Єд. унік. № 243/7514/18
Провадження № 2/243/2651/2018
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2018 року м. Слов'янськ

Суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Словянського міськрайонного суду, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки та про визнання права довічного успадковуваного користування та володіння земельними ділянками в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов'янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки та про визнання права довічного успадковуваного користування та володіння земельними ділянками в порядку спадкування за законом.

13.11.2018 року на адресу суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка мотивована тим, що вона скориставшись своїм правом подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, щодо встановлення права користування земельними ділянками, які входять до спадкової маси, а саме:

Земельна ділянка загальною площею 38,1 га, яка є частиною земельної ділянки к/н :06:000:0161

Земельна ділянка загальною площею 11,0 га, надана в користування ОСОБА_3, яка є частиною земельної ділянки к/н :06:000:0160

Земельна ділянка загальною площею 0,9 га, надана в користування ОСОБА_3, яка є частиною земельної ділянки к/н :06:000:0161

Заявник зазначає, що у звязку з тим, що відповідач на теперішній час розпоряджається вищезазначеними земельними ділянками, а також у звязку з тим, що відповідачем вже приймалися дії щодо розпорядження земельними ділянками (підтверджуючі документи додані до заяви про забезпечення позову від 24.08.2018 року), які є предметом позову в даній цивільній справі то існує ймовірність, того що по вищевказаним земельним ділянкам також будуть прийняті рішення щодо подальшої передачі спірних ділянок у приватну власність, а тому існує загроза щодо вирішення їх правового статусу до розгляду даного цивільного позову по суті.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову та додані позивачем до неї документи, прийшов до наступного.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності

вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Як на доказ того що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може вчинити дії щодо спірних земельних ділянок позивач вказує, на те, що Миколаївською міською радою на теперішній час розроблені проекти рішень з приводу частини спірних земельних ділянок, які розміщені на офіційному сайті Миколаївської міської ради, а тому, враховуючи що відповідач на даний момент розпоряджується земельними ділянками, які були предметом уточнених позовних вимог, то існує вірогідність що відповідач може прийняти рішення щодо подальшої передачі цих спірних ділянок, які входять у спадкову масу після смерті ОСОБА_3, у приватну власність інших осіб.

Судом на підставі наявних у справі письмових доказів достовірно встановлено, що вказані у позові земельні ділянки дійсно входять до спадкової маси після померлого ОСОБА_3.

Судом також досліджено проект рішення № 25-28 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», передбачено надання дозволу гр. ОСОБА_4, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Миколаївської міської обєднаної територіальної громади (колишня Малинівська сільська рада) Словянського району Донецької області та є частиною земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0055, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Миколаївської міської ради.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або

передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Аналізуючи встановлені вище фактичні обставини у справі суд приходить до висновку, що прийняття рішень Миколаївською міською радою з приводу спірних земельних ділянок, які є предметом даного позову, в подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду в частині оформлення права власності та користування цими земельними ділянками, у зв'язку з чим можуть виникнути безпідставні правові наслідки для певного кола осіб, щодо користування або власності зазначеними спірними земельними ділянками.

У зв'язку з викладеним, суд вважає вимогу позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 Вікторівни про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів щодо забезпечення цивільного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки та про визнання права довічного успадковуваного користування та володіння земельними ділянками в порядку спадкування за законом.

Заборонити Миколаївській міській раді Миколаївської міської територіальної громади вчиняти будь - які дії щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, а саме (земельною ділянкою площею 38,1 га, яка є частиною земельної ділянки к/н :06:000:0161; земельною ділянкою загальною площею 11,0 га, яка

є частиною земельної ділянки к/н :06:000:0160; земельною ділянкою загальною площею 0,9 га, яка є частиною земельної ділянки к/н :06:000:0161, які розташовані на території Миколаївської міської ОТГ), у тому числі: заборонити надання будь - яких дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення даних земельних ділянок для передачі безоплатно у приватну власність; заборонити внесення вказаних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, для продажу прав на них на земельних торгах; заборонити затвердження будь-якої проектної документації, заборонити проводити державну реєстрацію щодо вище перелічених земельних ділянок.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_6