Справа № 202/3712/18
Провадження № 2/202/1802/2018
23 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -
Позивач ОСОБА_1 у червні 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позову зазначила, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2017 року шлюб розірвано.
На момент подання позову ОСОБА_1 є повнолітнім та навчається на факультеті прикладної математики Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара за рахунок бюджетного фінансування, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року.
Як на підставу для стягнення аліментів з відповідача позивач посилається на те, що їх спільна дитина потребує матеріальної допомоги, немає ніяких доходів і перебуває разом із ще однією дитиною на її утриманні, відповідач добровільно допомоги не надає.
У зв'язку з чим, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018 року ОСОБА_3 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, на стороні позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 23 жовтня 2018 року не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути цивільну праву за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог у судове засідання також не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
У звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому Шестірнянською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області шлюбі з 24.08.1996 року.
Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про нароження серії І-КИ № 193413, виданим Шестірнянською сільською радою Широківскього району Дніпропетровської області, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що встановлено заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2017 року, судовим наказом від 15 серпня 2017 року.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2017 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Відповідно до довідки №060-110 від 05.04.2018 року, виданої Дніпровським національним університетом імені ОСОБА_5, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання гр. ПС-17-2 факультету прикладної математики Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5, навчається за рахунок бюджетного фінансування. Зарахований наказом від 07.08.2017 року № 1225с, термін навчання: 01.09.2017 року 30.06.2021 року.
Згідно з судовим наказом від 15.08.2017 року, виданим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, з ОСОБА_2 з 14.08.2017 року стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття.
Матеріалами цивільної справи, зокрема довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, з якого вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою реєстрації позивача.
Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не надає допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, протилежного судом не встановлено, відповідачем не доведено.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, про обґрунтованість та підставність вимог позивача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
При визначенні розміру аліментів, які підлягаю стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень ч. ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Суд враховує, що спільна дитина позивача та відповідача навчається за рахунок державного бюджету, обопільний обовязок батьків з утримання дитини, те, що відповідач сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини, та вважає, що позивачем не доведено необхідності стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку, доходу, та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме: 25 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Згідно зі ст.ст. 182, 183, 199, 200, 201 та керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка мешкає за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд.№49, кв.№4, РНОКПП: НОМЕР_1, аліменти на утримання спільної повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд.№49, кв.№4, РНОКПП НОМЕР_2, у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення строку навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 25.06.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.П. Слюсар