Номер провадження: 22-ц/785/6263/18
Номер справи місцевого суду: 520/7316/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Черевка П.М.,

суддів: Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу судді Київського районного суду м.Одеси від 15 червня 2018 року про повернення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову заявникові,

встановив:

13.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_4, які містяться на рахунках Акціонерного товариства «УкрСиббанк», а також накласти арешт на основні засоби підприємства, нерухоме майно та корпоративні права, повязані зі зміною засновників підприємства та зміною адреси ТОВ «Комфорт Естейт», ПП «Інвестиційна компанія «Наві», ТОВ «Фінансова компанія «Зарс». ОСОБА_2 зазначав, що він передав 23.07.2013 року на зберігання ОСОБА_4 кошти в розмірі 1000000 доларів США, однак останній кошти на його звернення не повернув.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З тексту заяви про забезпечення позову вбачається, що вона складена без дотримання вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 15 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, представник заявника - ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 15.06.2018 року, ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишите без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З тексту заяви про забезпечення позову вбачається, що вона складена без дотримання вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне зясування судом обставин, покладених судом в обґрунтування оскаржуваної ухвали, неврахування судом практики Європейських судів при вирішенні аналогічних правовідносин, неправильний висновок суду щодо застосування зустрічного забезпечення, порушення судом прав, гарантованих ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод як на підстави для скасування оскаржуваної ухвали є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами.

У звязку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Київського районного суду м.Одеси від 15 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_5