитку і торгівлі є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

При цьому, абз. 2 ст. 2 Постанови Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2016 р. №585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» передбачено, що Державна служба інтелектуальної власності продовжує здійснювати повноваження та функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення зазначених повноважень та функцій Міністерством економічного розвитку і торгівлі.

18 травня 2017 року була опублікована та одразу набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 320 від 11.05.2017 року «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі», відповідно до якої було прийнято пропозицію Міністерства економічного розвитку і торгівлі щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 585 "Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 71, ст. 2374) функцій і повноважень Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується.

Таким чином, до 18 травня 2017 року повноваження щодо визнання знака добре відомим в Україні мала Державна служба інтелектуальної власності, правонаступником якого є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідно до статті 25 Закону № 3689 при визначенні того, чи є знак добре відомим в Україні, можуть розглядатися, зокрема, такі фактори, якщо вони є доречними: ступінь відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого використання знака; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування знака, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів та/або послуг, щодо яких знак застосовується; тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію знака за умови, що знак використовується чи є визнаним; свідчення успішного відстоювання прав на знак, зокрема територія, на якій знак визнано добре відомим компетентними органами; цінність, що асоціюється зі знаком.

ОСОБА_6 № 3689, регулюючи відносини, які пов'язані із визнанням знака добре відомим наділяє апеляційну палату Державної служби інтелектуальної власності або суд правом за своїм розсудом розглядати окремі фактори та визначати доречність їх застосування щодо кожного конкретного знака, який визнається добре відомим.

Як вбачається зі місту ч. 2 статті 25 Закону№ 3689, знак може бути визнаний добре відомим незалежно від реєстрації його в Україні, за умови встановлення колегією Апеляційної палати доречних факторів, передбачених Законом.

В той же час, Законом № 3689 не передбачено положень, які б зобовязували Апеляційну палату під час встановлення того, що знак є добре відомим враховувати наявність реєстрацій знаків для товарів і послуг, на імя інших третіх осіб.

Оскаржуване Рішення від 19.12.2016 року Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у вступній, а також в резолютивній його частинах містить зображення знаку «BOLGRAD», який визнано добре відомим в Україні, що спростовує твердження позивача що Рішення від 19.12.2016 року не містить зображення добре відомого знаку.

ОСОБА_5 «Харчовик» (як попередній власник знаку «BOLGRAD», та виробник виноробної продукції з зазначеним знаком) разом з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 був заявником до Державної служби інтелектуальної власності України про визнання знаку «BOLGRAD», добре відомим в Україні, що спростовує твердження Позивача, що «безпідставно спірним наказом та рішенням добре відомість знаку покладено і на Приватне акціонерне товариство «Харчовик»

Керуючись статтею 25 Закону № 3689, якою передбачено, що при визначенні того, чи є знак добре відомим в Україні, можуть розглядатися, фактори, які є доречними, колегія Апеляційної палати для визначення того, чи є знак «BOLGRAD» добре відомим в Україні станом на 31.12.2014 року, розглянула та взяла до уваги, зокрема, такі фактори, як: Ступінь відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства. Відповідно до рішення Апеляційної палати від 19.12.2016 року колегією Апеляційної палати досліджено матеріали заяви та встановлено, що за результатами дослідження документів, наданих заявниками на підтвердження відомості знака «BOLGRAD», він, на вказану в заяві дату 31.12.2014 р. мав широку відомість та отримав визнання у відповідному секторі суспільства. Надані документи та матеріали свідчать також про те, що популярність та високий рівень довіри споживачів до товарів, що реалізуються під знаком «BOLGRAD», підтримується заявниками; Тривалість, обсяг та географічний район будь якого використання знака. Відповідно до рішення Апеляційної палати від 19.12.2016 року за результатом розгляду наданих заявниками відомостей та доказів колегія Апеляційної палати дійшла висновку, що вони підтверджують факт тривалого, безперервного та у значних обсягах використання знака «BOLGRAD» в Україні та на території інших країн станом на 31.12.2014 р.; Тривалість, обсяг та географічний район будь якого просування знака, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів, щодо яких знак застосовується. Відповідно до рішення Апеляційної палати від 19.12.2016 року за результатами дослідження зазначених документів колегія Апеляційної палати дійшла висновку, що надані відомості свідчать про здійснення заявниками протягом тривалого часу значних заходів з рекламування та іншого просування знака «BOLGRAD», завдяки чому станом на 31.12.2014 р. знак став добре відомим широкому колу споживачів; Тривалість та географічний район будь яких реєстрацій та / або заявок на реєстрацію знака. Відповідно до рішення Апеляційної палати від 19.12.2016 р. на підтвердження факту реєстрацій знака заявники надали інформацію щодо реєстрацій знаків «BOLGRAD» та інших знаків, що містять як елемент знак «BOLGRAD». Заявники є власниками більше, ніж 80 свідоцтв України на знаки для товарів і послуг; Свідчення успішного відстоювання прав на знак. Відповідно до рішення Апеляційної палати від 19.12.2016 заявники відстоюють права на знак «BOLGRAD» проти недобросовісних дій осіб, які імітували такий знак та фальсифікували, марковану ним продукцію. Як докази успішного відстоювання прав на знак заявниками надано копію рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07.10.2011р. про задоволення позову ОСОБА_5 «ХАРЧОВИК» та дострокове припинення дії свідоцтва України № 60289 щодо товарів 33 класу МКТП.

Вищезазначене спростовує твердження Позивача про те, що рішення Апеляційної палати від 19.12.2016 має виключно змістовну частину пояснень ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Харчовик», а не має обґрунтування та доводів Апеляційної палати за правилами наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Порядку визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державного департаменту інтелектуальної власності» від 15.04.2005 року № 228.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про скасування оскаржуваного рішенні та наказу задоволенню не підлягають, оскільки оскаржуване рішення прийняте з повним дослідженням всіх обставин ступеню відомості знаку «BOLGRAD» в Україні.

Твердження позивача що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Харчовик», звернулись до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з проханням визнати добре відомим знак «БОЛГРАД» (свідоцтво № 40201) спростовується наявними в матеріалах справах доказами, в тому числі самим оскаржуваним рішенням та наказом, в яких зазначено що заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 «Харчовик» була подана про визнання добре відомим в Україні саме знака «BOLGRAD».

Також не відповідає дійсності та матеріалам справи твердження позивача, що він користується знаком «BOLGRAD» на праві власності (свідоцтво № 53500), що підтверджується наступним: у позивача відсутнє право власності на знак «BOLGRAD»; право власності на знак для товарів та послуг «BOLGRAD» належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва на знак для товарів та послуг № 151733 від 27.02.2012 р.; Свідоцтво № 53500, на яке посилається позивач, було видане Закритому акціонерному товариству «Болградський виноробний завод» на комбінований знак для товарів та послуг «Болград», і крім того, це Свідоцтво № 53500 припинило свою дію ще 15.07.2013 року.

Крім того, не підтверджується матеріалами справи, а позивачем не доведено, та не надано будь-яких доказів про здійснення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 «Харчовик» перешкод в користуванні Позивачем знаком «BOLGRAD» за Свідоцтвом № 53500, який на праві власності належить Позивачу. Судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що право власності на знак для товарів та послуг «BOLGRAD» належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а Свідоцтво № 53500, на яке посилається позивач, припинило свою дію ще з 15.07.2013 р.

Знаки для товарів 33 класу МКТП за свідоцтвами України № 40201 та № 151733, власниками яких є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 «Харчовик» заявлені на реєстрацію в Україні та зареєстровані раніше, ніж знаки для товарів 33 класу МКТП за свідоцтвами України № 125165, 125166, 152125, 152126, 152127, 153486, 153487, 165448, 219488, власником яких є Позивач.

Крім того, всі товари відносно яких зареєстровані знаки за вищезазначеними свідоцтвами України, власником яких є ОСОБА_5 «Болградський виноробний завод», є спорідненими та тотожними з товарами, відносно яких зареєстровані свідоцтва України, власником яких є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, (товари 33 класу МКТП алкогольні напої).

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону № 3689 Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати.

Власниками знаку для товарів та послуг «BOLGRAD» є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на підставі Свідоцтва на знак для товарів та послуг № 151733 від 27.02.2012 р., а тому ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно до вимог діючого законодавства України мають право забороняти іншим особам, включаючи і Позивача використовувати їх зареєстрований знак, або навіть, схоже із зареєстрованим знаком позначення.

Визнання Міністерством економічного розвитку і торгівлі України знаку «BOLGRAD» добре відомим в Україні станом на 31.12.2014 р. не позбавляє права ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 як власників Свідоцтва № 151733 від 27.02.2012 р. забороняти Позивачу використовувати знак «BOLGRAD» або інші позначення, схожі з зареєстрованим знаком «BOLGRAD», тому рішення Міністерства жодним чином не порушують права та законні інтереси Позивача.

Таким чином позовні вимоги Позивача до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 «Харчовик» про усунення перешкод у користуванні знаком «BOLGRAD», який належить позивачу на праві власності необґрунтовані, безпідставні та не відповідають наявним в справі доказам, у звязку з чим не підлягають задоволенню.

Суд також приймає до уваги Висновок експертів № 203/17 за результатами додаткової комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі № 760/5128/17 від 24 листопада 2017 р. Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності за вих. №9/4 від 24.11.2017 р., яким встановлено наступне:

-Словесний елемент «Болград» у складі знака для товарів та послуг за свідоцтвом № 40201 має самостійну розрізняльну здатність;

-Знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 125165, 125166, 152126, 152127, 153486, 153487, 165448, 219488 (право власності на які належить Позивачу) є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України №40201, № 151733 (право власності на які належить Відповідачам- 1,2,3);

-Використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 125165, 125166, 152126, 152127, 153486, 153487, 165448, 219488 може вводити в оману щодо особи виробника.

Наданий представником відповідача ОСОБА_5 «Болградський виноробний завод» Висновок від 04 вересня 2017 року науково-правової експертизи щодо відповідності законодавству України, обєктивності обгрунтованості оскаржуваного рішення від 19.12.2016 р., який складений патентним повіреним України, кандидатом юридичних наук ОСОБА_7, який не має кваліфікації судового експерта, не є допустимим доказами в розумінні ст. 78 ЦПК України, оскільки такий висновок виконаний поза процедурою, передбаченою Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р.

Також, відповідно до приписів ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта не можуть бути питання права, а відповідно до п. 2.3. Інструкції про експертизи Експерту забороняється вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та зясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами, до яких і відноситься наказ Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Порядку визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державного департаменту інтелектуальної власності» від 15.04.2005 № 228.

Крім того, науково-правова експертиза відповідно до п. 1.2. Інструкції про експертизи не відноситься до основних видів (підвидів) експертиз, якими відповідно до зазначеного пункту є: Криміналістична, Інженерно-технічна, Економічна, Товарознавча, Експертиза у сфері інтелектуальної власності, Психологічна, Мистецтвознавча, Екологічна, Військова.

Крім того, не відповідає фактичним обставинам та спростовується матеріалам справи твердження позивача що Міністерство також погоджується з висновком складеної науково-правової експертизи від 04.09.2017 року, як джерело відомостей, згідно якої рішення Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (правонаступник Державної служби інтелектуальної власності України) від 19.12.2016 року є необєктивним і необґрунтованим».

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до ч 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права;2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином позовні вимоги Позивача про скасування оскаржуваного рішення та оскаржуваного наказу та про зобовязання усунути перешкоди у користуванні знаком «BOLGRAD», який належить позивачу на праві власності не відповідають способам захисту, встановленим ЦК України та ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, ст. 495 Цивільного кодексу України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити приватному акціонерному товариству «Болградський виноробний завод» у задоволенні позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Харчовик», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про скасування рішень та усунення перешкод у користуванні знаком для товарів і послуг.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22 листопада 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

12.11.2018