У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2018 Справа №607/18681/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі судді Братасюка В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Тернопільського міськрайонного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Висиповецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, Шумського районного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Зборівського районного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом, в порядку цивільного судочинства, до Тернопільського міськрайонного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Висиповецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, Шумського районного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Зборівського районного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення неправильності запису у актовому записі про шлюб №536 від 24 травня 2003 року складеному Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області та зобов'язати Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області внести зміни до актового запису цивільного стану №536 від 24 травня 2003 року в частині написання її імені по батькові, вказавши його як ОСОБА_2, натомість ОСОБА_2 і видати нове свідоцтво про шлюб із виправленими анкетними даними; встановити неправильність запису у книзі реєстрації актів про народження №27, від 19 грудня 1984 року складеному Висиповецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області та зобов'язати Висиповецьку сільську раду Зборівського району Тернопільської області та Зборівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області внести зміни до актового запису у книзі реєстрації актів про народження №27 від 19 грудня 1984 року в частині написання її імені по батькові, вказавши його як ОСОБА_2, замість ОСОБА_2; встановити неправильність запису у актовому запису громадянського стану про народження №2 від 03 лютого 2004 року складеному Висиповецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області та зобов'язати Висиповецьку сільську раду та Зборівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області внести зміни до актового запису громадянського стану про народження №2 від 03 лютого 2004 року в частині написання її імені по батькові, вказавши його як ОСОБА_2, замість ОСОБА_2 і видати нове свідоцтво про народження із виправленими анкетними даними; встановити неправильність запису у книзі реєстрації народжень №17 від 12 жовтня 2005 року складеному Залісцівською сільською радою Шумського району Тернопільської області та зобов'язати Залісцівську сільську раду та Шумський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області внести зміни до актового запису у книзі реєстрації народжень №17 від 12 жовтня 2005 року в частині написання її імені по батькові, вказавши його як ОСОБА_2, замість ОСОБА_2 і видати нове свідоцтво про народження із скорегованими анкетними даними.

З приводу можливості розгляду провадження в порядку цивільного судочинства Суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Отже, законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів та порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

У поданій заяві позивач зазначає, що зверталась до Шумського районного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із заявою про внесення змін до актового запису, однак, їй було відмовлено у внесенні вказаних змін.

Відповідно ч.1 ст.19 ЦПК України, та роз'яснень, викладених в абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, Суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, а за частинами першою та другою ст. 15 ЦПК України (редакції ЦПК України до 15.12.2017 року), в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних , сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17 редакції КАС України до 15.12.2017 року) або ГПК України (ст.1, 12 редакції ГПК України до 15.12.2017 року) віднесено до компетенції адміністративних або господарських судів.

Виходячи з визначення, цивільне право (лат, ius civile; англ. civil law, нім. Zivilrecht, фр. droit civil) - це галузь права, яка включає в себе норми права, що регулюють майнові та особисті немайнові правові суспільні відносини між рівноправними суб'єктами права- фізичними та юридичними особами, територіальними громадами, державами та іншими суб'єктами публічного права.

Отже предметом цивільного права є майнові (вольові суспільні відносини з

приводу належності, використання чи переходу нерухомого і рухомого майна та інших матеріальних благ від одного суб'єкта до іншого) та особисті немайнові (абсолютні суб'єктивні права, що налеоісить коленій фізичній особі, є невіддільними від неї, не мають економічного змісту, мають властивість індивідуалізації особи, яке виникає у неї від народоюення (чи за законом) та належать їй довічно) відносини, так звані «цивільні відносини», засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Разом з тим статтею 5 КАС України встановлено право на звернення до суду та способи судового захисту і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2018 року в цивільній справі №461/12052/15-ц, провадження № 14-14цс18, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Це правило є загальним. Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов'язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов'язаних з реалізацією публічної влади. Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, і в якому держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним, критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Спір у даній справі виник у зв'язку з відмовою відділу ДРАЦС внести зміни до відповідного актового запису на підставі заяви позивача. А відділ ДРАЦС є державним органом - суб'єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу.

Верховний Суд України зауважив, що спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є публічно-правовим, тому належить до адміністративної юрисдикції. А предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, що й оскаржила позивач (постанова від 03.10.2017 у справі № 21-5607а15).

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, на думку суду, в контексті предмета позову, характер спірних відносин дозволяє зробити висновок, що між сторонами відсутні будь які майнові та особисті немайнові відносини, оскарження відмови органу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису здійснюється у порядку адміністративного судочинства, а тому позов не має ознак цивільного, з цих підстав, прихожу до переконання, що у відкритті провадження за позовною заявою слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 186, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського міськрайонного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Висиповецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, Шумського районного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Зборівського районного відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення та зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу право на звернення за вимогою в порядку КАС України .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк