справа №619/1352/17
провадження №2/619/70/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Жорняк О.М.,

за участі секретаря судового засідання - Герасименко А.С.,

відповідача (позивача) - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та за зустрічною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, яке є обєктом сумісної власності подружжя, та стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 вона перебуває в шлюбі з 02.08.2012 зареєстрованому Виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 24. Від шлюбу дітей не мають. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, що призвело до сварок. З серпня 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення між ними неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.05.2017 відкрито провадження у справі.

24.05.2017 відповідач ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про розділ майна, яке є обєктом сумісної власності подружжя.

В обґрунтування зазначив, що 02.08.2012 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 у Виконавчому комітеті Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 24. 18.12.2012 року квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, була подарована його дружині ОСОБА_2, згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, реєстр.№2625. Вказана квартира була без ремонту, в жахливому стані, а тому вони в період сумісного шлюбу з дружиною зробили капітальний ремонт та перепланування квартири. Ремонтні роботи та перепланування були зроблені саме ним та його батьком, а тому вважаю себе співвласником спільного майна, яке було придбане для ремонту та перепланування квартири, протягом подружнього життя. В звязку з тим, що я безпосередньо приймав участь в ремонті, обслуговуванні, та перебудові квартири, вони разом вели спільне господарство, він вкладав гроші в квартиру, грошові збереження, що він мав, також були витрачені на ремонт, бажає здійснити поділ набутого ними майна.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №9516/1061 від 30.01.2017 вартість будівельних робіт, необхідних для проведення ремонту в квартирі №21 жилого будинку по вул. Пушкіна, №16 в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, складає 104 598 гривень.

05.07.2017 ОСОБА_2 надала до суду заперечення проти зустрічного позову ОСОБА_1 про поділ сумісної власності в якому просила її позов до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з неї грошової компенсації за проведені ремонтні роботи у квартирі, яка належить їй - відмовити. В обгрунтування заперечення зазначила, що 23 травня 2011 року її батьки придбали за 300000 гривень ( еквівалент 36000 доларів США) квартиру за адресою: АДРЕСА_2. 18 грудня 2012 року зазначену квартиру вони подарували їй. З часу придбання квартири до часу її дарування, тобто з 23 травня 2011 року по 18 грудня 2012 року в цій квартирі її батьками за їх рахунок був проведений ремонт та перепланування. Ці обставини знайшли своє підтвердження при розгляді Дергачівським районним судом цивільної справи № 619/571/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ сумісної власності. В матеріалах цієї справи є покази свідків та письмові докази про обставини та період проведення ремонтних робіт, час придбання та дарування квартири. Свідок ОСОБА_4 (батько позивача) був допитаний Дергачівським судом в період розгляду цивільної справи № 619/571/16-ц, підтвердивши, що ремонтні роботи він дійсно виконував в цій квартирі в 2012 році , а всі необхідні для цього матеріали були придбані її батьками за їх кошти. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтвердили ці обставини. В матеріалах цієї справи є копії технічних паспортів на квартиру станом на 23 травня 2011 року та станом на 18 грудня 2012 року, де вказано було перепланування квартири. Тобто на час дарування моїми батьками цієї квартири перепланування було вже проведене.

Відповідно до ч.2 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але не на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Зазначена квартира є моєю особистою приватною власністю.

З кінця вересня 2012 року по серпень 2015 року ОСОБА_1 дійсно проживав разом з нею в належній їй квартирі. Після припинення подружніх відносин, в серпні 2015 року ОСОБА_1 вивіз з належної їй квартири сумісно нажите майно, а саме: диван, холодильник, дзеркало з ванної кімнати, обідній стіл, табуретки, електричну батарею, музикальний центр, праску, телефон, свої особисті та інші речі. Фактично в серпні 2015 року вони поділили сумісно нажите майно. Ці обставини підтвердили свідки в судовому засіданні при розгляді Дергачівським районним судом цивільної справи № 619/571/16-ц.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 просить суд стягнути з неї на свою користь повну вартість проведених робіт з ремонту квартири.

ОСОБА_1 в обгрунтування своїх вимог, посилається на наявність у нього такого права на підставі ст.ст.69, 70 Сімейного кодексу України, оскільки ремонт квартири, як вказує він в своєму зустрічному позові, був проведений в період їх спільного проживання і шлюбу з ним, що не відповідає дійсності.

Фактично позивач просить суд вирішити спір про поділ майна на засадах рівності часток подружжя, маючи на увазі під поняттям майно проведений капітальний ремонт квартири. Взагалі ремонтні роботи не можна розглядати як окрему річ, оскільки це є складовою речі (квартири), а тому і розцінювати його, як набуте майно за час шлюбу не можливо, оскільки воно не може виступати об'єктом права спільної сумісної власності, а тому не підлягає поділу. ОСОБА_1 у своїх позовних вимогах не просить виділити йому частку майна, а відтак у нього відсутнє право на грошову компенсацію, оскільки він не є співвласником квартири.

Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

На підставі ст.70 СК Українку разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.177 ЦК України обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені у ст.71 СК України.

Зокрема, законодавець передбачає присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, лише за згодою особи, крім випадків передбачених ЦК України, за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду.

Як вказано вище, ОСОБА_1 просить навпаки стягнути з ОСОБА_2 компенсацію у вигляді грошових коштів за виконані ремонтні роботи, що не передбачено чинним законодавством. За таких обставин позов слід вважати безпідставним та необгрунтованим.

30.05.2018 представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 надав до суду відзив на зустрічний позов ОСОБА_1 в якому зазначив, що ОСОБА_1 в обгрунтування своїх вимог посилається на наявність у нього такого права на підставі ст.ст.69, 70 СК України, оскільки ремонт в квартирі, як вказує він у своєму зустрічному позові, був проведений в період їх спільного проживання і шлюбу з ним. Фактично ОСОБА_1 просить суд вирішити спір про поділ майна, маючи на увазі під поняттям майно вартість проведених робіт з ремонту квартири у розмірі 104598 гривень. Тобто під цією сумою він вказує все майно набуте під час шлюбу. ОСОБА_1 заявив вимоги на все майно, а не половину, тобто половина складає (104598/2=52248 гривень). Крім того ОСОБА_1 не вказав, які роботи були виконані його батьком до 18.12.2012, а які після цієї дати. За таких обставин вважає, що позов слід вважати безпідставним та необгрунтованим.

23.07.2018 ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій він просив розділити майно, яке є обєктом сумісної власності подружжя та стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі ? вартості будівельних робіт проведених по ремонту в квартирі №21 житлового будинку по вул. Пушкіна №16 в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області в сумі 52299 гривень, та ? вартості будівельних матеріалів, використаних для ремонту зазначеної квартири в розмірі 91168 гривень в порядку спільної сумісної власності подружжя, а всього 143466 гривень. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1045 гривень 98 копійок, витрат по сплаті будівельно-технічної експертизи №9516/1061 від 30.01.2017 у розмірі 7707 гривень.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не зявились, в наданій до суду заяві позов про розірвання шлюбу підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені вище. Як відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги не визнала обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими та з підстав викладених в відзиві від 30.05.2018 та запереченні на позов від 05.07.2017.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти задоволення первісного позову ОСОБА_2 про розірвання шлюбу не заперечував.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що ремонтні роботи в спірній квартирі проводились позивачем , його батьком так і іншими особами.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

ОСОБА_9 сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.08.2012 у виконавчому комітеті Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 24.

Характер взаємовідносин між сторонами свідчить про остаточний розпад сім'ї сторін, примирення між ними неможливе. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують.

Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд зазначає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Статтею 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме: суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам сторін.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про розділ майна, яке є обєктом сумісної власності подружжя та стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі ? вартості будівельних робіт проведених по ремонту в квартирі №21 житлового будинку по вул. Пушкіна №16 в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області в сумі 52299 гривень, та ? вартості будівельних матеріалів, використаних для ремонту зазначеної квартири в розмірі 91168 гривень в порядку спільної сумісної власності подружжя, а всього 143466 гривень, суд виходить з наступного.

Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

На підставі ст.70 СК Українку разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.177 ЦК України обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Як вбачається з ч.ч. 4, 5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з повідомлення комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_3 належить в цілому ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори від 18.12.2012, зареєстрованого в реєстрі №2625.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Квартира АДРЕСА_3 є особистою приватною власністю ОСОБА_2

Як вбачається з висновку судово-будівельної експертизи №9516/1061 загальна вартість ремонтно-будівельних робіт в квартирі №21 житлового будинку по вул. Пушкіна, №16 в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, з урахуванням вартості будівельних матеріалів, станом на ІV квартал 2014 року складає 286932 гривні. Вартість матеріалів, необхідних для проведення ремонтних робіт, вказана у відомості ресурсів і складає 182334 гривні з урахуванням ПДВ. Вартість будівельних робіт, необхідних для проведення ремонту в квартирі №21 жилого будинку по вул. Пушкіна в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області складає 104598 гривень.

В матеріалах справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження того, що ОСОБА_1 придбав будівельні матеріали для ремонтно-будівельних робіт зазначеної квартири за свої кошти та проводив ремонтні роботи на підставі договірних відносин.

За таких обставин, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1про розділ майна, яке є обєктом сумісної власності подружжя та стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі ? вартості будівельних робіт проведених по ремонту в квартирі, та ? вартості будівельних матеріалів, використаних для ремонту зазначеної квартири у повному обсязі, оскільки підстави на які посилається позивач за зустрічним позовом є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71, 109, 112, 115 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 02.08.2012 Виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №24 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_2, судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління у Харківській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

В задоволенні зустрічної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, яке є обєктом сумісної власності подружжя, та стягнення грошової компенсації відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) сторін:

Позивач (відповідач): ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач (позивач): ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя О. М. Жорняк