Справа № 159/5478/18
Провадження № 2/159/1509/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Ковель Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Жукової Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що у вересні 2018 року вирішила зареєструвати договір купівлі-продажу частини квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 укладеного 19.08.2000 року між нею та ОСОБА_3. В ході підготовчих робіт по реєстрації цього договору державним реєстратором було виявлено, що на зазначену квартиру 1/3 частки якої належала ОСОБА_3 було накладено арешт постановою ОСОБА_2 ДВС №20197/6 від 08.10.2003 року/ інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно/.

Звернувшись з письмовою заявою до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби з питанням зняття арешту на вказане майно отримала негативну відповідь проте, що арешт накладено та внесено його до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою 14.08.2007 / реєстраційний номер обтяження 5479361 на підставі постанови Державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції від 08.10.2003 року. Їй також було повідомлено, що інформація про стан виконання виконавчого документа відсутня, оскільки виконавче провадження знищено у звязку із закінченням терміну зберігання. Вказано також, що відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зняття арешту немає.

У ході підготовчого судового засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю з підстав, зазначених у ньому та прохає задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не зявився, подав суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1996 року, виданого на підставі розпорядження №2241 від 21.06.1996 року Відділу по обліку розподілу та приватизації житла виконавчого комітету міської ради квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної (сумісної) власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

У відповідності з договором купівлі-продажу від 19.04.2000 року 1/3 частки вказаної квартири позивачем була придбана у ОСОБА_3.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_3, накладений на підставі постанови ОСОБА_2 ДВС від 08.10. 2003 року про накладення арешту на майно боржника, реєстраційний номер обтяження 5479361, обєкт обтяження квартира ао вул. Незалежності,75/48 в м. Ковелі

Згідно повідомлення ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, виконавче провадження, в межах яких було накладено арешт на майно ОСОБА_3 у відділі не перебуває, оскільки відповідно до чинного законодавства було знищено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

За приписами ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Оскільки арешт майна позивача в межах виконавчого провадження був застосований з метою забезпечення примусового виконання виконавчих документів, однак вказане виконавче провадження на даний час завершене та знищене, між тим, питання про зняття арешту вирішено не було, що чинить позивачу перешкоди у здійсненні прав власника (розпорядження своїм майном), а тому наявність зазначеного арешту і така невизначеність становища позивача є неправомірною, а обмеження прав є безпідставним, тому, позовні вимоги про скасування вищевказаного арешту підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 141, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст.11,15,16,391 ЦК України,ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Скасувати арешт, накладений на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_3, реєстраційний номер обтяження 5479361, який накладений постановою ОСОБА_2 ДВС від 08 жовтня 2003 року та виключити запис за №547936 з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 14 серпня 2007 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скаргиb подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 23 листопада 2018 року.

Головуючий: В.О.Лесик