справа № 197/513/17
провадження № 2/197/152/18
23 листопада 2018 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Леонідової О.В.,
за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
12.06.2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, суду пояснив, що відповідач отримала грошові кошти, написала розписку, проте до теперішнього часу так і не повернула, на телефонні дзвінки не відповідає, ігнорує зустрічі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи, у судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила (а.с.36,39 ). Заявою від 10.08.2017 року відповідач надала до матеріалів справи акт обстеження своїх умов проживання та довідку з місця проживання, де зазначено, що відповідач дійсно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з онуками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4 Даніїл, ІНФОРМАЦІЯ_4, які перебувають на її повному утриманні та вихованні. Сімя є малозабезпеченою, доходів не має. Будинок відключений від електро та газопостачання за відсутності платоспроможності (а.с. 23-25).
23.11.2018 року ухвалою суду на місці постановлено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 07.07.2016 року відповідач отримала в борг від позивача грошові кошти у розмірі 500,00 доларів США, які зобовязалася повернути до 07.12.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% за кожен календарний місяць, тобто загальну суму яку відповідач зобовязалася повернути складає 750 доларів США. Факт отримання коштів в борг підтверджується власноруч підписаною відповідачем розпискою.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. (Правова позиція ВСУ у справі №6-63цс13).
Частина 1ст. 1049 ЦК України визначає, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником у борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів (Правова позиція ВСУ у справі №6-1967цс15).
Судом встановлено, що розписка від 07.07.2016 року містить умову про отримання грошових коштів у борг, дату отримання коштів та зобов'язання їх повернути у визначений строк (а.с 3).
Отже, зазначена розписка є належним доказом, що підтверджує боргове зобов'язання, а правовідносини, які виникли між сторонами, є правовідносинами, що виникли з договору позики.
Відповідно до абз. 2 ч. 1ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З матеріалів справи слідує, що строк повернення позики згідно розписки від 07.07.2016 року визначений до 07.12.2016 року.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Частиною 1ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Після закінчення строку повернення суми боргу, тобто після 07.12.2016 року, відповідач борг не повернула, чим порушила умови договору. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими.
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.
Разом з тим, ч. 2ст. 533 ЦК України визначено, що якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Офіційний курс гривні до іноземних валют, встановлений Національним банком України є загальновідомим.
У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
З розписки від 07.07.2016 року слідує, що сторони встановили розмір процентів у розмірі 10% за кожен календарний місяць строком на 5 місяців.
Таким чином, 10% від суми боргу 500 доларів США становить 250 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 19.05.2017 року становить 6597 грн. 50 коп.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання, тому за період з 07.12.2016 року по 19.05.2017 рік розмір нарахованих 3% річних склав 6,7 доларів США, що еквівалентно 176 грн. 81 коп.
Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. та 700 грн. судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.
На підстав вищевикладеного, керуючись ст.ст.1046-1051 ЦК України, ст. ст. 77-81, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації: с. Кряжове Широківського району, вул. Центральна, 26, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, 5-й м-н Зарічний, 72/70, три проценти річних за весь час прострочення грошового зобов'язання у розмірі 6,7 доларів США, що еквівалентно станом на 19.05.2017 року 176,81 грн.(сто сімдесят шість гривень 81 коп.)
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати - судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700,00 грн. (сімсот гривень 00 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України. Апеляційна скарга, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається учасниками справи до або через Широківський районний суд Дніпропетровської.
Повне судове рішення складено 27.11.2018 року.
Суддя О.В.Леонідова