КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 364/339/18 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко О.В.
Провадження № 22-ц/824/2586/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Київської області від 18 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Зазначила, що вона є дочкою відповідача ОСОБА_2, та навчається на другому курсі факультету права та лінгвістики, денної форми навчання за спеціальністю «Філологія» Білоцерківського національного аграрного університету. Матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає, а тому просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення 23 річного віку на період навчання.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 18 травня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 22.03.2018 року і до досягнення нею 23 річного віку на період навчання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що його заробітна плата за вирахуванням податків та всіх обов'язкових платежів складає 3952,48 грн. У разі проведення утримань із його заробітної плати за рішенням суду він буде позбавлений засобів до існування. Також вважає, що суд безпідставно стягнув з нього витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., оскільки позивачкою не надано документа про оплату вказаних послуг. Сума витрат на правову допомогу не відповідає обсягу наданих послуг та складності справи.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29 квітня 1999 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дочкою відповідача ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до довідки Білоцерківського національного аграрного університету від 14 березня 2018 року, копії договору про надання освітніх послуг від 01 вересня 2017 року ОСОБА_3 є студентом другого курсу денної форми навчання факультету права та лінгвістики за спеціальністю «Філологія» Білоцерківського національного аграрного університету. Термін навчання - з 01 вересня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Надання освітніх послуг здійснюється на оплатній основі, вартість навчання за весь період складає 35 610 грн. (а.с.7-8).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 і стягнув з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти у розмірі у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 22.03.2018 року, до досягнення нею 23 річного віку на період навчання.

Суд також стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб: а) їм виповнилося 18 років; б) вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров'я були спроможні надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину з одного із батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання і другим із батьків, врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, інших дітей чи працездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України).

Відповідно до довідки про доходи КП «Володарка» від 06 квітня 2018 року №209 ОСОБА_2 працює у КП «Володарка» на посаді слюсаря АВР, з жовтня 2017 року по березень 2018 року йому нараховано 30 946,55 грн., виплачено - 22 255,60 грн. (а. с. 25).

ОСОБА_2 не довів, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у зв'язку з продовженням нею навчання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на утримання позивачки відповідно до ст. 199 СК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суд першої інстанції в частині визначення розміру аліментів - 1000 грн. щомісячно.

Відповідач не довів підстав для зменшення присудженого розміру аліментів, просив взагалі відмовити в задоволенні вимог про стягнення аліментів.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування або зміни рішення суду в частині покладення на відповідача обов'язку відшкодувати позивачці понесені витрати на оплату правничої допомоги.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2018 року між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги, яким визначено, що вартість послуг адвоката встановлюється в розмірі 4000 грн. (а.с. 12-13). До позовної заяви було долучено розрахунок витрат на правничу допомогу по вказаному договору (а. с. 11).

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на ненадання ОСОБА_3 документу про оплату витрат на правничу допомогу, оскільки такі посилання не відповідають матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви ОСОБА_3 було додано копію прибуткового касового ордеру від 12 березня 2018 року про сплату адвокату ОСОБА_4 4000 грн. (а. с. 10).

ОСОБА_2 не навів обґрунтованих доводів на підтвердження неспівмірності понесених витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду в частині визначення періоду стягнення аліментів на користь позивачки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, суд першої інстанції не визначив періоду навчання відповідно до наданого позивачкою договору про надання освітніх послуг від 01 вересня 2017 року. З умов договору убачається, що період надання освітніх послуг позивачці визначений з 01 вересня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Проте суд в рішенні зазначив обов'язок сплати відповідачем аліментів досягненням ОСОБА_3 23-річного віку, тобто поза межами умов укладеного контракту.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги та змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів, шляхом зазначення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно на період навчання починаючи з 22.03.2018 року і по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Змінити рішення Володарського районного суду Київської області від 18 травня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі 1000 грн. на період навчання починаючи з 22 березня 2018 року і по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В іншій частині рішення Володарського районного суду Київської області від 18 травня 2018 року залишити без змін.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_3, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,

ОСОБА_2, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.