Єдиний унікальний номер: 223/546/18
Провадження номер: 2-о/223/118/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_3, де заінтересована особа: ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що його батько ОСОБА_3 помер 21 грудня 2016 року у селищі Олександрівка, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Заявник звертався до ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті батька на підставі медичного свідоцтва про смерть, виданого медичною установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але йому було відмовлено, тому заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, який помер 21 грудня 2016 року у селищі Олександрівка, Марїнського району, Донецької області, Україна.

Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що є колишньою дружиною заявника. Показала суду, що батько останнього - ОСОБА_3 помер 21 грудня 2016 року у селищі Олександрівка. Свідок не була присутньою під час поховання ОСОБА_3 на кладовищі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала суду, що заявник є її братом. Зазначила, що ОСОБА_3 помер 21 грудня 2016 року у селищі Олександрівка. Свідок була присутньою під час поховання ОСОБА_3 на кладовищі.

Судом встановлено, що заявник є сином померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії ІІІ-НО №476413 від 02 вересня 1978 року (а.с. 4).

Згідно лікарської довідки про причину смерті № 3763 від 22 грудня 2016 року, виданої медичною установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 21 грудня 2016 року від атеросклеротичної хвороби серця (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть №047679 від 24 грудня 2016 року, виданого установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 21 грудня 2016 року у селищі Олександрівка Марїнського району Донецької області (а.с. 9).

Заявнику ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявником документів для реєстрації (а.с. 10).

Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Документи надані заявником для державної реєстрації факту смерті: лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не можуть визнаватися належними документами з підстав їх складання органами розташованими на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами.

Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

В розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення зазначено селище Олександрівка, Марїнського району, Донецької області.

Суд вважає за можливе встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Олександрівки Марїнського району Донецької області, який помер 21 грудня 2016 року на тимчасово окупованій території в селищі Олександрівка, Марїнського району, Донецької області, Україна.

На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», керуючись ст. ст. 293-294, 315, 317, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті ОСОБА_3, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Олександрівки Марїнського району Донецької області, який помер 21 грудня 2016 року на тимчасово окупованій території в селищі Олександрівка, Марїнського району, Донецької області, Україна.

Копію рішення, після його проголошення, негайно вручити заявнику та направити до ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Зобовязати ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєструвати факт смерті ОСОБА_3 на підставі цього рішення невідкладно.

Дане рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_6