Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5364/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

19 листопада 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом С ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 липня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. 19 листопада 2010 року у них народився син - ОСОБА_3.

На підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірваний. Після чого, 13 червня 2015 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і змінила прізвище на ОСОБА_4.

Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2013 року з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, але цих коштів, як зазначає позивач, недостатньо для нормальних матеріальних умов життя дитини.

Позивач вказує, що протягом шести місяців син хворів, а потім був направлений на планове хірургічне лікування з діагнозом на появу новоутворення на верхній повіці правого ока. В Черкаській міській лікарні дитина перебувала з 12.06.2018 року по 14.06.2018 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5077.

На лікування, харчування, післяопераційне видужування були витрачені значні кошти. На медичне дослідження та ліки неї були сплачені кошти в розмірі 656, 02 грн. На харчування та післяопераційне видужування були витрачені кошти в розмірі 5000 грн.

До того ж вказує, що син відвідує оздоровчо-лікувальний комплекс в басейні, за що вона сплачує щомісячно кошти в розмірі 600 грн.

До підготовки дитини до школи необхідно купити одяг, шкільну форму, зошити, підручники, фарби, олівці та інше, які оцінює в розмірі 5000 грн. Окрім цього, при навчанні школі щомісячно сплачує за навчання сина англійської мови та за уроки танців по 100 грн. щомісячно.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд, - стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 656,02 грн., додаткові витрати, повязані з підготовкою дитини до школи в розмірі 5000грн, додаткові витрати на розвиток здібностей дитини в розмірі 700 грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 18 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що у червні 2018 року сину зробили операцію, на що була витрачена значна сума коштів. Крім того, кошти витрачались на підготовку сина до школи, на відвідування басейну, який по стану здоровя призначено лікарями (на даний час син ходить до басейну в РЦ «Астру», але лікарі рекомендують відвідувати більший по площі басейн, який знаходиться на «Стадіоні», і плата там становить 600 грн. в місяць). До того ж, сину потрібно відвідувати репетитора з англійської мови, що коштує по 50 грн. щомісяця, він відвідує в школі уроки танців, вартістю 50 грн. у місяць. В добровільному порядку з відповідачем це питання не вирішено, оскільки близько пяти років вони не спілкуються між собою. Відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 за рішенням суду через бухгалтерію підприємства, де працює відповідач, але їх недостатньо для повноцінного розвитку дитини.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 18 липня 2018 року, строк.

Суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Враховуючи пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків:

відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ОСОБА_5 спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року, який розірвано на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2013 року (справа № 712/1969/13-ц).

За час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними свідоцтва про народження (серія 1-СР № 125064), щодо місця проживання якого між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами також не існує. Крім того, встановлено, що сторони разом не проживають і їх спільний син проживає з матірю.

За рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2013 року з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили та звернене до виконання. На користь позивачки відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 за рішенням суду через бухгалтерію підприємства, де працює.

Згідно із положеннями ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 (справа № 6-1489цс17) роз'яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Тобто, аналізуючи вищевикладене, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів.

Позивач ОСОБА_1, яка є матірю малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_5, в своїй позовній заяві та в судовому засіданні вказує, що дитина потребує додаткових коштів на відвідування басейну, уроків танців та вивчення англійської мови 700 грн. щомісячно; додаткових витрат, повязаних з підготовкою дитини до школи в розмірі 5000 грн. та на його лікування в сумі 656,02 грн. у зв»язку із здійсненням операційного втручання. При цьому, на підтвердження своїх вимог надала до суду лише виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 5077 від 14.06.2018 року про те, що дитина з 12.06. по 14.06.2018року знаходилась у Черкаській міській лікарні (без зазначення лікарського призначення медичних препаратів, засобів тощо для хірургічного лікування та реабілітації, крім, як зазначено, для лікування флюксал по 1кр. 4р.), так званий, - «Список на операцію кіста…» та фіскальних чеків про оплату за придбання медвиробів на загальну суму 656,02 грн.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які довідки лікаря із визначенням необхідності придбання конкретних медичних препаратів, необхідних саме для діагностики та хірургічного лікування та післяопераційного видужування дитини ОСОБА_2 за його діагнозом та згідно чеків на суму 656,02 грн., відсутні будь-які медичні рекомендації відповідних медичних установ, лікарів щодо направлення дитини на відвідування спортивних занять, а саме: басейну, уроків танців тощо.

Крім того, суд не вбачає правових підстав для визначення додатковими витратами на дитину на підготовку до школи в сумі 5000 грн., які жодним чином не підтверджені та додаткових витрат за відвідування танців та занять з вивчення англійської мови (як вказує, - репетиторства), так як позивачем до матеріалів справи не долучено жодного доказу про факт відвідування, в т.ч. на майбутнє відвідування та розмір оплати, вартості за вказані заняття.

Суд звертає увагу, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на оздоровлення - виписками з історії хвороби дитини, рецептами, рекомендаціями лікарів, довідками, чеками, рахунками, тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. В даному випадку, позивачем до суду відповідні докази надані не були.

Слід зазначити, що у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, суд не може вважати надані позивачем докази, як належні, допустимі та достатні на підтвердження заявлених вимог. Позивачем не доведені обставини про те, що мають місце саме особливі обставини, які потребують стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, у розумінні статті 185СК України.

З огляду на вищевикладені обставини, встановивши природу спірних правовідносин, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат, оскільки позивачем неналежно сформовано доказову базу щодо фактичного понесення нею, а також необхідності у майбутньому понесення саме додаткових витрат на утримання дитини, тобто на розвиток її особливих здібностей, витрат на її лікування, ураховуючи, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину є необґрунтованим, тому не підлягає до задоволення в повному обсязі.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи звільнення позивача від сплати судового збору та відмову у позові, судові витрати відносяться за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 150, 180, 185, 196 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. 2, 4, 5-13, 19, 76-80, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-284, 352 - 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (12.08.1987р. народження, паспорт серія НЕ №754274, код НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 (05.08.1986р. народження, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспортна дані та код відсутні) про стягнення додаткових витрат на дитину, - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 23 листопада 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_6