Справа № 740/2647/18 Провадження № 22-ц/795/1127/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Боброва І. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Бобрової І.О.,

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря Шкарупи Ю.В.,

сторони:

позивач ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії,

місце ухвалення судом першої інстанції ухвали місто Ніжин,

дата складання судом першої інстанції повного тексту ухвали 31.07.2018,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, в якому просила зобовязати відповідача виконати всі умови попереднього договору від 02.10.2017, що був укладений між ними, проте від виконання умов якого відповідач відмовився в односторонньому порядку, розірвавши даний договір.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2018 року у відкритті провадження у справі було відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, направити справу до суду першої інстанції для розгляду позову по суті. Апелянт зазначає, що ухвала постановлена з порушенням пятиденного строку, встановленого ч.2 ст.186 ЦПК України. Зазначає, що відсутні докази, що відповідач уклав договір як фізична особа-підприємець. Також вказує, що відсутні дані про здійснення також і нею підприємницької діяльності, тому дана справа в будь-якому разі є цивільною. Крім того, на думку апелянта, суд без судового засідання та без жодних правових підстав отримав дані із реєстру щодо статусу відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у відкриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя суду першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідач, за даними ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має статус фізичної особи-підприємця. Таким чином встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли при здійсненні відповідачем господарської діяльності, тому позов відноситься до юрисдикції господарського суду.

Такий висновок суду суперечить нормам процесуального права, а тому не може вважатись законним та обґрунтованим.

Підвідомчість господарських справ установлена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, згідно з пунктом 1 частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору на охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу та її право чи інтерес не підлягають судовому захисту в господарському суді.

Зі змісту позовної заяви та доданої до позову копії попереднього договору від 02.10.2017 вбачається такий субєктивний склад сторін фізична особа ОСОБА_2 та фізична особа ОСОБА_3. Даних про те, що сторони спору виступають як фізичні особи-підприємці матеріали справи не містять. Наявність реєстрації ОСОБА_3 як ФОП в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на що посилається суд першої інстанції, не може нівелювати субєктивний склад сторін, вказаний позивачем в позовній заяві та склад сторін у спірному договорі від 02.10.2017.

Відповідно до ч.1 ст.58 ГК України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи-підприємця така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах.

Зазначене підтверджується позицією ОСОБА_4 Верховного Суду, викладеною в постановах від 14.03.2018 у справі №2-7615/10 та від 05.06.2018 №522/7909/16-ц.

З огляду на викладене вище, висновок судді суду першої інстанції з цього приводу є помилковим.

Враховуючи приписи ст.20 ГПК України, даний спір, що виник з приводу виконання правочину від 02.10.2017, сторонами у яких є дві фізичні особа, не підвідомчий господарському суду.

Доводи апеляційної скарги з цього приводу є ґрунтовними і такими, що дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу судді скасувати.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ч.1 п.4, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2018 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 28.09.2018

Головуючий:Судді: