ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 642/3113/17

провадження № 22-ц/818/586/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова, постановлену 07 вересня 2018 року у складі судді Бондаренка В.В., -

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила зобов'язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену на сайті www.vkksu.gov.ua , шляхом опублікування відеоматеріалу на цьому ж сайті з публічним вибаченням перед позивачем.

06 вересня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання, у якому просила зупинити провадження у справі на період проведення Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (надалі ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса) комплексної лінгвістичної експертизи писемного та усного мовлення наявних відеоматеріалів.

Заява мотивована тим, що позивач звернулася до ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса із заявою про проведення комплексної експертизи відеозвукозапису та експертизи лінгвістичного писемного мовлення наявних відеоматеріалів. Позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що висловлені ОСОБА_2 негативні твердження стосовно неї містяться на сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддівУкраїни www.vkksu.gov.ua у відеоматеріалі, що переглянуло 35 000 осіб. Це завдало шкоди честі та гідності позивача.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 07 вересня 2018 року провадження у справі зупинено на час проведення комплексної судової лінгвістичної експертизи писемного мовлення та експертизи відео-, звукозапису.

Ухвала мотивована тим, що наявні передбачені ч.1 ст. 252 ЦПК України підстави для зупинення провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_2, просить ухвалу скасувати, справу направити до Ленінського районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

В обґрунтування посилається на те, що провадження у справі підлягає зупиненню виключно у разі призначення експертизи судом, а не у випадках проведення експертизи за заявою особи в позасудовому порядку. Надані ОСОБА_1 копії документів не свідчать про проведення ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса експертизи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із дійсним позовом 21 червня 2017 року (а.с. 2-4).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2017 року у цивільній справі № 642/3113/17 призначалася судова лінгвістична експертиза, зупинялося провадження у справі (а.с. 83-84).

Листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 20831-17 від 17 січня 2018 року цивільна справа № 642/3113/17-ц була повернута до суду першої інстанції без виконання ухвали про проведення експертизи. В листі суду роз'яснена необхідність направлення цивільної справи до експертної установи за зоною обслуговування, а саме до ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

29 березня 2018 року ОСОБА_1 подала суду копію заяви, з якої вбачалося, що вона самостійно звернулася до ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса із заявою про проведення комплексної експертизи відео звукозапису та експертизи лінгвістичного писемного мовлення наявних відеоматеріалів (а.с. 111-112). 13 квітня 2018 року позивачем надано суду копію клопотання експертної установи про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, і копію рахунку вартості робіт по проведенню експертизи (а.с. 120-122).

Задовольняючи клопотання позивача та зупиняючи провадження у справі суд не врахував, що з підстав п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України провадження може бути зупинено у разі призначення експертизи судом. Даних про призначення експертизи у цивільній справі Ленінським районним судом м. Харкова немає.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу про зупинення провадження у справі з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, справу належить направити для продовження розгляду до Ленінського районного суду м. Харкова.

За змістом пункту 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 квітня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК (ч.1 ст.353 ЦПК України у редакції ЦПК України, що почала діяти з 15 грудня 2017 року), з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88ЦПК (стаття 141 ЦПК України у новій редакції).

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, п.6 ч.1 ст.374, п.4. ч.1 ст. 376, ст.ст. 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 07 вересня 2018 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 23 листопада 2018 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В.Котелевець

Р.М. Піддубний