Справа № 417/2716/16-ц
Провадження № 22ц/782/641/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Авалян Н.М. (суддя-доповідач),

суддів - Кострицького В.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання Подрябінкіна Я.Г.

розглянув відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргуОСОБА_1

на ухвалу Марківського районного суду Луганської області (суддя Сурніна Л.О.)

від 11 листопада 2016 року

у справі про захист прав, повязаних наданням психіатричної допомоги.

учасники справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач Кризька сільська рада Марківського району Луганської області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 11 листопада 2016 року, яка є предметом апеляційного оскарження, суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 просить вказану ухвалу скасувати, посилаючись на її незаконність.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи належним чином завчасно повідомлені, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Неявка учасників справи в судове засідання відповідно до частини 2 статті 372 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

З матеріалів справи убачається наступне.

01 липня 2016 роу ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

27 вересня 2016 року було відкрите провадження за його позовною заявою та призначено судовий розгляд справи на 10 жовтня 2016 року.

В судове засідання позивач не зявився, у звязку з чим розгляд справи був відкладний на 25 жовтня 2016 року.

25 жовтня 2016 року позивач повторно не зявився в судове засідання, у звязку з чим розгляд справи був відкладний на 11 листопада 2016 року.

11 листопада 2016 року судом була постановлена ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з неявкою позивача в судові засідання, призначені на 10 жовтня, 25 жовтня та 11 листопада 2016 року.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції входив з того, що позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин та керувався пунктом 3 частини першої статті 207 Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2004 року.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки він суперечать матеріалам справи та нормам процесуального права.

Відповідно до вказаної норми проесуального права суд зобовязаний постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду виключно за наявності трьох наступних підстав: 1) позивач (його представник) не зявився в судове засідання повторно; 2) позивач (його представник) повідомлений належним чином про дату судового засідання; 3) позивач (його представник) не подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Отже, причина неявки в судове засідання позивача не впливає на обовязок суду постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, але за умови належного повідомлення позивача про судові засідання.

За змістом пункту 3 частини першої статті 207, статтей 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2004 року правом на залишення заяви без розгляду суд був наділений лише в разі повторної неявки позивача, якою визнається друга поспіль неявка в судове засідання, за умови, якщо позивач згідно з встановленим законом порядком був завчасно (не пізніше, ніж за три дні до судового засідання) повідомлений про час та місце розгляду справи. Належним повідомленням є вручення судової повістки безпосередньо в суді під розписку, або вручення судової повістки рекомендованим листом з повідомленнями про вручення. Крім того, виклик в суд міг бути здійснений телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку із забезпеченням фіксації виклику, який за змістом відповідає вимогам закону про зміст судової повістки.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві позивачем вказане тільки його зареєстроване місце проживання.

Судові повістки позивачу надсилались судом рекомендованими поштовими відправленнями, однак з рекомендованих повідомлень про вручення поштових вбачається, що ОСОБА_1 особисто судові повістки вручені не були, оскільки графа «особисто» не заповнена. Натомість міститься підпис в графі «розписка в одержанні», який зроблений особою, ідентифікувати яку за підписом неможливо (а.с.49,52,53).

Крім того, в дні судових засідань 10 та 25 жовтня 2016 року суд не мав відомостей про вручення судових повісток позивачу, оскільки рекомендовані повідомлення про їх вручення були повернуті до суду 28 жовтня та 01 листопада 2016 року, про що свідчать дати на поштових штемпелях та дата на штампі вхідної кореспонденції суду (а.с.49,52). Відкладення розгляду справи 10 та 25 жовтня 2016 року було обумовлено тим, що суд не мав відомостей про вручення позивачу судової повістки, про що зазначено в журналі судового засіданні (а.с.45).

Як зясувалось, позивач не був обізнаний про дати судових засідань, оскільки з 02 вересня 2016 року перебував у Сватівській обласній психіатричній лікарні Луганської області на підставі рішення Сватівського районного суду Луганської області від 21 вересня 2016 року про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, що підтверджується копією судового рішення (а.с.65).

Отже позивач не був повідомлений про розгляд справи. Особа, яка отримувала судову повістку, не повідомила суд про перебування позивача на стаціонарному лікуванні для вирішення питання про зупинення провадження у справі або відкладення судового засідання на ішу дату.

За наведених обставин залишення позову без розгляду у звязку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання без поважних причин не можна визнати законним.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена внаслідок порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 379 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 372, 374, 379, 382, 384, 389 Цивільного процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 11 листопада 2016 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 18 вересня 2018 року.

Головуючий Н.М.Авалян

Судді : В.В.Кострицький

ОСОБА_2