Ухвала

16 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 541/2984/16-ц

провадження № 61-17240 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 15 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 05 липня 2018 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської областівід 15 лютого 2018 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2018 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно надати докази щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення або навести інші підстави пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки зазначена причина пропуску строку на касаційне оскарження визнана судом неповажною та надати уточнену редакцію касаційної скарги.

У жовтні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали від 04 вересня 2018 року з яких вбачається, що заявником недоліки касаційної скарги не усунуто в повному обсязі з огляду на таке.

На обгрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник зазначила, що копію оскаржуваної постанови не було можливості отримати у зв'язку із тривалим незадоволенням поданої до суду заяви про видачу судового рішення та хворобою, яка прогресує багато років.

Разом з тим, ці самі причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, ухваленого 15 лютого 2018 року, а оприлюдненого 27 лютого 2018 року, ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2018 року визнано неповажними. При цьому враховано, що ОСОБА_1, подаючи у цій справі позовну заяву та апеляційну скаргу, достовірно знала про наявність цього судового провадження, брала участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та з 27 лютого 2018 року мала можливість у Єдиному державному реєстрі судових рішень ознайомитись із оскаржуваною постановою. Інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 не навела, доказів про тривалу хворобу та порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення не додала.

Отже, подаючи касаційну скаргу на судове рішення після спливу більше ніж чотири місяці з дня його офіційного оприлюднення, ОСОБА_1 не підтвердила поважність причин пропуску строку належними доказами, які б свідчили про наявність непереборних, незалежних від волевиявлення заявника, істотних перешкод чи труднощів для подання касаційної скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності .

Отже, у кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк, станом на 16 листопада 2018 року недоліки касаційної скарги не усунуто в повному обсязі, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 листопада 2017 рокута постанову Апеляційного суду Полтавської області від 15 лютого 2018 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь