Справа № 405/5842/17
Номер провадження 2/404/2349/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

учасники справи:

представник позивачів- Велика С.С.

відповідач-ОСОБА_2., її представник -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, справу за позовом Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості, Кіровоградського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів допомоги по безробіттю та суми вартості наданих соціальних послуг з професійної підготовки,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивачі звернулись до суду з позовом, яким просили стягнути із відповідача на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості незаконно отримані кошти допомоги по безробіттю в сумі -7 517,50 грн.; та на користь Кіровоградського обласного центру зайнятості суму вартості наданих соціальних послуг з професійної підготовки у розмірі - 1 499,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.04.2012 року на підставі пред'явлених документів та відомостей, Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості надав відповідачу статус безробітного та призначив допомогу по безробіттю з 10.04.2012 року по 04.04.2013 року.

23.10.2012 року ОСОБА_2 уклала з Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості договір №00008 щодо професійного навчання за професією «продавець продовольчих товарів» та у період з 24.10.2012 року по 18.03.2013 року пройшла навчання у Кіровоградському професійному ліцеї сфери послуг.

30.04.2013 року відповідача було знято з обліку як безробітну у зв'язку з невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів.

Сума вартості наданих відповідачу послуг з професійної підготовки склала 1499, 61 грн., сума виплачених коштів допомоги по безробіттю за період з 10.04.2012 року по 04.01.2013 року - 7517,50 грн.

При обміні інформацією у І кварталі 2017 року між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового соціального страхування, Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості було виявлено факт одночасно реєстрації у відповідача фізичної особи-підприємця та безробітної особи.

За наслідками проведеного розслідування Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості було прийнято рішення про повернення відповідачем незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період з 10.04.2012 року по 04.01.2013 року у сумі 7517,50 грн. та Кіровоградським обласним центром зайнятості - рішення про відшкодування відповідачем витрат на професійне навчання у сумі 1499,61 грн.

ОСОБА_2 наказ від 07.03.2017 року №109-д та наказ від 07.03.2012 року №21-д-2017 року не оскаржила, борг перед позивачами з підстав та у розмірах, визначених цими наказами не повернула.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року позов Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості, Кіровоградського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів допомоги по безробіттю та суми вартості наданих соціальних послуг з професійної підготовки було задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості незаконно отримані кошти допомоги по безробіттю в сумі -7 517,50 грн.; стягнуто із ОСОБА_2 на користь Кіровоградського обласного центру зайнятості суму вартості наданих соціальних послуг з професійної підготовки у розмірі - 1 499,61 грн.; стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави - 1 280,00 грн. судового збору (а.с. 62-64).

20 квітня 2018 року відповідач звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2018 року заяву задоволено, заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року скасовано, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с. 88).

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, вказали, що 01.10.1999 року до Єдиного державного реєстру внесено запис про фізичну-особу підприємця ОСОБА_3 (прізвище відповідача на той час). На час звернення до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості у квітні 2012 року відповідачем було припинено підприємницьку діяльність, про що вона повідомила інспектора та засвідчила достовірність поданих нею даних своїм підписом.

Позивачами до позовної заяви надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому зазначено в графі дата державної реєстрації: дата запису 21.01.2014 року, дата взяття на облік в ГУ регіональної статистики 22.01.2014 року, дата реєстрації в КОДПІ ГУ ДФС в Кіровоградській області 23.01.2014 року.

Відповідно до вказаної інформації реєстрація відбулась у січні 2014 року, але в позові не вказано, як позивачі пов'язали реєстрацію здійснену у січні 2014 року з допомогою по безробіттю, яку відповідач отримувала у 2012 -2013 роках.

Внаслідок чого в ЄДР з'явилися записи про реєстрацію відповідача фізичною особою-підприємцем у січні 2014 року невідомо, при цьому повторна реєстрація у 2014 році здійснена вже на прізвище «ОСОБА_2», відповідно до листів від Кропивницька ОДПІ від 18.07.2018 року та ГУ статистики від 17.07.2018 року про реєстрацію ОСОБА_2 у 2014 році до вказаних органів не зверталась, а інформація в реєстрі з'явилась від державного реєстратора.

Також вказували, що в 1999 році відповідач зареєструвалась як приватний підприємець за прізвищем «ОСОБА_2», яке змінила на «ОСОБА_2» після шлюбу 20.01.2007 року.

В 2012 році при постановці на облік в Центр зайнятості відповідач подавала довідку з Кіровоградської ОДПІ, відповідно до якої свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним, але до матеріалів позову така довідка позивачами не надавалась та в позовній заяві про це не зазначено.

Також відповідач та представник відповідача просили суд застосувати до позовних вимог позовну давність.

Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

У п.5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено право кожного на вільне обрання зайнятості, яка є реалізацією права громадянина вільно обирати вид діяльності, не заборонений законом (зокрема такий, що не пов'язаний з виконанням оплачуваної роботи), а також професію та місце роботи відповідно до своїх здібностей і потреб.

Відповідно до ч.1 ст. 4 зазначеного Закону до зайнятого населення, належать громадяни, які: - працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством; - особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств); - проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу; - на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості; - особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу ( Абзац п'ятий підпункту 1 пункту 37) встановлено, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію особи як безробітної, зокрема, з дня: - забезпечення роботою самостійно.

Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття", яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні особи, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Одним з видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно з частиною першою статті 7 Закону №1533-111 є допомога по безробіттю.

Згідно з пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 за №915/5136, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась 10.04.2012 року до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості із заявою про реєстрацію її безробітною та призначення допомоги по безробіттю.

Вказала, що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, не займається іншими видами діяльності. У додатку до персональної картки зазначила: "Попереджена про повернення незаконно виплаченої центром зайнятості коштів у разі встановлення недостовірності даних наданих нею, які є підставою для надання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення або встановлення її належності до категорії зайнятих". Ознайомлена та отримала пам'ятку "Ваші права-Ваші обов'язки".

Відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», ст.22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, на підставі заяв, представлених документів та відомостей, надано ОСОБА_2 з 10.04.2012 року статус безробітного згідно з наказом від 10.04.2012 №НТ120410 та призначено допомогу по безробіттю з 10.04.2012 року по 04.04.2013 року . Розпочато виплату допомоги по безробіттю з 03.12.2012 року.

За правилами частини 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Сума незаконно виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Одним з видів соціальних послуг за ч. 2 ст. 7 Закону №1533-ІІІ є професійна підготовка або перепідготовка підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях.

Згідно з п. 1.2, п.3.2 Положення про порядок надання Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття послуг професійної підготовки, перепідготовки підвищення кваліфікації, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 13.02.2001 №53/59, чинного на час виникнення спірних правовідносин, Кіровоградський обласний центр зайнятості організував у жовтні 2012 року професійне навчання осіб, які зареєструвались як безробітні та мали бажання отримати професію продавець продовольчих товарів та уклав відповідний договір з Кіровоградським професійним ліцеєм сфери послуг.

Відповідач виявила таке бажання, уклала 23 жовтня 2012 року з Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості Договір за №00008 щодо професійного навчання за професією "продавець продовольчих товарів" та у період з 24.10.2012 року по 18.03.2013 року пройшла навчання у Кіровоградському професійному ліцеї сфери послуг (а.с.9).

30 квітня 2013 року відповідача знято з обліку як безробітну, у зв'язку з невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів (наказ від 16.05.2013 року №НТ130516).

Сума вартості наданих відповідачу соціальних послуг з професійної підготовки склала 1 499 грн. 61 коп., сума виплачених коштів допомоги по безробіттю за період з 10.04.2012 року по 04.01.2013 року - 7 517 грн. 50 коп.

У І кварталі 2017 року за результатами обміну інформацією в електронному вигляді між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з Наказом Міндоходів і зборів України від 19.09.2013 №49, Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості отримано інформацію про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні, та за даними відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі загальнообов'язкового державного страхування мали не припинену підприємницьку діяльність.

Як вбачається із відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 01 жовтня 1999 року за номером запису: 2 023607.

01 березня 2017 року внесено запис 2 023607 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем. Дата зняття з обліку 02.03.2017 року (а.с.10).

Державна реєстрація фізичних осіб - підприємців, відповідно до п.4 ч. 1.ст.1 Закону України № 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" це засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою.

Згідно з ч.8 ст. 4 Закону № 755-ІУ позбавляється фізична особа-підприємець статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною.

Керуючись Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за №232/16248, Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідачу, про що прийнято рішення про повернення відповідачем незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період з 10.04.2012 року по 04.01.2013 року у сумі 7 517 грн. 50 коп. (наказ від 07.03.2017 року №109-д), Кіровоградським обласним центром зайнятості про відшкодування відповідачем витрат на професійне навчання у сумі 1 499 грн. 61 коп. (наказ від 07.03.2017 року №21-д-2017).

Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості надіслано 09 березня 2017 року відповідачу повідомлення за № 06-35/880/08 у вигляді паперового документа засобами поштового зв'язку та копії наказів від 07.03.2017 року №109-д, від 07.03.2017 року №21-д-2017 «Про повернення коштів» рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 16).

Однак, відповідач накази від 07.03.2017 року №109-д, від 07.03.2017 року №21-д-2017 не оскаржила, як того передбачає законодавство, борг перед Центром зайнятості з підстав та у розмірах, визначених цими наказами не повернула.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Щодо застосування наслідків спливу позовної давності, заявлених стороною відповідача, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачам стало відомо про порушення відповідача 01.03.2017 року та актом №227 від 07.03.2017 року було встановлено, що ОСОБА_2 на момент реєстрації в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості та отримання статусу безробітного відносилась до категорії зайнятого населення, та не мала права на отримання статусу безробітної, допомоги по безробіттю та інших видів соціального забезпечення. До суду позивачі із позовною заявою звернулись 13.10.2017 року, тобто в межах встановленого трирічного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави 1 280,00 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості, Кіровоградського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів допомоги по безробіттю та суми вартості наданих соціальних послуг з професійної підготовки- задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості незаконно отримані кошти допомоги по безробіттю в сумі -7 517,50 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Кіровоградського обласного центру зайнятості суму вартості наданих соціальних послуг з професійної підготовки у розмірі -

1 499,61 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави- 1 280,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості, місцезнаходження: вул. Маланюка, 15, м. Кропивницький, ;

позивач: Кіровоградський обласний центр зайнятості, місцезнаходження: вул. Василини, 12, м. Кропивницький, код ЄДРПОУ НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Повне судове рішення складено 21.09.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда