КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/1825/2018 Головуючий у 1-й інстанції - Мазка Н.Б.
1016/1976/12 Доповідач: Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В. , Ящук Т.І.

секретар -Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 02 серпня 2018 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на нерухоме майно, -

у с т а н о в и в :

12.09.2017 року представник ТОВ«Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача, та з урахуванням уточненої заяви просив замінити стягувача у виконавчому листі від 23.11.2012 року з Публічногоакціонерноготовариства«Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі №1016/1976/12, за якою рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23.11.2012 року за позовом ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернутостягнення на нерухоме майно.

Указував, що 29.06.2017 року між ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено Договір відступлення права вимоги №114/7-4408, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/0983/85/56630 від 13.06.2007 року, укладеним між ПАТ Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк».

29.06.2017 року між ПАТ «Комерційний ІндустріальнийБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги №2, за яким право грошової вимоги за кредитним № 014/0983/85/56630 від 13.06.2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02 серпня 2018 року заяву про заміну стягувача задоволено, замінено стягувача у виконавчому листі від 23.11.2012 року - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» по справі №1016/1976/12.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, у яких просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача. Зазначають, що заявником наданий витяг з реєстру боржників від 29.06.2017 року, оформлений додатком № 2 до договору відступлення права вимоги № 114/42 від 29.06.2017 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний ІндустріальнийБанк» та підписаний обома сторонами, з якого вбачається заборгованість за кредитним договором № 014/0983/85/56630 від 13.06.2007 року, а також заявником наданий витяг з реєстру боржників від 29.06.2017 року, оформлений додатком № 2 до договору відступлення права вимоги № 114/42-ДГ від 29.06.2017 року, укладеного між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», які не підписані обома сторонами, а також з даного витягу не вбачається саме передання права вимоги за кредитним договором №014/0983/85/56630 від 13.06.2007 року до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а вказаний у витязі реєстру боржників кредитний договір № 014/0983/85/65214 не є предметом розгляду цивільної справи № 1016/1976/12. А тому, уважають, що ТОВ ««ФК «Довіра та гарантія» не надало доказів отримання від ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» права грошової вимоги за кредитним договором № 014/0983/85/56630 від 13.06.2007 року, укладений ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ОСОБА_1.

Крім того, підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва буде пряма вказівка акта цивільного законодавства, а також настання певних обставин, які мають юридичне значення. Однак передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги не є правонаступництвом. За таких обставин, коли право вимоги вже було реалізоване і виконавче провадження вже було відкрито, суд першої інстанції не перевірив чи може проводитися заміна сторони у виконавчому провадженні на підставі договору.

Посилається на ч. 2 ст. 1081 ЦК України, відповідно до якої, грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

ТОВ «ФК «Довіра та гарантії» не отримувало право грошової вимоги і тому не має права заявляти про зміну стягувача за відсутності дійсної отриманої від кредитора грошової вимоги до боржника.

Вказує, що суд першої інстанції не перевірив чи відповідає ст.. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України відступлення права вимоги за договором між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантії» без заміни з ПАТ Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк».

Крім того зазначає, що суд першої інстанції здійснив розгляд заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантії» при відсутності самої справи, не здійснивши при цьому заходи щодо відновлення судового провадження та провівши розгляд справи за копією заочного рішення суду від 23.11.2012 року.

Заслухавши доповідь судді , пояснення представника ОСОБА_2, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Установлено, що заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23.11.2012 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на нерухоме майно. Стягнуто з ОСОБА_1 га користь банку заборгованість за кредитним договором № 014/093/85/56630 від 13.06.2007 року в розмірі 1 020 919,67 грн.. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/093/85/56630 від 13.06.2007 року у сумі 1 020 919,67 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки , а саме на : земельну ділянку площею 0,1692 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою : с. Новосілки Макарівського району Київської області з кадастровим номером: НОМЕР_1, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2.

29.06.2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі договору відступлення права вимоги № 114/42, відступив своє право вимоги за кредитним договором № 014/093/85/56630 від 13.06.2007 року, укладеного з ОСОБА_1, ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» ( а.с. 99-101).

У цей же день, 29.06.2017 року, ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» на підставі договору відступлення права вимоги за № 114/42-ДГ, відступив своє право вимоги за кредитним договором № 014/093/85/56630 від 13.06.2007 року, укладеного з ОСОБА_1, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» ( а.с. 102-106).

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України (у редакції 2004 року, яка діяла на час подачі заяви), ст. 442 ЦПК України в редакції 2017 року та статті 15 Закону України &q?ок;Про виконавче провадження&q?ви; у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України &q?он;Про виконавче провадження&q?на; (у редакції, чинній на час розгляду справи), статті 3442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року N 6-122цс13, яка підтримана і Верховним Судом у Постанові від 21.03.2018 року провадження № 61-12076св18 ( №6-1355/10).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» суд першої інстанції виходив з того, що за договором відступлення відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції у повній мірі в даній справі не може визнати ухвалу суду законною та обґрунтованою, оскільки при вирішенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» суд першої інстанції належним чином не перевірив чи відбулось наступництво у матеріальних правовідносинах, зважаючи на те, що основне зобов'язання ОСОБА_1 було забезпечено договором іпотеки.

Стаття 24 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість відступлення прав за іпотечним договором за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, то відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Право вимоги належить іпотекодержателю, тому саме він і може їх відступити. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

За вказаної обставини, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, унаслідок чого вона підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, при якому суду першої інстанції необхідно дослідити договори про відступлення вимог за кредитним договором № 014/093/85/56630 від 13.06.2007 року, укладеного з ОСОБА_1 на їх відповідність Закону України «Про іпотеку» .

При цьому суд апеляційної інстанції уважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції розглянуто заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за копією заочного рішення, не відповідають дійсності, оскільки судом дана заява розглядалась у межах цивільної справи № 1016/1976/12, яка судом не знищена, про що учасники процесу могли дізнатись, якби ознайомились з матеріалами справи.

Матеріалами справи спростовується і доводи апеляційної скарги про те, що відсутні відомості про те чи видавались виконавчі листи на виконання рішення суду, ухваленого в даній справі (а.с. 72-76), що також би було відомо учасникам справи при ознайомленні з матеріалами справи.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження, а тому чи видавався виконавчий лист чи ні, правового значення не має.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що при вирішенні питання заміни сторони виконавчого провадження, предметом розгляду не є зміст договорів відступлення права вимоги, унаслідок чого і інші доводи апеляційної скарги на увагу колегії суддів не заслуговували.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 02 серпня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук