Справа № 489/1208/18
Провадження № 22-ц/812/189/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Бондаренко Т.З.,

суддів - Темнікової В.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухваленого 3 вересня 2018 року під головуванням судді - Рум'янцевої Н.О. в приміщені того ж суду по справі за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивачка зазначала, що з 14 жовтня 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні стосунки із відповідачем були припинені та вони мешкають окремо один від одного. Їх син проживає разом із нею, однак відповідач не надає матеріальної допомоги.

Посилаючись на наведене ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця до повноліття дитини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 3 вересня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду змінити в частині зазначення періоду стягнення аліментів. Так, на думку позивачки, суд не вірно виходив з того, що з урахуванням добровільної сплати відповідачем аліментів шляхом перерахування коштів на ім'я позивачки, аліменти визначені судом підлягають стягненню не з часу її звернення до суду, а з дати ухвалення судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказував, що в добровільному порядку сплачував кошти в достатньому розмірі, а тому підстав для стягнення з нього з моменту пред'явлення позову немає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи згідно копії свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2011 року, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Як вбачається з акту ОСББ «Імпульс», складеного 6 березня 2018 року в присутності сусідів дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 5).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З письмового відзиву відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву вбачається, що він не має постійного заробітку, проте добровільно сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі, який залежить від його не постійного доходу.

Посилання відповідача на добровільну сплату аліментів, як на підставу відмови в позові, районний суд вірно не прийняв до уваги, оскільки звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів є безумовним правом того з батьків з ким мешкає дитина, незалежно від будь яких домовленостей між ними.

Також, враховуючи відсутність належних доказів, судом вірно відхилено твердження відповідача про перебування батьків на його утриманні.

Таким чином, відповідач є працездатною особою, має належний стан здоров'я, інших утриманців не має, а тому районний суд обґрунтовано стягнув на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно.

Проте, вирішуючи питання про строк з якого присуджуються аліменти, районний суд врахував, що відповідач добровільно сплачував аліменти як до звернення позивачки до суду так і протягом розгляду справи в суді, а тому вирішив стягнути аліменти з дня ухвалення судового рішення тобто з 3 вересня 2018 року.

З таким висновком суду неможна погодитись, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону.

Положенням ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Наведена норма закону не містить підстав для відступлення від наведеного правила.

Отже і факт добровільної сплати аліментів, на що посилався відповідач, не може бути підставою для відступлення від вимог зазначеного закону. В той же час суми сплачені відповідачем в добровільному порядку на утримання дитини підлягають врахуванню на стадії виконання даного рішення про стягнення аліментів.

Відповідно до положень п.п. ч.1,2,3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За такого, оскаржуване рішення в частині зазначення дати з якої розпочинається стягнення аліментів підлягає зміні.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 7 березня 2018 року, стягнення аліментів слід розпочинати саме з цього часу.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 375, 381-382 ЦПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2018 року змінити в частині періоду стягнення аліментів, зазначивши про їх стягнення з 7 березня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, а саме 26 листопада 2018 року.

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Т.В. Крамаренко