Справа № 396/1487/18
Провадження № 2/396/587/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Шепетько Володимир Іванович

за участю секретаря судового засідання: Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/1487/18 за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до СТОВ "Колос" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що 9 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 та СТОВ "Колос" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5.94 га, , яка розташована в межах території Рівенської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належить Позивачу на праві власності, відповідно до договору земельна ділянка було передано СТОВ "Колос" в строкове платне користування на 5 років.

Змінами до договору оренди землі від 14 грудня 2007 року, зареєстрованою у відділі Держкомзему у Новоукраїнському районі 13 травня 2010 року, до вищевказаного договору оренди були внесені зміни щодо збільшення розміру орендної плати та строку дії договору до 15 років. Відповідно до вимог договору оренди землі та змін до договору орендна плата виплачується що року до 31 грудня.

Орендар СТОВ "Колос" на протязі всього строку оренди недоплачує орендну плату, що, є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання орендних відносин, зобов'язання орендаря повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості з орендної плати.

За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Посилається на те, що нормами ст.792 ЦК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.288.4 ст.288 Податкового кодексу розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Водночас п.288.5 ст.288 вищевказаного Кодексу визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою ніж3% нормативної грошової оцінки.

Згідно наданого розрахунку орендної плати вважає, що протягом 2010--2017 рр. відповідач не доплатив йому орендну плату в сумі 6312 грн., зважаючи на зміну нормативної грошової оцінки землі.

Просить розірвати договір оренди земельної ділянки, у зв'язку із систематичнинм порушенням умов договору - сплатою орендної плати не в повному розмірі, та стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі 6312 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 15.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, із наданням можливості відповідачеві надати відзив на позов.

Представнинк позивача подав заяву про розгляд справи без врахування відзиву, у зв'язку із порушенням строку його подання, посилається на те, що відзив на позов надано лише 14.09.2018 року.

Суд вважає таку заяву необгрунтованою, оскільки ухвалою суду від 15.08.2018 року надано строк для подання відзиву - не більше 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження (а.с.43). Копія ухвали отримана СТОВ "Колос" 06.09.2018 року (а.с.48), у зв'язку з чим строк для подання відзиву представником СТОВ "Колос" не порушено.

Представник відповідача СТОВ "Колос" ОСОБА_3 надала відзив на позов, в якому не погодилась із позовними вимогами, які просить відхилити у повному обсязі, посилається на те, що розмір, умови та строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, й не зможе змінюватися в односторонньому порядку. Заборгованість по орендній платі відсутня, а тому немає підстав для стягнення орендної плати та розірвання договору оренди.

Дослідивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позов, дослідивши наявні в справі письомві докази: (а.с. матеріали копію договору оренди землі від 09.10.2006 року, згідно якого позивачем надано, а СТОВ «Колос» прийнято в користування земельну ділянку площею 5,94 га, строком на 5 років, а згодом, згідно змін до договору, на 15 років, нотарільно посвідчену заяву позивача про отримання ним грошових коштів в рахунок виплати орендної плати, відомості про виплату орендної плати, уточнені розрахунки нормативної грошової оцінки земельної ділянки, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку позивачу належить земельна ділянка, загальною площею 5,94 га ріллі, що розташована в межах території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

09.10.2006 року між сторонами було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстрований у 14.12.2007 року. Вказаний договір оренди є строковим та укладеним на 5 років, згідно змін до договору оренди землі від 14.12.2007 року, строк дії договору збільшено до 15 років, розмір орендної плати між сторонами обумовлено в сумі 3% від нормативно грошової оцінки землі.

Згідно положень ст.ст. 626, 627, 629, 651 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно достатті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

В силу вимог статті 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.23 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

З умов даного договору вбачається, що орендна плата вноситься орендарем у натуральній формі та розмірі: спочатку - 1,5%, потім - 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації, орендна плата за згодою сторін переглядається раз на три роки.

Таким чином, дослідженні судом обставини свідчать, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо розміру орендної плати, зміни до договору щодо збільшення розміру орендної плати після 14.12.2007 року не вносились та відповідач за оренду земельної ділянки по 2026 рік з позивачем, виходячи з розмірів, передбачених положеннями договору, розрахувався в повному обсязі (а.с.15).

Доводи позивача щодо підвищення орендної плати в зв'язку з збільшенням нормативної грошової оцінки земельних ділянок, суд не бере до уваги оскільки це суперечить умовам договору та діючому законодавству.

Звертаючись до суду за захистом своїх прав, позивач заявлені вимоги обґрунтовував виходячи з уточнюючого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки за період з 01.01.2006 року по 01.01.2017 року, в яких з 01.01.2012 р. по 01.01.2017 року грошова оцінка містить рентний дохід в розмірі 1,756 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 р. за№ 1185.

Постановою КМУ № 1185 від 31.10.2011 року Методика нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затв. Постановою КМУ № 213 від 23.03.1995 року була доповнена п.19-1 , згідно з яким показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995 p., застосовуються із коефіцієнтом, що визначений абзацом другим пункту 5 цієї Методики, який в свою чергу зазначає про те, що в основу розрахунку нормативної грошової оцінки земель кладеться рентний доход, який створюється при виробництві зернових культур і визначається за даними економічної оцінки земель, проведеної в 1988 році. Для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 р. (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1,756.

Отже, предметом виниклого спору є розмір орендної плати за землю, що належить громадянину на праві приватної власності, який за посиланням позивача має бути обрахований відповідачем із застосуванням коефіцієнту 1,756 у відповідності до Постанови КМУ №1185 .

Разом з тим, застосування коефіцієнту 1,756 до спірних правовідносин є неможливим з огляду на п.1 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення -та населених пунктів, згідно з яким «нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель»

Таким чином, підстав для застосування рентного доходу в розмірі 1,756 згідно Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, в тому числі в редакції від 31.10.2011 р. при визначенні розміру орендної плати не має. Даний пункт в Методиці втратив чинність у березні 2017 року.

Крім цього, у спірному договорі сторони обумовили орендну плату у розмірі 3% від визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки і посилання на застосування до визначення розміру орендної плати коефіцієнту 1,756, який визначений Постановою КМУ №1185 від 31 жовтня 2011 року «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», спірний договір не містить.

Остаточний же розмір орендної плати буде залежати від домовленості орендодавця та орендаря, та не може суперечити чинному на час укладення договору законодавству.

Також слід звернути увагу, що положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, було внесено зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 р. №213, дія якої поширюється лише щодо визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Пунктом 1 вказаної Методики передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Наведене свідчить, що доводи позивача щодо необхідності перерахунку орендної плати є безпідставним, оскільки відповідні зміни до договору оренди не вносилися.

В україні діє свобода договору, у зв'язку з чим сторони вільні у визначенні умов договору, а тому за відсутності доведення позивачем досягнення згоди із відповідачем про збільшення розміру орендної плати, наявності нотаріально посвідченої заяви позивача про отримання ним коштів та відсутності претензій до відповідача, а тому вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Подібна правова позиція викладена наступним чином:

ВС/КАС: Розмір орендної плати регулюється виключно договором оренди землі, тому ЛИШЕ зміна індексації нормативної грошової оцінки ділянки не створює додаткових податкових зобовязань для орендаря (ВС/КАС, №813/3819/17, від 20 червня 2018 р.), а отже, за аналогією, не є й підставою для збільшення розміру орендної плати.

Затвердження нової нормативної грошової оцінки землі рішенням органу місцевого самоврядування є підставою для зміни орендної плати шляхом укладання додаткової угоди до договору оренди землі (ВСУ від 2 березня 2016р. у справі №3-476гс15), отже й в разі зростання розміру нормативної грошової оцінки землі слід укладати додаткову угоду.

Непроведення нормативної грошової оцінки в порядку, встановленому законодавством, є підставою для визнання договору недійсним, а не його розірвання (ВСУ від 11 травня 2016 року №6-824цс16).

У зв'язку із невстановленням фактів несвоєчасного чи неповного внесення орендної плати за орендовану земельну ділянку, відсутні й підстави для розірвання договору оренди.

Керуючись ст.ст. 141,259-268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні відмовитти у повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий: В. І. Шепетько