Справа № 524/5603/18
Провадження №2/524/2079/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.
за участі представника відповідачів ОСОБА_1
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
В С Т А Н О В И В:
У липні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом.
09.08.2018 року ОСОБА_2 після поданих змін, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої 19.03.2017 року ОСОБА_4 на будівельні матеріали, застосовані під час зведення завершеного будівництвом обєкту нерухомості, яким є житловий будинок з погрібом літ. «Г,гп» житловою площею 18,2 кв.м, загальною площею 46,1 кв.м, гараж літ. «Д», колодязь літ. «К», вигріб літ. «І», ворота № 1,2, огорожа № 3,4,5 розташованими в м. Кременчуці Полтавської області по вул. Некрасова, 22. Крім того, просить визнати за ним, права та обовязки забудовника в порядку спадкування після померлої 19.03.2017 р. матері ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими в м. Кременчуці Полтавської області по вул. Некрасова, 22, який складається з житлового будинку з погрібом літ. «Г,гп» житловою площею 18,2 кв.м, загальною площею 46,1 кв.м, гаражу літ. «Д», колодязю літ. «К», вигрібу літ. «І», воріт № 1,2, огорожі № 3,4,5, в тому числі з правом пред'явити для прийняття в експлуатацію завершене будівництво вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та з правом реєстрації права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.
27.09.2018 року за заявою позивача залучено в якості співвідповідача Кременчуцьку міську раду Полтавської області.
Відповідачами подано відзиви на позов.
У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_1 підтримує відзив та просить відмовити у позові з підстав, що зазначені. Зокрема, оскільки спадкодавець не набув відповідного права вважає, що відсутні підстави і для задоволення позову. Також, звертає увагу, щодо відсутності докази щодо кількості будівельних матеріалів.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, просить проводити судовий розгляд за його відсутності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_4, яка померла 19.03.2017 року. Він є спадкоємцем за законом. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих по вул. Некрасова, 22 в м. Кременчуці Полтавської області.
У передбачений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 08.02.2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, з посиланням на те, що спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ та відсутня державна реєстрація нерухомого майна.
Стверджує, що вказаний житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Некрасова, 22 в м. Кременчуці належав на праві приватної власності померлій ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори. Даний договір зареєстровано в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації 19.07.1995 р. У відповідності до договору дарування та технічного паспорту, складеного Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 05.07.1995 р., це домоволодіння 1944-1970 років побудови складалось з глинобитного житлового будинку літ. «А,а» житловою площею 8,0 кв.м., сараю літ. «В, вп» та огорожі № 1,2. Земельна ділянка площею 800 кв.м. під даним будинком передана у приватну власність ОСОБА_5, згідно витягу з рішення № 1100 від 03.10.1997 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян»
Так як житловий будинок і господарські будівлі не придатні для використання, частково знищений, у 2007 році померла, за життя, вирішила реконструювати ці будівлі. В результаті старий глинобитний будинок житловою площею 8,0 кв.м. та сарай знесені, а на їх місці збудовано цегляний житловий будинок з погрібом літ. «Г,гп» житловою площею 18,2 кв.м, загальною площею 46,1 кв.м, гараж літ. «Д», колодязь літ. «К», вигріб літ. «І», ворота № 1,2, огорожа № 3,4,5.
На даний час позивач позбавлений можливості провести реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок за спадкодавцем в реєстраційній службі, як цього вимагає чинне законодавство, тому керуючись нормами ч.2 ст.331, ч.1 ст.182, ч. 1 ст. 1216, 1218 ЦК України, рекомендаціями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якими передбачено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини; якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва; свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, а у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, ОСОБА_2 звернувся до суду.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідачів, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно пункту 1 частини 1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії ІІ-УР № 756169, виданим 17.11.1959 року Кременчуцьким бюро записів актів громадянського стану Полтавської області.
19.03.2017 року померла ОСОБА_4.
Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих по вул. Некрасова, 22 в м. Кременчуці Полтавської області. Заповіту ОСОБА_4 не залишила.
У відповідності до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги.
При зверненні до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про оформлення спадщини після померлої матері ОСОБА_4
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.02.2018 року ОСОБА_2В, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним, як спадкоємцем, не було надано правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та відсутня державна реєстрація.
Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Некрасова, 22 в м. Кременчуці належав на праві приватної власності померлій ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого 17.07.1995 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори за реєстр. № 2030.
Даний договір зареєстровано у відповідності до діючого на той час законодавства в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації 19.07.1995 р. в реєстрову книгу № 5 за № 759.
Як вбачається з вищезазначеного договору дарування та технічного паспорту, складеного Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 05.07.1995 р., це домоволодіння 1944-1970 років побудови складалось з глинобитного житлового будинку літ. «А,а» житловою площею 8,0 кв.м. , сараю літ. «В, вп» та огорожі № 1,2.
Земельна ділянка площею 800 кв.м. під даним будинком передана у приватну власність ОСОБА_5, що підтверджується витягом з рішення № 1100 від 03.10.1997 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян».
Так як житловий будинок і господарські будівлі не придатні для використання, частково зруйновані, в 2007 році ОСОБА_6, ще за своє життя, реконструювала ці будівлі. У результаті старий глинобитний будинок житловою площею 8,0 кв.м. та сарай знесені, що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Кременчуцька інжинірингова компанія» № 4 від 05.02.2018 р., а на їх місці збудовано цегляний житловий будинок з погрібом літ. «Г,гп» житловою площею 18,2 кв.м, загальною площею 46,1 кв.м, гараж літ. «Д», колодязь літ. «К», вигріб літ. «І», ворота № 1,2, огорожа № 3,4,5, це підтверджується проведеною технічною інвентаризацією станом на 12.12.2017 року.
На даний час провести реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок за померлою в реєстраційній службі, як цього вимагає чинне законодавство, позивач не має змоги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація в реєстрі речових прав на нерухоме майно на даний час проводиться за заявою власника нерухомого майна. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Статтею 25 Цивільного кодексу України передбачено, що права і обов'язки фізичної особи припиняються у момент смерті. У цьому випадку суб'єкт, який відповідно до Закону уповноважений на подання заяви про проведення державної реєстрації прав, відсутній.
Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У статті 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Згідно вимог статті 1273 ЦК України встановлено, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Виходячи зі змісту ч.2 ст.331, ч.1 ст.182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно з моменту завершення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про права власності та державної реєстрації права власності.
Статтями 1216, 1267 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Пунктом 8 та абз. 1 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року встановлено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини; якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.
Суд вважає, що у позивача, як спадкоємця, виникло право на спадщину, відкриту після смерті матері - ОСОБА_4, яку він прийняв, подавши у передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини.
Разом з тим, суд враховує обставину, що житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Некрасова, 22 в м. Кременчуці, збудовано за життя спадкодавцем без дозвільного рішення, в експлуатацію обєкт не зданий, право власності на нього не зареєстровано, а тому до позивача, як спадкоємця за законом, переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.
Щодо того, що позовні вимоги не містять найменування, опису, індивідуальних даних чи інших характеристик будівельних матеріалів та обладнань, стосовно яких позивач має намір визнати право власності, тим самим позбавляє суд можливості встановити їх належність спадкодавцю і в подальшому визнати право власності у порядку спадкування за позивачем, то такі твердження є безпідставними, оскільки відповідно до технічної документації побудовані об»єкти спадкодавцем відноситься до об'єктів нерухомого майна є завершеним будівництвом та можуть експлуатуватися. В процесі будівництва застосовані такі будівельні матеріали: цегла, бетон, з/б плити, шифер, бут металеві: сталь листова, крипільні елементи та інші супутні матеріали.
Пунктом 8 та абз. 1 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року встановлено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини; якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.
Визнання прав власності на будівельні матеріали та визнання прав та обов»язків забудовника необхідно позивачу для дотримання процедури, встановленої Законом, введення об»єкта в експлуатацію та подальшої його державної реєстрації
Відповідачем не подано суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування встановлених судом обставин.
Керуючись ст.ст.16,319,322,328,331,392,1216-1218,1258,1261,1268,1269 ЦК України, ст.ст.12,77,78,81, 141,263,265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлої 19.03.2017 р. матері ОСОБА_4 на будівельні матеріали, застосовані під час зведення завершеного будівництвом обєкту нерухомості, яким є житловий будинок з погрібом літ. «Г,гп» житловою площею 18,2 кв.м, загальною площею 46,1 кв.м, гараж літ. «Д», колодязь літ. «К», вигріб літ. «І», ворота № 1,2, огорожа № 3,4,5 розташованими в м. Кременчуці Полтавської області по вул. Некрасова, 22.
Визнати за ОСОБА_2, права та обовязки забудовника в порядку спадкування за законом після померлої 19.03.2017 р. ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими в м. Кременчуці Полтавської області по вул. Некрасова, 22, який складається з житлового будинку з погрібом літ. «Г,гп» житловою площею 18,2 кв.м, загальною площею 46,1 кв.м, гаражу літ. «Д», колодязю літ. «К», вигрібу літ. «І», воріт № 1,2, огорожі № 3,4,5, в тому числі з правом пред'явити для прийняття в експлуатацію завершене будівництво вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та з правом реєстрації права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя: О.С. Предоляк