Ухвала

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 753/23698/15-ц

провадження № 61-22165св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Сокуренко Наталія Вікторівна,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва в складі судді Сухомлінова С. М. від 03 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2017 року в складі колегії суддів: Слободянюк С. В., Левенця Б. Б., Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний

банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду

з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 07 листопада 2005 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконував і допустив утворення заборгованості, яка станом на 31 жовтня 2015 року становить 20 972,94 грн, у тому числі: 3 302,59 грн заборгованості за тілом кредиту, 13 495,45 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 2 700,00 грн заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн штрафу (фіксована частина), 974,90 грн штрафу (процента складова).

На підставі викладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути

з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором станом

на 31 жовтня 2015 року у розмірі 20 972,94 грн.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не доводів факту укладення з ОСОБА_2 спірногодоговору, отже і розрахунок заборгованості не може бути прийнятий судом, як належний доказ наявності заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк»

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено. Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивовано тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів ОСОБА_2, підписуючи заяву позичальника, а також, що ці Умови не змінювалися. Надані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 договору від 07 листопада 2005 року, оскільки вони не містять підпису позичальника ОСОБА_2

Такі висновки ґрунтуються на правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в Постанові від 11 березня 2015 року в справі № 6-16цс15, у якій зазначається, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва

від 18 січня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскільки анкета-заява від 29 вересня 2005 року ОСОБА_2 заповненна особисто, він надав всі свої персональні дані, які необхідні для отримання кредитної картки, отже він висловив згоду про укладення кредитного договору шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та особистим підписом засвідчив, що ознайомився і згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. ПАТ КБ «ПриватБанк» надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, який ніким неоспорений, а, отже, є всі законні підстави для стягнення заборгованості із ОСОБА_2

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Встановлено, що 07 листопада 2005 року ОСОБА_2 була складена та підписана заява про оформлення кредитної картки «Універсальна» з кредитним лімітому сумі 3 000,00 грн. та базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту на момент підписання оспорюваного кредитного договору у розмірі 3% в місяць з розрахунку 360 днів у році. Відповідно до вказаної заяви, строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної картки тобто 1 рік (а.с. 44).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості станом

на 31 жовтня 2015 року становить 20 972,94 грн, у тому числі: 3 302,59 грн заборгованості за тілом кредиту, 13 495,45 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 2 700,00 грн заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн штрафу (фіксована частина), 974,90 грн штрафу (процента складова).

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 61-5918сво18 за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк»до ОСОБА_4про стягнення заборгованостіза кредитним договором, оскільки колегія суддів вирішила відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, зокрема, що Умови надання кредиту фізичним особам існували при укладенні договору, й у заяві позичальника, яку він власноручно підписав, зазначено, що він ознайомлений з такими Умовами та згодний з ними; Умови є складовою кредитного договору, оскільки разом із заявою позичальника та Тарифами банку визначають умови кредитного договору.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що

у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також

з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється

у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 753/23698/15-ц до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта