Постанова

Іменем України

12 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 145/1596/16-ц

провадження № 61-24821 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунальне підприємство «Гніваньводопостач»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року в складі судді Денишенко Т. О. про повернення апеляційної скарги,

ВСТАНОВИВ :

30 вересня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та просив усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зобов'язання відповідача звільнити колясочну під'їзду № 3 у будинку АДРЕСА_1 від своїх речей та надати мешканцям під'їзду вільний доступ до неї, а також стягнути з відповідача на його користь 5000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року зобов'язано ОСОБА_5 звільнити приміщення колясочної під'їзду № 3 у будинку АДРЕСА_2 від своїх речей та надати вільний доступ до колясочної мешканцям підїзду № 3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

09 грудня 2016 року ОСОБА_5 подала до суду апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору та подачі копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, в зв'язку з неусуненням недоліків.

Апеляційний суд виходив із того, що в установлений судом строк ОСОБА_5 не виконала вимоги ухвали апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року та не усунула недоліки апеляційної скарги, а тому наявні правові підстави для визнання неподаною та повернення такої скарги особі, яка її подала.

03 липня 2017 року ОСОБА_5 з пропуском строку на касаційне оскарження подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року та просила скасувати її як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та не ґрунтується на обставинах справи.

Зазначає, що ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року вона отримала лише 15 травня 2017 року, а 16 травня 2017 року на виконання вимог ухвали подала до суду документ на підтвердження сплати судового збору та копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, в зв'язку з чим висновок апеляційного суду про наявність підстав для повернення апеляційної скарги є безпідставним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року поновлено ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження в даній справі та відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення виконання ухвали апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року.

Відзив на касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не надходив.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що 09 грудня 2016 року ОСОБА_5 подала до суду апеляційну скаргу на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року.

09 лютого 2017 року Тиврівський районний суд Вінницької області надіслав дану апеляційну скаргу та справу № 145/1596/16-ц до апеляційного суду Вінницької області.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року зазначена справа була повернута для належного оформлення до суду першої інстанції.

18 квітня 2017 року належно оформлена справа була надіслана до апеляційного суду Вінницької області для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року дану апеляційну скаргу залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору та подачі копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ДП «Укрпошта» зі штрихкодом «951» ОСОБА_5 отримала вказану ухвалу 03 травня 2017 року та до 08 травня 2017 року мала усунути недоліки апеляційної скарги.

22 травня 2017 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_5 про усунення недоліків апеляційної скарги, а також оригінал платіжного доручення від 16 травня 2017 року та копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Вказані документи листом апеляційного суду від 22 травня 2017 року були повернуті на адресу ОСОБА_5 з роз'ясненням, що встановлений судом строк на усунення недоліків апеляційної скарги закінчився, а тому ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, в зв'язку з неусуненням недоліків.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу (частина друга статті 297 ЦПК України в указаній редакції).

Відповідно до статей 121, 297 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги) в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху в установлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

З огляду на викладене обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, адже в установлений судом строк до 08 травня 2017 року ОСОБА_5 недоліки апеляційної скарги не усунула.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року вона отримала лише 15 травня 2017 року, а заяву про усунення недоліків направила до апеляційного суду 16 травня 2017 року, в зв'язку з чим вважає, що своєчасно усунула недоліки апеляційної скарги.

На підтвердження факту отримання зазначеної ухвали 15 травня 2017 року ОСОБА_5 подала до суду довідку від 30 червня 2017 року, видану листоношею Гніваньского відділення зв'язку ДП «Укрпошта».

Дана довідка містить інформацію про отримання ОСОБА_5 поштового відправлення зі штрихкодом «7791», а ухвала апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року була направлена ОСОБА_5 поштовим відправленням зі штрихкодом «951», в зв'язку з чим указані доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. І. Крат