Головуючий суду 1 інстанції - Кудрявце І.В.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 431/2593/18
Провадження № 22-ц/810/218/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Яресько А.В.

за участю секретаря судового засідання Єгорової О.П.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2

зацікавлена особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

на рішення

Старобільського районного суду Луганської області від 4 липня 2018 року, ухваленого у складі судді Кудрявцева І.В. в залі судових засідань Старобільського районного суду Луганської області в м. Старобільську

у справі за заявою

ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Заява мотивована тим, що вона має хронічні захворювання, отримує пенсію за віком у розмірі 2161 грн. 86 коп. Розмір її пенсії не дозволяє на належному рівні забезпечувати себе, враховуючи вік.

Зазначала, що її чоловік перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вважала, що вона як дружина померлого пенсіонера має право на отримання пенсії в разі втрати годувальника. Умовою отримання такої пенсії є перебування непрацездатного члена сім'ї на утриманні померлого пенсіонера. Пенсія чоловіка була значно вищою і була постійним та основним засобом її існування.

Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, оскільки дозволяє надалі реалізувати право на одержання пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Просила заяву задовольнити.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 4 липня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_2 на утриманні її чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 проживав разом із ОСОБА_2 та отримував пенсійні виплати, що є значно більшими, ніж у заявниці, якій виплачується пенсія за віком, тобто, ОСОБА_2 перебувала на утриманні чоловіка.

В апеляційній скарзі Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області ставиться питання про скасування рішення Старобільського районного суду Луганської області від 4 липня 2018 року з підстав неправильного застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовано норми ст. 75 СК України та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На думку апелянта, заявницю не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_2, на момент смерті свого чоловіка, отримувала пенсію за віком в розмірі, що забезпечувало прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 06.01.1958р. та сумісно проживали однією сім'єю по день смерті останнього 31.08.2017р.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Старобільському ОУ ПФУ Луганської області, а ОСОБА_3 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області, отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні у порядку окремого провадження.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

ОСОБА_2 просила встановити факт перебування на утриманні померлого чоловіка для призначення пенсії по втраті годувальника.

Згідно ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії в разі втрати годувальника сім'ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім'ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім'ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Непрацездатними членами сім'ї вважаються зокрема дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або є особами з інвалідністю.

За положеннями ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім'ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року складає 1247 гривень, на час смерті ОСОБА_3 1312 гривень.

Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року складає 1373 гривень.

Згідно довідки управління Пенсійного Фонду України розмір пенсії, яку отримує ОСОБА_2 зараз складає 2161 грн. 86 коп., на час смерті ОСОБА_3 складав 1588 грн. 40 коп., що перевищує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму.

Згідно ст.ст. 13, 76, 77 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Заявницею не надано доказів на підтвердження своїх вимог.

Заявниця по справі, протягом 2017 - 2018 років була забезпечена прожитковим мінімумом.

Факт сумісного проживання з ОСОБА_3 не є беззаперечним доказом, що заявниця перебувала на його утриманні та отримувала допомогу, що має постійний характер.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, вказані обставини справи та вимоги закону не врахував та помилково дійшов висновку про необхідність задоволення вимог ОСОБА_2

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 4 липня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: