Справа № 188/1338/18
Провадження № 2/188/633/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Власенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року надходження, на період навчання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання цього позову до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що до 10 вересня 2018 року з відповідача стягувалися аліменти на її користь на утримання двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за рішенням суду в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно.

У зв'язку з тим, що старший син ОСОБА_3 досяг повноліття, частку стягнення аліментів було зменшено до 1/6.

На даний час старший син ОСОБА_3 навчається на комерційній основі на першому курсі денного відділення за спеціальністю «Готельно - ресторанна справа» на факультеті «менеджменту» у Харківському державному університеті харчування та торгівлі. Вартість навчання складає 12000 грн. на рік, стипендію він не отримує. Перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає.

Позивачка працює товарознавцем в ПП «ОСОБА_7» та отримує заробітну плату 3800 грн. на місяць. Цих коштів недостатньо для належного утримання сина під час його навчання.

Відповідач працює на залізниці, має стабільний заробіток, у зв'язку з чим він може надавати матеріальну допомогу позивачці до закінчення нею навчання.

На підставі статей 191, 199, 200 Сімейного кодексу (далі - СК) України позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі цього позову до закінчення нам навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних матеріалі у справі.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом на підставі наданих позивачкою доказів встановлені такі обставини у справі.

Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 0432/559/2012 від 14 травня 2012 року, що підтверджується копією судового рішення (а.с.9).

У період шлюбу у них народилося двоє дітей:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ОСОБА_5, виданим повторно 16.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 7);

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6, виданим повторно 16.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8).

Старший син ОСОБА_3 навчається на комерційній основі на першому курсі денного відділення за спеціальністю «Готельно - ресторанна справа» на факультеті «менеджменту» Харківському державному університеті харчування та торгівлі, що підтверджується довідкою № 18.047, виданою 31.08.2018 року Харківським державним університетом харчування та торгівлі (а.с. 10)

Вартість навчання складає 12000 грн. на рік, стипендію він не отримує. Перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивачка працює товарознавцем в ПП «ОСОБА_7» та отримує заробітну плату 3800 грн. на місяць. Цих коштів недостатньо для належного утримання сина під час його навчання.

Відповідач працює на залізниці, має стабільний заробіток, у зв'язку з чим він може надавати матеріальну допомогу позивачці до закінчення нею навчання.

Відповідач ці твердження позивачки не спростував, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не надав.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1).

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3).

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1).

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2).

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то він визначений у ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» у відсотках заробітної плати цієї особи і не обмежений розміром суми грошових коштів. Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами у разі стягнення аліментів 70 % заробітної плати боржника.

Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач, як батько повнолітньої дитини, повинен піклуватися про неї та утримувати її під час навчання до досягнення нею віку двадцяти трьох років і має таку можливість, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивача відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1762 грн., в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 141, 176, 263-265, 273, 352, 354, п.1ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання, АДРЕСА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 13.09.2018 року і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда