П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/21819/15-ц

Номер провадження № 22-ц/824/489/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В.В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

вивчивши апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Волошина В.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Український Сучасний Турбінний Комплекс», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Український Сучасний Турбінний Комплекс», Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, та просив, з урахуванням заяви про залишення без розгляду частини позовних вимог від 23 березня 2016 року (том І а.с.204, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2016 року - том І а.с.206) та заяви про уточнення позовних вимогвід 16 червня 2016 року (том ІІ а.с.73-79) в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним, ОСОБА_2, право особистої приватної власності на наступне нерухоме майно: ? частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 40, 40 кв.м., житлою площею 20, 80 кв.м.; ? частину земельної ділянки, площею 0,0910 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої в АДРЕСА_3; ? частину земельної АДРЕСА_3, площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території С/Т «Кінофікатор» Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області; ? частину квартири №3, загальною площею 37, 1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в літ. «Е»; ? частину НОМЕР_3, загальною площею 27, 8 кв.м., житловою площею 24, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; ? частину НОМЕР_4, загальною площею 23, 7 кв.м., житловою площею 20, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; ? частину НОМЕР_5, загальною площею 26,1 кв.м., житловою площею 21, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е».

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на наступне нерухоме майно: ? частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 40, 40 кв.м., житлою площею 20, 80 кв.м.; ? частину земельної ділянки, площею 0,0910 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої в АДРЕСА_3; ? частину земельної ділянки, площею 0,0910 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої в АДРЕСА_3; ? частину земельної АДРЕСА_3, площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території С/Т «Кінофікатор» Ясногородської сільської ради Вишгородського району Київської області; ? частину квартири №3, загальною площею 37, 1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в літ. «Е»; ? частину НОМЕР_3, загальною площею 27, 8 кв.м., житловою площею 24, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; ? частину НОМЕР_4, загальною площею 23, 7 кв.м., житловою площею 20, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; ? частину НОМЕР_5, загальною площею 26,1 кв.м., житловою площею 21, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію ? частини грошових коштів, що знаходилися на депозитних рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_3 в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 150 000 доларів США в гривневому еквіваленті на дату ухвалення судового рішення у даній справі.

Покласти зобов'язання за кредитним договором №10-29/3124 від 21 березня 2007 року, укладеним між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 на одержання коштів в розмірі 154 000 доларів США зі сплатою тридцяти відсотків річних, з кінцевим погашенням кредиту в березні 2022 року, в рівних частках по ? частині за кожним, на ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

В ході розгляду справи, судом першої інстанції залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляються самостійні вимоги щодо предмета спору, за первісним позовом - ТОВ «Український Сучасний Турбінний Комплекс», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «УКРСТК», про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації та частини доходу, одержанного від діяльності підприємства, в якому ОСОБА_3, з урахуванням заяви про збільшення/зменшення позовних вимог від 01 листопада 2017 року (том IVа.с.1-8) просила суд у порядку поділу майна, з урахуванням інтересів малолітнього ОСОБА_6, визнати за нею, ОСОБА_3, право приватної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 40,40 кв.м.; визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на земельну ділянку №113, площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у С/Т «Кінофікатор» Ясногородської сільської ради, Вишгородського району, Київської області; визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,091 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована в АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 15 050 грн. у якості компенсації ? частини від внесенного за рахунок подружжя до Статутного фонду ТОВ «Український Сучасний Турбінний Комплекс».

У порядку поділу майна, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 21 000 340 грн. грошової компенсації за ? частини вартості матеріалів, обладнання, будівельних та оздоблювальних робіт, використаних та проведених в процесі будівництва (не зданого в експлуатацію на момент розлучення) садового будинку АДРЕСА_4, загальною площею 479,8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_4 та розміщеного на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_6.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 446 949 грн. у якості компенсації ? частини грошових коштів, які були розміщені на рахунках у ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та використані не в інтересах сім'ї.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 66 257 грн. у якості компенсації ? частини грошових коштів, які були розміщені на рахунках у ПАТ «УкрСиббанк» та використані не в інтересах сім'ї.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 106 100 грн. у якості компенсації ? частини грошових коштів, які були розміщені на рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» та використані не в інтересах сім'ї.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 16 893 грн. 50 коп. у якості компенсації понесених витрат на утримання житла - квартири АДРЕСА_1 за період з серпня 2014 по вересень 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 000 000 грн. у якості компенсації половини вартості відчужених нежилих приміщень №1,2 (групи приміщень №8) (в літ.А), загальною площею 159,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5.

У порядку поділу майна, що розташоване в АРК, визнати за ОСОБА_2 право власності на наступне нерухоме майно:

- ? частину квартири НОМЕР_7, загальною площею 37, 1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., розташовану в АДРЕСА_2, яка внесена до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07 червня 2012 року за реєстраційний номером НОМЕР_9, вартістю частки 300 000 грн.; - ? частину НОМЕР_4, загальною площею 23, 7 кв.м., житловою площею 20, 8 кв.м., розташовану в АДРЕСА_2, яка внесена до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07 червня 2012 року, за реєстраційний номером НОМЕР_8, вартістю частки 290 000 грн., на -- ? частину НОМЕР_3, загальною площею 27, 8 кв.м., житловою площею 24, 9 кв.м., розташовану в АДРЕСА_2, яка внесена до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07 червня 2012 року, за реєстраційним номером НОМЕР_10, вартістю частки 300 000 грн.; на - - ? частину НОМЕР_5, загальною площею 26,1 кв.м., житловою площею 21, 2 кв.м., розташовану в АДРЕСА_2, яка внесена до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07 червня 2012 року за реєстраційним номером НОМЕР_11, вартістю частки 300 000 грн.

Залишити ОСОБА_2 на праві власності диван, моделі І299, art.005 col.10RL виробництва Італії, вартістю 7 325 грн.; пуф, моделі І138, art.010 col.10RL виробництва Італії, вартістю 1 354 грн.; подушку моделі І200, art.122 col.70.030.03 виробництва Італії, вартістю 224 грн.; кухню «МЕРКС», вартістю 32 473 грн. 23 коп.; стілець барний Mood CS-87, вартістю 3 368 грн. 00 коп.; стіл Atelier CS-398-E, вартістю 8 210 грн.; м'який куточок і299, вартістю 15 109 грн. 00 коп.; пуф і142, вартістю 510 грн.; дві подушки і200, загальною вартістю 478 грн.; ліжко ORYS ADYLTE/BED, вартістю 2 035 грн. 47 коп.; матрац AVANT, вартістю 2 202 грн. 30 коп., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 36 644 грн. 50 коп. грошової компенсації, що становить половину вартості зазначеного майна.

Стягнути з позивача за первісним позовом половину розміру судових витрат.

Судом першої інстанції залучено до участі у справі в якості третьої особи за зустрічним позовом ПАТ «Всеукраїнський АкціонернийБанк».

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2016 року прийнято зустрічну позовну заяву та об'єднано її в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2

Свої первісні та зустрічні позовні вимоги, сторони обґрунтовували тим, що в період з 26 липня 2003 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду від 12 листопада 2013 року. За час перебування в шлюбі за спільні кошти придбано нерухоме майно, накопичено грошові кошти на банківських рахунках та отримано кредит в банку. З огляду на неможливість в добровільному порядку поділити спільно нажите майно, визначити обсяг майна, яке було набуто сторонами під час перебування в шлюбі, а також відчуження та розпорядження майном кожним з них під час перебування в шлюбі без згоди іншого з подружжя, змусило, кожну із сторін звернутись до суду з вказаними позовами для захисту своїх прав.

Так, на думку позивача за зустрічним позовом, її колишнім чоловіком приховано факт придбання земельної ділянки та будівництво будинку в С/Т «Роздолля», Обухівського району, Київської області на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_6. Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначала, що її чоловіком в період зареєстрованого шлюбу відчужено нежилі приміщення № 1, 2 (групи приміщень № 8), за адресою: АДРЕСА_5, та грошові кошти, отримані від їх реалізації, використано не в інтересах сім'ї.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 червня 2018 року (том IVа.с.157-166) позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково, в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 40,40 кв.м. жилою площею 20, 8 кв.м.; ? частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0910 га, яка розташована в АДРЕСА_3; ? частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1200 га, яка розташована у АДРЕСА_3; ? частину квартири №3, загальною площею 37, 1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в літ. «Е»; ? частину НОМЕР_3, загальною площею 27, 8 кв.м., житловою площею 24, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; ? частину НОМЕР_4, загальною площею 23, 7 кв.м., житловою площею 20, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; ? частину НОМЕР_5, загальною площею 26,1 кв.м., житловою площею 21, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію ? частини грошових коштів, що знаходилися на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2 у:

- ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в розмірі 53 850 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 1 406 686 грн. 40 коп.;

- ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 2 125 євро, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 64 941 грн. 04 коп.;

- ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 106 100 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 15 050 грн. у якості компенсації ? частини грошових коштів, внесених за рахунок подружжя до Статутного фонду ТОВ «Український Сучасний Турбінний Комплекс».; 90 000 грн. - ? частина вартості відчужених нежилих приміщень №1,2 (групи приміщень №8) (в літ.А), загальною площею 159,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5 за договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 серпня 2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименком Д.Б. за №1045.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 40,40 кв.м. жилою площею 20, 8 кв.м.; ? частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0910 га, яка розташована в АДРЕСА_3; ? частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1200 га, яка розташована у АДРЕСА_3; ? частину квартири №3, загальною площею 37, 1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в літ. «Е»; ? частину НОМЕР_3, загальною площею 27, 8 кв.м., житловою площею 24, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; ? частину НОМЕР_4, загальною площею 23, 7 кв.м., житловою площею 20, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; ? частину НОМЕР_5, загальною площею 26,1 кв.м., житловою площею 21, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е».

Покладено в рівних частках на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконання зобов'язань за кредитним договором №10-29/3124 від 21 березня 2007 року, укладеним між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, в якості позичальників. В решті первісних та зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись в повній мірі з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 червня 2018 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації ? частини грошових коштів, що знаходилися на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2, та ухвалити нове судове рішення у цій частині, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію ? частини грошових коштів, що знаходилися на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2, а саме: у ПАТ «Всеукраїнській Акціонерний Банк» - 4 137 грн. 57 коп., ПАТ «УкрСиббанк» - 02 грн. 16 коп. та у ПАТ КБ «Приватбанк» - 71 грн. 88 коп. Крім того, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 9 135 грн.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що ОСОБА_3 першочергово посилалась на те, що фактичне припинення спільного господарства між нею та ОСОБА_2 відбулось з серпня 2013 року. Разом з тим, в подальшому вона змінила свої доводи та пояснення з кінця серпня 2013 року на початок червня 2013 року, що було обумовлено наданій суду виписці про рух грошових коштів на картковому рахунку НОМЕР_12 ОСОБА_2 в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», де зазначено про знаття ОСОБА_2 11 червня 2013 року грошових коштів в розмірі 35 000 доларів США та 12 червня 2013 року зняття 50 000 доларів США. Проте, жодного доказу про припинення ведення спільного господарства з червня 2013 року ОСОБА_3 суду не надала.

Таким чином, суд першої інстанції, неправильно застосувавши ст.65 СК України, порушивши ст.ст. 76, 77, 80, 81 ЦПК України, дійшов незаконного та необґрунтованого висновку, який не підтверджено жодним доказам, про припинення ведення спільного господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з червня 2013 року та використання грошових коштів ОСОБА_2, які знаходились на його рахунках у банківських установах, в період з червня по вересень 2013 року, не в інтересах сім'ї.

Крім того, суд неодноразово відмовляв ОСОБА_2 у долучені до матеріалів справи письмових доказів на підтвердження доводів та пояснень останнього.

З матеріалів даної справи взагалі неможливо встановити, коли сторони припинили ведення спільного господарства, а тому ОСОБА_2 вважає, що саме 23 серпня 2013 року, коли ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Крім того, якщо виходити з пояснень ОСОБА_3 про припинення між сторонами спільного господарства з початку червня 2013 року, то є очевидним висновок, що всі грошові кошти, що надійшли на картковий рахунок ОСОБА_2 у цей період часу є його особистою приватною власністю та відповідно не належать до спільного майна подружжя, що вбачається з виписки про рух коштів.

Відносно вимоги про стягнення суми компенсації в розмірі 45 450 грн., що становить ? частину грошових коштів, то дана вимога також задоволенню не підлягає, оскільки станом на липень 2013 року залишок грошових коштів на рахунку становив 0 грн., а після здійснення ОСОБА_2 розрахунку в кафе 05 липня 2017 року склав від'ємне значення, тобто заборгованість у розмірі 1 038 грн. В подальшому за період з 06 березня 2013 року по 27 жовтня 2013 року, який заявлений ОСОБА_3 у вимозі про стягнення компенсації, розмір заборгованості за картковим рахунок склав суму в розмірі 109 969 грн. 83 коп. Дана сума заборгованості в подальшому після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, ОСОБА_2 погашена самостійно за рахунок власних грошових коштів, а відтак остання права на її компенсацію вимагати не може.

Також, не погоджуючись в повній мірі з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Шевченківського районного суду міста Києва віл 01 червня 2018 року скасувати в частині поділу двох земельних ділянок, визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності на ? частини квартир АДРЕСА_2, а також стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 90 000 грн. - ? частини вартості відчужених нежилих приміщень №1,2 (групи приміщень №8) (в літ. А). Просила ухвалити нове судове рішення у цій частині, яким визнати за нею право власності на обидві земельні ділянки, визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частини квартир АДРЕСА_2, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1 000 000 грн. - ? частина вартості відчужених нежилих приміщень №1,2 (групи приміщень №8) (в літ. А). Крім того, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу мотивувала, зокрема, тим, що в ході розгляду справи до об'єктів нерухомого майна, які підлягають поділу, обидві сторони віднесли ? частки квартир, розташованих в АР Крим. Залишаючи у власності дані об'єкти нерухомості за ОСОБА_2, загальна вартість частки від цих квартир ОСОБА_2 становить 1 278 450 грн. Земельні ділянки, в свою чергу, мають вартість 64 290 грн. та 128 580 грн., що разом становить 192 870 грн. Поступаючись у частці власності на об'єкти нерухомості, що знаходяться в АР Крим, вартість яких перевищує вартість земельних ділянок, ОСОБА_3 вважає такий поділ з додержанням принципу збереження рівності прав колишнього подружжя на розподіл майна.

Щодо стягнення грошових коштів, ОСОБА_2 здійснено відчуження нежилих приміщень №1,2, які відносяться до спільної приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Згідно висновку експерта, їх вартість на час розгляду справи складала 2 000 000 грн. Суд першої інстанції, вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі ? частини відчужених нежилих приміщень на користь ОСОБА_3, повинен був діяти з урахуванням дійсної вартості на час розгляду справи, в той час як суд, грубо порушуючи норми матеріального права, виходив з вартості нерухомого майна на час його відчуження.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження за поданими апеляційними сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року справу призначено до розгляду у судове засідання з повідомленням сторін на 05 вересня 2018 року о 11 год. 15 хв.

05 вересня 2018 року розгляд справи відкладено на 19 вересня 2018 року 12 год. 15 хв. 19 вересня 2018 року у справі оголошено перерву до 03 жовтня 2018 року на 12 год. 30 хв.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року №452/2017 постановлено, зокрема, ліквідувати Апеляційний суд міста Києва.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів від 02 жовтня 2018 року, днем початку роботи Київського апеляційного суду відповідно до повідомлення голови новоутвореного суду, опублікованого у газеті «Голос України», визначено 03 жовтня 2018 року.

На виконання вимог закону, Апеляційним судом міста Києва дану справу передано до новоствореного Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2018 року, справу призначено судді-доповідачу Вербовій І.М. Судді, які входять до складу колегії: Вербова І.М. - головуючий суддя, судді: Саліхов В.В., Шахова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року справу прийнято до розгляду та призначено у судове засідання з повідомленням учасників справи на 21 листопада 2018 року о 10 год. 10 хв.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_11 підтримав доводи апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_3, просив її задовольнити. Апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_2 просив залишити без задоволення.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_12 підтримав доводи апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_2, просив її задовольнити. Апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_3 просив залишити без задоволення.

Представники третіх осіб до суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе на підставі ч.2 ст.72 ЦПК України розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення представників сторін, які з'явились у судове засідання, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та співставленні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів даної справи, з 26 липня 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2013 року в цивільній справі №761/22063/13-ц, провадження № 2/761/7537/2013, що набрало законної сили 25 листопада 2013 року.

Частково задовольняючи первісний та зустрічний позови, розподіляючи майно подружжя та визначаючи за кожним право приватної власності, суд першої інстанції виходив з того, що за час шлюбу сторонами було набуто наступне нерухоме майно: квартира №11, що знаходиться у місті Києві по вул. Золотоворітській, 2-А, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,0910 га, розташована у АДРЕСА_3, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,1200 га, розташована у Київській області, Вишгородському районі, Ясногородській сільській раді, С/Т «Кінофікатор», ділянка №113; ? частина квартири АДРЕСА_2, нежилі приміщення №1,2 (групи приміщень №8) (в літ. А), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5, крім того, внесено грошові кошти в розмірі 30 100 грн. до Статутного капіталу ТОВ «Український Сучасний Турбінний Комплекс», замовником якого був ОСОБА_2 Також, у кожного з подружжя станом на 23 серпня 2013 року були відкриті рахунки в банківських установах, відповідно до наданих виписок, залишок коштів на рахунках ОСОБА_2 становив у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 8 275 грн. 13 коп., у ПАТ «УкрСиббанк» - 04 грн. 32 коп. та у ПАТ КБ «Приватбанк» - 143 грн. 75 коп. Всього залишок коштів по усіх рахунках ОСОБА_2 склав 8 423 грн. 20 коп., а ОСОБА_3 - 0 грн.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність покласти в рівних частках на сторін виконання зобов'язань за кредитним договором №10-29/3124 від 21 березня 2007 року, а також суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсації ? частини грошових коштів, розміщених останнім на рахунках ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ КБ «Приватбанк» та використані не в інтересах сім'ї, а саме: в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в розмірі 53 850 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 1 406 686 грн. 40 коп., у ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 2 125 євро, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 64 941 грн. 04 коп., у ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 106 100 грн.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України (ст. 22 КпШС України), майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що сторонами за час перебування у шлюбі набуто наступне нерухоме майно:

- квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 40,40 кв.м. жилою площею 20, 8 кв.м.;

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,0910 га, яка розташована в АДРЕСА_3;

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1200 га, яка розташована у АДРЕСА_3;

- ? частину квартири №3, загальною площею 37, 1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в літ. «Е»; №3а, загальною площею 27, 8 кв.м., житловою площею 24, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; №3б, загальною площею 23, 7 кв.м., житловою площею 20, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; №3в, загальною площею 26,1 кв.м., житловою площею 21, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»;

- нежилі приміщення №1,2 (групи приміщень №8) (в літ. А), загальною площею 159,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5;

- внесено грошові кошти в розмірі 30 100 грн. до Статутного капіталу ТОВ «Український Сучасний Турбінний Комплекс», засновником якого був ОСОБА_2

Крім наведеного вище нерухомого майна та внеску до Статутного капіталу, суд першої інстанції вірно встановив, що в кожного з подружжя станом на 23 серпня 2013 року були відкриті рахунки в банківських установах, відповідно до наданих виписок, залишок коштів на рахунках ОСОБА_2 становив у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 8 275 грн. 13 коп., у ПАТ «УкрСиббанк» - 04 грн. 32 коп. та у ПАТ КБ «Приватбанк» - 143 грн. 75 коп. Всього залишок коштів по усіх рахунках ОСОБА_2 склав 8 423 грн. 20 коп., а ОСОБА_3 - 0 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 10-29/3124, згідно якого остання отримала грошові кошти у розмірі 154 000 доларів США зі сплатою 30% річних, з кінцевим терміном погашенням кредиту до 20 березня 2022 року. Зазначений кредитний договір був укладений за згодою ОСОБА_2

У судовому засіданні в суді першої інстанції сторони не заперечували, що кошти отримані за цим кредитним договором були використані в інтересах сім'ї.

Відповідно до рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 листопада 2015 року у справі № 164/15, позов ПАТ «Укроцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з відповідачів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 1 490 910 грн. 89 коп. та третейський збір в сумі 11 929 грн. 51 коп.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23, 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

В ході розгляду справи не встановлено обставин, визначених ч. 3 ст. 70 СК України.

Так, переглядаючи оскаржуване судове рішення, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по ? частині квартири квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 40,40 кв.м. жилою площею 20, 8 кв.м.; ? частині земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,0910 га, яка розташована в АДРЕСА_3; ? частині земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1200 га, яка розташована у АДРЕСА_3; по ? частин квартир: №3, загальною площею 37, 1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в літ. «Е»; №3а, загальною площею 27, 8 кв.м., житловою площею 24, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; №3б, загальною площею 23, 7 кв.м., житловою площею 20, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е»; №3в, загальною площею 26,1 кв.м., житловою площею 21, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 літ. «Е».

При цьому, судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи, яке розташоване в м. Києві, АРК є тимчасово окупованою територією, а запропонований ОСОБА_3 варіант розподілу нерухомого майна сторін набутого під час шлюбу, фактично позбавляє ОСОБА_2 місця проживання в м. Києві, також судом враховано, що на час ухвалення рішення по справі ОСОБА_4 немає заборгованості зі сплати аліментів на утримання спільного сина сторін, а ОСОБА_3 не доведено в судовому засіданні, що розмір аліментів, який сплачується на її користь на утримання дитини є недостатнім.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 частини грошових коштів у розмірі 15 050 грн. 00 коп., внесених за рахунок подружжя до Статутного фонду ТОВ «Український Сучасний Турбінний Комплекс». Крім того, суд вірно визначився про наявність підстав для часткового задоволення вимога ОСОБА_3 про компенсацію ? частини вартості відчужених нежилих приміщень №І 1,2 (групи приміщень № 8) (в літ. А), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5, оскільки 30 серпня 2013 року ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень з ОСОБА_8, згідно якого він відчужив ОСОБА_13 вказані нежилі приміщення, а остання сплатила йому 180 000 грн. 00 коп.

Враховуючи, що ОСОБА_3 посилалась на те, що кошти, отримані від продажу вищезазначених нежилих приміщень використані не в інтересах сім'ї, що ОСОБА_2 спростовано не було, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для компенсації ОСОБА_3 суми вартості ? частини продажних нежилих приміщень в розмірі 90 000 грн.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині того, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі ? частини відчужених нежилих приміщень на користь ОСОБА_3, повинен був діяти з урахуванням дійсної вартості майна на час розгляду справи, то такі доводи відхиляються колегією суддів у зв'язку з наступним.

З наданої представником ОСОБА_2 на запит суду апеляційної інстанції копії заяви від 23 травня 2007 року, посвідченої нотаріально, вбачається, що ОСОБА_3 дала свою згоду ОСОБА_2 на підписання попередніх договорів, договорів завдатку, іпотеки, кредитних договорів та ін., а також згоду на продаж та придбання будь-якого рухомого або нерухомого майна на території України, за ціною і на умовах на його розсуд, яке було або буде придбане ними в період зареєстрованого шлюбу. Вказана заява відкликана чи скасована не була.

Також, судом з урахуванням положень ч.4 ст.65 СК України, роз'яснень, наведених в п.23, 24, 30 Постанови «Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року вірно покладено на сторін в рівних частках виконання зобов'язань за кредитним договором.

В задоволенні іншої частини первісного та зустрічного позовів відмовлено, у зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Разом з тим, крім наведеного вище, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь в якості компенсації ? частини грошових коштів, що були розміщені ОСОБА_2 на рахунках у ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ КБ «Приватбанк» та використані не в інтересах сім'ї, а саме: у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в розмірі 53 850 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 1 406 686 грн. 40 коп., у ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 2 125 євро, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 64 941 грн. 04 коп., у ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 106 100 грн.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_3 першочергово посилалась на те, що фактичне припинення спільного господарства між нею та ОСОБА_2 відбулось з серпня 2013 року. Разом з тим, в подальшому вона змінила свої доводи та пояснення з кінця серпня 2013 року на початок червня 2013 року, проте, жодного доказу про припинення ведення спільного господарства з червня 2013 року ОСОБА_3 суду не надала.

Дана обставина підтверджується копією позовної заяви ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зустрічною позовною заявою про поділ майна подружжя (том І а.с.112-119) («на початку серпня 2013 року я дізналась, що чоловік мене зраджує. Згодом, 21.08.2013 року мною був ініційований судовий процес про розірвання шлюбу»; «дізнавшись про те, що я маю намір розлучитися з позивачем, намагаючись уникнути розподіл спільних коштів, останній, у період з вересня 2013 року по січень 2014 року зняв із рахунків всі кошти та розпорядився ними на власний розсуд»), фотокартками подружжя зі спільного відпочинку в Італії в період з 23 липня 2013 по 25 липня 2013 року.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосувавши ст.65 СК України, порушивши ст.ст. 76, 77, 80, 81 ЦПК України, дійшов незаконного та необґрунтованого висновку, який не підтверджено жодними доказам, про припинення ведення спільного господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з червня 2013 року та використання грошових коштів ОСОБА_2, які знаходились на його рахунках у банківських установах, в період з червня по вересень 2013 року, не в інтересах сім'ї.

Колегія суддів вважає доведеним, що сторони припинили ведення спільного господарства саме з 23 серпня 2013 року, тобто з часу звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про розірвання шлюбу, а відтак поділу підлягають ті грошові кошти, які знаходились на рахунку саме на час подання позову про розірвання шлюбу.

Щодо стягнення суми компенсації в розмірі 45 450 грн., що були розміщені на картковому рахунку НОМЕР_13 у ПАТ КБ «Приватбанк», що становить ? частину грошових коштів, то дана вимога також задоволенню не підлягає, оскільки станом на липень 2013 року залишок грошових коштів на рахунку становив 0 грн., а після здійснення ОСОБА_2 розрахунку в кафе 05 липня 2017 року склав від'ємне значення, тобто заборгованість у розмірі 1 038 грн. В подальшому за період з 06 березня 2013 року по 27 жовтня 2013 року, який заявлений ОСОБА_3 у вимозі про стягнення компенсації, розмір заборгованості за картковим рахунок склав суму в розмірі 109 969 грн. 83 коп. Дана сума заборгованості в подальшому після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, ОСОБА_2 погашена самостійно за рахунок власних грошових коштів, а відтак остання права на її компенсацію вимагати не може.

Доказів на спростування наведених вище обставин ОСОБА_3 під час розгляду справи надано не було.

Згідно частин 1 та 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування оскаржуваного судового рішення в частині задоволення зустрічних вимог ОСОБА_3 про стягнення компенсації в розмірі ? частини грошових коштів, що знаходилися на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2, з одночасним ухваленням нового рішення у цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 9 135 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 червня 2018 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації в розмірі ? частини грошових коштів, що знаходились на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2 - скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію у розмірі ? частини грошових коштів, що знаходилися на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2 у:

- Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в розмірі 4 137 (чотири тисячі сто тридцять сім) грн. 57 коп.;

- Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк» в розмірі 02 (дві) грн. 16 коп.;

- Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку «Приватбанк» в розмірі 71 (сімдесят одна) грн. 88 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 9 135 (дев'ять тисяч сто тридцять п'ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В.Шахова