Справа № 373/2007/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

27 серпня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Керекези Я.І.

за участі секретаря судового засідання Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 373/2007/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором в сумі 22 494 983,28 гривень у рівних частинах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2014 між позивачем та відповідачами був укладений договір про надання послуг на строк 12 місяців, де визначено фіксовану винагороду за юридичні послуги в гривневому еквіваленті - 1 000 000,00 доларів США та передбачено оплату інших витрат, пов'язаних з виконанням цього договору. Протягом строку дії договору позивач надав відповідачам юридичні послуги на загальну суму 22 254 387,00 гривень та поніс в процесі виконання умов договору матеріальні витрати в сумі 240 596, 28 гривень, однак відповідачі своїх зобов'язань за договором не виконали, на повідомлення-претензії позивача не реагують, а тому він просить вирішити спір в судовому порядку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив обставини справи, вказав на обізнаність відповідачів з існуванням у них грошового зобов'язання перед позивачем та послався на докази надання юридичних послуг та понесення додаткових витрат за договором у сумі, заявленій в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання двічі не з'явились, на неодноразові повідомлення суду, направлені за місцем їх реєстрації та проживання, не відреагували, відзив на позов не надали. За таких обставин, суд за згодою позивача у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено, що між сторонами існує спір, який випливає з зобов'язальних правовідносин за договором про надання послуг та регулюється положеннями Глав 47, 48 та 63 Цивільного кодексу України.

08 жовтня 2014 року був укладений та нотаріально посвідчений договір про надання послуг між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (замовники) з однієї сторони та ОСОБА_1 (виконавець) з іншої сторони (а.с.5-6).

Умовами даного договору визначено надання на платній основі юридичних послуг з моменту його підписання протягом строку дії договору, який становить 12 місяців (п.п. 1.1, 1.2, 4.1 договору).

У пункті 2.1 договору сторони погоди винагороду за юридичні послуги станом на 08.10.2014 у розмірі 12 970 000,00 грн., що еквівалентно 1 000 000,00 доларам США.

Згідно пункту 2.2 договору оплата таких послуг має здійснюватися на протязі п'яти днів після закінчення строку договору, але не пізніше 14.10.2015.

Також, відповідно до пунктів 2.3, 2.4 договору замовники послуг - відповідачі по справі взяли на себе зобов'язання окремо оплатити всі документально підтверджені витрати позивача (виконавця послуг), понесені у зв'язку з виконанням завдань замовника в рамках цього договору.

Під час дії вищевказаного договору, а саме 15.12.2014 та 21.04.2015 сторони уклали додаткові угоди, якими збільшували попередньо обумовлену вартість послуг за договором у гривнях у зв'язку з ростом курсу долара США (а.с.7,8).

Надання позивачем юридичних послуг по договору підтверджується підписаними сторонами актами від 10.11.2014, 08.12.2014, 09.01.2015, 09.02.2015, 10.03.2015, 09.04.2015, 08.05.2015, 08.06.2015, 08.07.2015, 11.08.2015, 09.09.2015, 09.10.2015 (а.с .9-28)

Окрім цього, на підтвердження витрат, понесених виконавцем в процесі надання юридичних послуг за договором, сторонами були підписані акти від 10.11.2014, 08.12.2014, 09.01.2015, 09.02.2015, 10.03.2015, 09.04.2015, 08.05.2015, 08.06.2015, 08.07.2015, 11.08.2015, 09.09.2015, 09.10.2015, 07.12.2015, 14.01.2016, 09.02.2016, 12.03.2016, 13.05.2016, 06.09.2016, 21.10.2016 (а.с. 29-46)

28.04.2017 позивачем на адресу відповідачів було направлено лист з проханням перерахувати на відповідний рахунок в банку грошові кошти на покриття витрат, понесених в процесі виконання договору про надання юридичних послуг в сумі 240 596, 28 гривень, який був отриманий ОСОБА_2 15.08.2017 (а.с.47-49).

У подальшому 15.08.2017, позивач направив лист на адреси проживання та реєстрації відповідачів з проханням оплатити заборгованість за надані юридичні послуги за договором в сумі 22 254 387, 00 гривень (а.с.50-51).

Встановивши обставини справи та оцінивши всі подані позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено, що позивач за договором про надання послуг від 08.10.2014 взяв на себе обов'язок надавати відповідачам за їх завданням юридичні послуги протягом строку дії договору, а саме: протягом 12 календарних місяців. В свою чергу, відповідачі взяли на себе обов'язок по закінченню цього строку оплатити юридичні послуги відповідно до умов договору, а також оплатити позивачу всі витрати, у зв'язку з виконанням завдань в рамках цього договору.

З огляду на наявність у позивача актів про виконану роботу за договором та повідомлення відповідачів про необхідність оплатити її, суд вважає, що позивач умови договору про надання послуг виконав, а відповідачі ухиляються від виконання свого грошового зобов'язання за цим договором.

Водночас, суду не надано належних та достатніх доказів того, що витрати понесені позивачем після спливу строку дії договору від 08.10.2014, за актами від 07.12.2015, 14.01.2016, 09.02.2016, 12.03.2016, 13.05.2016, 06.09.2016, 21.10.2016 на суму 54320,73 гривень, якимось чином пов'язані з наданням юридичних послуг за цим договором, оскільки останній акт про надання таких послуг складено 09.10.2015, тобто на наступний день після закінчення строку дії договору.

Сплив строку дії договору, а також відсутність актів про надання юридичних послуг після цього строку ставить під сумнів зв'язок послідуючих витрат позивача саме з цим договором.

Отже, акти про понесені позивачем витрати після спливу строку дії договору визнаються судом неналежними доказами згідно зі ст. 77 ЦПК України.

Крім того, при дослідженні та перевірці наданих позивачем письмових доказів, а саме: актів про надання послуг та актів про понесені витрати в період дії договору, судом встановлено, що сумарна вартість наданих юридичних послуг за актами від 10.11.2014, 08.12.2014, 09.01.2015, 09.02.2015, 10.03.2015, 09.04.2015, 08.05.2015, 08.06.2015, 08.07.2015, 11.08.2015, 09.09.2015, 09.10.2015 становить 22 245 387, 00 гривень, а сумарна вартість матеріальних витрат позивача за актами від 10.11.2014, 08.12.2014, 09.01.2015, 09.02.2015, 10.03.2015, 09.04.2015, 08.05.2015, 08.06.2015, 08.07.2015, 11.08.2015, 09.09.2015, 09.10.2015 становить 171 249, 31 гривень.

Отже позивачем доведено наявність невиконаного грошового зобов'язання відповідачів за договором про надання послуг від 08.10.2014 на загальну суму 22 416 636,31 гривень (22 245 387, 00 + 171 249, 31). Саме ця сума підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах на користь позивача, в порядку захисту його порушених прав та у відповідності до норм матеріального права, які регулюють зобов'язальні правовідносини за договором.

Так, відповідно до положень ст. 6, ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 цього Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За правилами ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно зі ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 540 цього Кодексу, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

За правилами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, враховуючи, що позивачем доведено заборгованості відповідачів за договором про надання послуг в сумі 22 416 636,31 гривень, яка складається з вартості наданих юридичних послуг на суму 22 245 387, 00 гривень та матеріальних витрат позивача при виконанні умов цього договору на суму 171 249, 31 гривень, суд частково задовольняє позовні вимоги.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів, у рівних частинах з кожного, на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 530, 540, 610, 627, 631, 901, 903 ЦК України, ст.ст 10-14, 77-82, 263-265, 273 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у рівних частинах з кожного, на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання послуг від 08.10.2014 в сумі 22 416 636, 31 гривень (двадцять два мільйони чотириста шістнадцять тисяч шістсот тридцять шість гривень 31 копійка), яка складається з вартості наданих юридичних послуг на суму 22 245 387, 00 гривень та понесених витрат на суму 171 249, 31 гривень, тобто по 11208318 (одинадцять мільйонів двісті вісім тисяч триста вісімнадцять) гривень 15 коп. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3986 (три тисячі дев»ятсот вісімдесят шість) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3986 (три тисячі дев»ятсот вісімдесят шість) гривень 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1, номер ОКПП: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 03049, АДРЕСА_1;

відповідач ОСОБА_5, номер ОКПП: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 08400, АДРЕСА_2;

відповідач ОСОБА_3, номер ОКПП: НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: 08400, АДРЕСА_3

Складення рішення в повному обсязі вчинено 05.09.2018.

Суддя Я. І. Керекеза