Провадження № 2-о/537/120/2018
Справа № 537/5079/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука у складі: головуючого - судді Хіневича В. І., при секретарі Головньовій Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заявники звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу, просили розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 29.10.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Козельщанського РУЮ, про що в книзі реєстрації актів про одруження 29.10.1999 року зроблено актовий запис № 39, після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити «Роговенко».

На обґрунтування своєї заяви заявники зазначили, що між ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб 29.10.1999 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - ОСОБА_3, що народився 23 грудня 2003 року. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між нами не склалося. Фактично шлюбні відносини між нами припинені в квітні 2018 року та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вони вважають, що нормальні шлюбні відносини між нами не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між нами відсутні.

Заявники в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, відповідно до яких просять розгляд заяви проводити без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб 29.10.1999 року, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Козельщанського РУЮ від 29 жовтня 1999 року серії І-КЕ № 035217.

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 січня 2004 року, серії І-КЕ № 123408.

В судовому засідання було встановлено, що заявники не ведуть спільне господарство та припинили шлюбні відносини з квітня 2018 року, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 110,109 СК України, ст. ст. 10-13, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 29.10.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Козельщанського РУЮ, актовий запис № 39.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Роговенко».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Хіневич