КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року

справа 2610/9499/2012

провадження № 22-ц/824/146/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В, Рубан С.М.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_3

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес»

особа, яка подала апеляційну скаргу - Служба безпеки України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Служби безпеки України - Доманчука Олексія Петровича на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року у складі судді Малинникова О.Ф. в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес», про звернення стягнення на іпотеку, погашення заборгованості за кредитним договором та право на здійснення продажу предмету іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес», про звернення стягнення на іпотеку, погашення заборгованості за кредитним договором та право на здійснення продажу предмету іпотеки, у якому просило в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес» в сумі 17 813 360,46 грн. перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» звернути стягнення на квартири, а саме: АДРЕСА_2, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_2; АДРЕСА_3, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_3; АДРЕСА_4, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_4, що належать ОСОБА_3 та є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки №ДІ-251 від 30.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», надати Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» право здійснити продаж предмету іпотеки від власного імені, з укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх інших повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути з відповідача на користь позивача штраф за договором іпотеки №ДІ-251 від 30.01.2008 року в розмірі 999 900,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес», про звернення стягнення на іпотеку, погашення заборгованості за кредитним договором та право на здійснення продажу предмету іпотеки задоволено.

Звернуто стягнення заборгованості на підставі договору іпотеки №ДІ-251 від 30.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») у рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес» перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором №КЕ-25 ІД від 28.01.2008 року у розмірі 17 813 360,46 грн. шляхом звернення стягнення на майнові права на отримання у власність об'єктів незавершеного будівництва, які будуть зареєстровані після завершення будівництва як окремий виділений у натурі об'єкт, а саме: АДРЕСА_2, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_2; АДРЕСА_3, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_2; АДРЕСА_4, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_2.

Надано Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» право здійснити продаж предмету іпотеки за договором №ДІ-251 від 30.01.2008 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 від власного імені, з укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом у тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» всіх інших повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто з ОСОБА_3 штраф за договором іпотеки №ДІ-251 від 30.01.2008 року в розмірі 999 900,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник Служби безпеки України - Доманчук О.П. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спірне житло, на час постановлення рішення належало на праві власності Службі безпеки України, на підставі договору пожертви квартири від 02.10.2012 року,укладеного з Благодійною організацією «Фонд підтримки національної безпеки України». В подальшому квартира була надана для постійного проживання ОСОБА_5 та членам його сім'ї. Вказує, що обтяження нерухомого майна, що виникло на підставі іпотеки, не було зареєстроване в Державному реєстрі іпотек.

Зазначає, що у відповідача не виникло зобов'язань щодо забезпечення виконання третьою особою перед позивачем кредитного договору №КЭ-251Д від 28.01.2008 року, оскільки між сторонами укладено договір про внесення змін №1 до договору іпотеки щодо зміни забезпечуваного зобов'язання позичальника, що випливає з іншого кредитного договору №КГ-252Д від 28.01.2008 року.

Крім того, положеннями ст.5 Закону України «Про іпотеку», в редакції діючій на момент укладення договору іпотеки, не передбачено передачу у іпотеку майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що законодавець у Законі України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, наділив особу правом передати в іпотеку об'єкт незавершеного будівництва, який вона набуде у власність у майбутньому. Також зазначає, що не є підставою для визнання договору іпотеки недійсним незареєстроване обтяження нерухомого майна, переданого в іпотеку. Крім того, зазначення у договорі про внесення змін №1 до договору іпотеки №ДІ-251 від 30.01.2008 року невірного номеру кредитного договору є механічною опискою.

В судовому засіданні представник Служби безпеки України - Асадчий В.О. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання відповідач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

У судове засідання представник третьої особи не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання визначені договором, укладеним між сторонами, щодо вчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції помилковим.

Судом встановлено, що між ЗАТ «Комеційний банк «Приватбанк» укладено кредитний договір №КЭ-25 ІД від 28.01.2008 року з ТОВ «Епсілон Бізнес», у відповідності до умов якого ТОВ «Епсілон Бізнес» отримало кредит у розмірі 660.000 доларів США. Строк виконання договору встановлено 28.07.2008 року (а.с.18 т.1).

28.07.2008 року до вказаного договору був укладений Додатковий договір №1, яким було встановлено кінцевий термін повернення кредиту на 28 січня 2009 року та відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 15,6 % річних на залишок заборгованості.

На забезпечення кредитного договору 30.01.2008 року укладено договір іпотеки між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надала у іпотеку майнові права на отримання у власність за договором пайової участі від 21.12.2006 року трьох квартир, будівництво яких на момент укладення договору іпотеки було незакінченим, а саме на квартири АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 у будівництві на земельній ділянці у житловому кварталі, обмеженому АДРЕСА_4 (а.с.26 т.1).

На підставі договорів №4/7/10 М від 01.11.2005 року про пайову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку, додатковими угодами та договорами уступки права вимоги від 21.12.2006 року та від 30.08.2007 року, укладеними ТОВ «Мегаполісстрой», згідно з уточненнями останнього з ОСОБА_3 (а.с.32-63 т.1), остання набула майнові права на секція №2 квартири АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 у будівництві на земельній ділянці у житловому кварталі, обмеженому АДРЕСА_4, земельна ділянка надана ТОВ «Мегаполісстрой» у оренду за договором від 11.06.2004 року (а.с.56 т.1).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У статті 33 Закону передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.05.2012 року стягнуто з ТОВ «Епсілон-Бізнес» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №КЕ-251Д від 28.01.2008 року в сумі 17 813 360,46 грн. та судовий збір у розмірі 64 380,00 грн. (а.с.183-186 т.1).

Враховуючи невиконання третьою особою своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач мав право вимагати дострокового повернення всієї суми заборгованості, позичальник вимогу банку проігнорував, тому позивач мав правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з договору іпотеки від 30.01.2008 року відповідач, як іпотекодавець, передала належні саме їй майнові права на об'єкт незавершеного будівництва.

З матеріалів, доданих представником Служби безпеки України до матеріалів справи, слідує, що 11.11.2008 року державною приймальною комісією підписано Акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта по вул. Руданській у Шевченківському районі м. Києва, який затверджено розпорядженням Шевченківської РДА в м. Києві №2031 31.12.2008 року (а.с.17-20 т.3).

22.03.2011 року на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 14.03.2011 року №301-С/КІ видано ОСОБА_7 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2, яка розташована в АДРЕСА_2 (а.с.23-24 т.3).

05.05.2011 року ОСОБА_7 продала дану квартиру ОСОБА_8, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 05.05.2011 року (а.с.26-29 т.3).

07.06.2011 року між ОСОБА_8 та Благодійною організацією «Фонд підтримки національної безпеки України» укладено договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири (а.с.30-31 т.3).

02.10.2012 року між Благодійною організацією «Фонд підтримки національної безпеки України» та Службою безпеки України укладено договір пожертви квартири, у відповідності до якого Благодійна організація «Фонд підтримки національної безпеки України безоплатно передала Службі безпеки України у власність для досягнення певної мети, а останній прийняв квартиру АДРЕСА_2, яка розташована в АДРЕСА_2 (а.с.38-40 т.3).

Відповідно до Витягу з протоколу №44 засідання Житлово-побутової комісії Центрального управління СБУ від 16.11.2012 року, двокімнатна службова АДРЕСА_2, жилою площею 31,7 кв.м. у АДРЕСА_2 надана ОСОБА_5 на склад сім'ї три особи - він, дружина ОСОБА_9, син ОСОБА_10 (а.с.43 т.3).

Згідно з витягом з розпорядження Шевченківської РДА в м. Києві від 03.02.2016 року №28, виключено з числа службових жилих приміщень СБУ двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, жилою площею 31,7 кв.м. у АДРЕСА_2 (а.с.55-56 т.3).

У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 09.08.2016 року, АДРЕСА_2, яка знаходиться за адресою: в АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та членам його сім'ї ОСОБА_9, ОСОБА_12 в рівних частках кожному (а.с.59 т.3).

Таким чином, Служба безпеки України набула право власності на квартиру АДРЕСА_2, яка розташована в АДРЕСА_2 02.10.2012 року, після укладення між сторонами по справі договору іпотеки від 30.01.2008 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при укладенні зазначеного договору іпотеки відповідачу належали майнові на незавершене будівництво, а саме на квартиру АДРЕСА_2, яка розташована в АДРЕСА_2.

Проте, на час розгляду даної справи та ухвалення рішення судом першої інстанції АДРЕСА_2, яка розташована в АДРЕСА_2 належала на праві власності СБУ, а з 09.08.2016 року - ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_12 у рівних частинах.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У ч.1, ч.2 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Звертаючись до суду з позовом, позивачем вказано відповідача ОСОБА_3, з якою укладено договір іпотеки від 30.01.2008 року майнових прав на отримання у власність за договором пайової участі від 21.12.2006 року, зокрема квартири АДРЕСА_2, яка розташована в АДРЕСА_2 02.10.2012 року.

Частина 1 ст.30 ЦПК України, у редакції, яка діяла на момент розгляду справи, визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

Позивачем заявлено позовні вимоги про звернення стягнення заборгованості на підставі договору іпотеки шляхом звернення стягнення на майнові права на отримання у власність об'єктів незавершеного будівництва, зокрема квартири, яка на момент звернення до банку до суду належала на праві власності СБУ.

Виходячи з норм процесуального права відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб'єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Виключно позивач, наділений правом визначати коло відповідачів, визначати предмет та підстави позову.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обгрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Таким чином, судом першої інстанції вирішено питання про звернення стягнення на квартиру, без врахування прав її власника СБУ .

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі правовідносини між учасниками спору та не залучив до участі у справі співвідповідача у відповідності до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо фактичних обставин і доказів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обставини, на які посилається апелянт підлягають з'ясуванню у разі пред'явлення позову банком до належних відповідачів.

Крім того, враховуючи, що квартири, на які звернуто стягнення, а саме АДРЕСА_3, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_2; АДРЕСА_4, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_2, не належали на праві власності СБУ, тому рішення суду в цій частині не порушує прав апелянта.

Таким чином, рішення суду в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес», про звернення стягнення заборгованості на підставі договору іпотеки №ДІ-251 від 30.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») у рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес» перед Публічним акціонерним товариство Комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором №КЕ-25 ІД від 28.01.2008 року шляхом звернення стягнення на майнові права на отримання у власність об'єкту незавершеного будівництва, який буде зареєстрований після завершення будівництва як окремий виділений у натурі об'єкт, а саме: квартири АДРЕСА_2, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_2 підлягає скасуванню, як ухвалене з порушенням норм процесуального права, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Служби безпеки України - Доманчука Олексія Петровича задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес», про звернення стягнення заборгованості на підставі договору іпотеки №ДІ-251 від 30.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») у рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Епсілон Бізнес» (ЄДРПРОУ 33973721, місце знаходження: АРК, АДРЕСА_1) перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) за кредитним договором №КЕ-25 ІД від 28.01.2008 року шляхом звернення стягнення на майнові права на отримання у власність об'єкту незавершеного будівництва, який буде зареєстрований після завершення будівництва як окремий виділений у натурі об'єкт, а саме: квартири АДРЕСА_2, загальна площа 73,05 кв.м., у житловому будинку по АДРЕСА_2 скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без мін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді