Провадження № 2-з/638/419/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, поданої представником за довіреністю ОСОБА_2, про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, зазначене у клопотанні; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо зазначеного майна.

В обґрунтування заяви зазначає, що 02.04.2018 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №02/04/18 від 02.04.2018 року було придбане у ОСОБА_3 основних засобів для виробництва молочної продукції на загальну суму 1446000 грн., які були передані шляхом підписання акту прийому-передачі. 10.05.2018 року між заявником та ТОВ «ТПК Укрмолінвест» в особі директора ОСОБА_3, що діяв на підставі Статуту, був укладений договір інвестування №1 від 10.05.2018 року. На підставі вказаного договору ОСОБА_1 було інвестовано грошових коштів на суму 750 000 грн. для переробки подсирної сироватки та виробництво згущеного молока. В подальшому 11.05.2018 року між ТОВ «ТПК Укрмолінвест» в особі директора ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди обладнання з обовязковим правом викупу, за яким ОСОБА_3 було передане обладнання та основні засоби виробництва на загальну суму 1 446 000 грн. На підставі договору оренди обладнання від 01.07.2018 року також передано товариству вилочний автопогрузчик, 09.07.2018 року передано ОСОБА_4 на відповідальне зберігання товарів для зберігання в приміщенні, що знаходяться за адресою: Краснокутський р-н, с.Рябоконево, вул.Яблунева 7А на загальну оціночну вартість 182 000,00 грн. Також вказує, що 12.07.2018 року відбувся рейдерський захват підприємства, яке розташоване за адресою Краснокутський р-н, с.Рябоконево, вул.Яблунева 7, 7А, 5, 7б, 9/13, де знаходяться основні засоби та обладнання, а також готова продукція, що належить заявнику на праві власності. Вказує, що наразі директором та власником підприємства є ОСОБА_5. Вважає, що на даний момент майно, зазначене у клопотанні, знаходиться у незаконному безпідставному володінні ОСОБА_6, який відмовляє його повернути, а тому заявник має побоювання, що ОСОБА_6 може розпорядитися цим майном та відчужити його на користь невідомих осіб, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.07.2018 року заяву повернуто заявникові. Постановою Харківського апеляційного суду від 14.11.2018 року ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.07.2018 року скасовано, направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту заяви вбачається, що 13 липня 2018 року ОСОБА_1 повідомлено про рейдерський захват його підприємства, яке знаходиться за адресою Краснокутський район, с.Рябоконево вул.Яблунева 7, 7А, 5, 7б, 9/13, де знаходяться основні засоби та обладнання, а також готова продукція, що належить заявнику на праві власності. Також зазначає, що наразі директором та власником зазначеного підприємства є ОСОБА_5.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, а також є необхідними і для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів та безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, зазначене у клопотанні; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо зазначеного майна.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником позивача не надано суду належних підтверджуючих відомостей в обґрунтування обставин, на які посилається у заяві, зокрема, щодо перебування підприємства, яке розташоване за адресою Краснокутський р-н, с.Рябоконево, вул.Яблунева 7, 7А, 5, 7б, 9/13 у незаконному безпідставному володінні ОСОБА_5. Також не надано суду належних підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення про подальшу неможливість виконання рішення суду. Заявник не наводить жодних мотивів у заяві, яким чином ОСОБА_6 може розпорядитися майном та відчужити його, враховуючи той факт, що як вказує заявник законним власником майна є саме він ОСОБА_1 При цьому, судом також не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Крім того, з матеріалів заяви вбачається, що слідчим Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000321 за фактами, викладеними у заяві про забезпечення позову.

Враховуючи наведене, заявник не позбавлений права звернутися до слідчого судді в порядку ст.ст.170, 171 КПК України з відповідною заявою про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000321.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, поданої представником за довіреністю ОСОБА_2, про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.В.Цвірюк