Справа № 357/9934/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

за участю позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про встановлення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом 29.08.2018 року мотивуючи тим, що являється власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, відповідач та третя особа є власниками по 3/8 частини вказаної квартири. Спірна квартира складається з трьох житлових кімнат, кухні ванної кімнати, вбиральні, коридору, двох лоджій та вбудованої шафи, загальна площа складає 66,00 кв.м., житлова площа - 39,30 кв.м. На даний час в квартирі фактично проживають: вона - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2, однак в добровільному порядку вони не можуть досягнути спільної згоди щодо порядку користування квартирою. Тому, просила в судовому порядку встановити порядок користування квартирою виділивши їй дві кімнати: площею 10,00 кв.м. та площею 16,70 кв.м., відповідачу виділити кімнату площею 12,60 кв.м., решту приміщень залишити в загальному користуванні.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала та подала до суду відповідну заяву.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, є пенсіонеркою та отримає пенсію в розмірі 1683,93 грн., являється власником 1/4 частини вказаної квартири, житлова субсидія їй не призначена, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 3-6,30,31 ) та визнається відповідачем.

Також, з матеріалів справи ( а.с. 32-43) вбачається, що позивачем було укладено з ЖЕК № 4 договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, з КП «Білоцерківтепломережа» договір про надання послуг з гарячого водопостачання та опалення, з ТОВ «Воля - Кабель» укладено договір про надання телекомунікаційних послуг, з ПрАТ «Київобленерго», ТОВ «Київоблгаз Збут» договір про надання послуг з газопостачання, та нею сплачуються кошти особисто на відкриті на її ім'я рахунки у вказаних підприємствах.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, являється власником 3/8 частини вказаної квартири, надає частково кошти позивачу для сплати коштів за надані комунальні послуги, однак не щомісячно та не в повному обсязі відповідно до своєї частини майна, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 5-7, 11, 29) та визнається відповідачем.

Також, судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4, яка являється власником 3/8 частини вказаної квартири, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 5-7,11) та визнається сторонами.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 8-10) вказана квартира має загальну площу 66,00 кв.м., житлову площу 39,30 кв.м., підсобну площу 26,70 кв.м., та складається з: кімнати № 5 - площею 10,0 кв.м. з лоджією площею 2,20 кв.м., кімнати № 4 площею 16,70 кв.м., кімнати № 8 площею 12,80 кв.м. з лоджією площею 2,20 кв.м., кухні № 2- площею 8,6 кв.м., ванної кімнати № 6 - площею 3,10 кв.м., вбиральні № 7 - площею 1,0 кв.м., коридору № 1 - площею 8,90 кв.м., вбудованої шафи - площею 0,70 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного у праві власності є спільною частковою власністю. ( ч.1 ст.356 ЦК України).

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. ( ч.1 ст.257 ЦК України).

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, як витікає з норм цієї статті, учасники спільної часткової власності повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю, вони здійснюють правомочності по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном за спільною згодою.

Право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном, одночасно створює для нього і обов'язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками.

Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів ( обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Судом встановлено, що співвласники квартири АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, які проживають у вказаній квартирі, не дійшли добровільної згоди щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, в тому числі щодо участі кожного із них у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, щодо відповідальності перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та докази в їх сукупності, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову.

Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 704, 80 грн. ( а.с.1), тому, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, на користь позивача стягуються з відповідача судові витрати в розмірі 352,40 грн. та підлягає поверненню з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 319, 356, 358, 360, 391 ЦК України, ст.ст. ст. ст. 4, 12, 76-81, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 264-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про встановлення порядку користування квартирою, задовольнити.

Встановити наступний порядок користування квартирою № АДРЕСА_1:

виділити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) кімнати: № 5 - площею 10,0 кв.м. з лоджією площею 2,20 кв.м. та № 4 площею 16,70 кв.м.

виділити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) кімнату № 8 площею 12,80 кв.м. з лоджією площею 2,20 кв.м.,

приміщення: кухню № 2- площею 8,6 кв.м., ванну кімнату № 6 - площею 3,10 кв.м., вбиральню № 7 - площею 1,0 кв.м., коридор № 1 - площею 8,90 кв.м., вбудовану шафу - площею 0,70 кв.м. залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 352,40 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову в розмірі 352,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

СуддяО. В. Бондаренко