Справа №521/4427/18
Провадження №2/521/2584/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення аліментів та стягнення заборгованості по сплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення аліментів та стягнення заборгованості по сплаті аліментів.

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що згідно із рішенням Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 30 вересня 2009 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно, з 11 серпня 2009 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17 квітня 2027 року.

Але рішення суду відповідачем не виконується, у звязку з чим у ОСОБА_3 утворилась заборгованість по аліментам в загальному розмірі 40 449,00 гривень.

У звязку з викладеним, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у звязку із несплатою аліментів за період з листопада 2015 року до серпня 2017 року у розмірі 11 243,70 гривень; заборгованість по сплаті аліментів за період з листопада 2015 року до серпня 2017 року у розмірі 40 449,00 гривень та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення з нього пені у звязку із несплатою аліментів, посилався на те, що в нього відсутні реквізити ОСОБА_5 Звертав увагу суду, що не ухиляється від сплати аліментів на дитину.

Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявилась, але від особи надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності в порядку ст. 211 ч.3 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не зявився, але від особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності в порядку ст. 211 ч.3 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2009 року, зокрема, стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 11 серпня 2009 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17 квітня 2027 року.

Судом звернуто увагу, що рішенням Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 28 липня 2010 року по цивільній справі №2-5900/10 шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розірвано.

Як вбачається із ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Як вбачається із ст. 180 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.ч. 1,2,3 СК України Стаття 181способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У силу ст. 182 ч. 1,2,3 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 184 ч.ч.1,2 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При цьому, відповідно до ст. 191 ч.ч.1,2 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Як свідчить розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем Другого Київського ВДВС міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції, станом на 01 вересня 2017 року у ОСОБА_3 наявна заборгованість по аліментах в розмірі 34 413,62 гривень. Судове рішення не виконується.

Виходячи із вищевказаного розрахунку, звертаючи увагу на середньомісячну зарплату за 2017 рік у розмірі 6036,00 гривень, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 за період з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року складає:6036,00 х ? х 4 =6036,00 гривень.

Таким чином, сума заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 на утримання дитини за вищевказаним розрахунком за період з листопада 2015 року до 31 грудня 2017 року складає 40449,62 гривень.

З даним розрахунком суд погоджується та вбачає його обґрунтованим, стягненню підлягає вищевказана сума.

Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. У разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобовязаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обовязок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку - після спливу семи днів після предявлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.

Заявляючи позовні вимоги у вигляді стягнення пені за час прострочення сплати аліментів у розмірі 11 243,70 гривень за період з листопада 2015 року до 31 грудня 2017 року, позивач виходить із відповідного розрахунку із урахуванням загальної суми заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період, що складає 34 413,62 гривень.

З даним розрахунком суд погоджується та вбачає його обґрунтованим, стягненню підлягає також пеня у розмірі 11 243,70 гривень за період прострочення з листопада 2015 року до 31 грудня 2017 року включно.

Відповідно до ст. 141 ч.1,6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Сторона позивача також просила стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 гривень.

Дійсно, згідно із ст. 137 ч.ч. 1,2 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст. 141 ч.2 ЦПК України інші судові витрати, повязані із розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову, - на відповідача.

Проте, належного доказу на підтвердження суми, витраченої на правову допомогу стороною позивача суду не надано.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим відмовити у задоволенні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_3 суми витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 гривень відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 137, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення аліментів та стягнення заборгованості по сплаті аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з листопада 2015 року до 31 грудня 2017 року включно в загальному розмірі 40449,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) у звязку із простроченням сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період прострочення з листопада 2015 року до 31 грудня 2017 року включно в загальному розмірі 11 243,70 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 704,80 гривень.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про сторін та інших учасників справи згідно статті 265 ч.5 п.4:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 65080, АДРЕСА_1, паспорт серії КМ №076987, виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 04 грудня 2002 року.

Відповідач: ОСОБА_3, останнє відоме місце реєстрації: 65000, м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 48, к. 1, кв. 8, інші відомості не відомі.

Суддя: І.В. Плавич

/підпис/

З оригіналом згідно. Рішення суду набрало законної сили 25.02.2013 року.

Оригінал

З оригіналом згідно. Рішення суду набрало законної сили 25.02.2013 З оригіналом згідно. Рішення суду набрало законної сили 25.02.2013 року.