Справа № 156/394/18
провадження № 2/156/269/18
категорія справ 26
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н ем У к р а ї н и

26 вересня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 156/394/18 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 34 403,51 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 5.10.2012 року Відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит відповідачем було отримано, проте свої зобовязання за договором він виконував не належно, а тому станом на 05.04.2018 року заборгованість позичальника становить 34 403,51 грн. з яких: 4 292,77 грн. - заборгованість за кредитом; 25 403,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 592,86 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 614,45 грн. штраф (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 1 762,00 грн. З врахуванням відповіді на відзив, представник просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача визнає позов частково, погоджуючить із сумою заборгованості по тілу кредиту та штрафу. Однак, відповідач не погоджується із сумою процентів за користування кредитом, зазначаючи, що стягненню підлягає лише 3 794,71 грн. Разом з тим, пеня нарахована із комісією за весь час дії договору до пред'явлення позову, що суперечить умовам кредитного договору, наведеним у Пам'ятці клієнта щодо використання картки "Універсальна", в якій наведена формула нарахування пені. Тому, розрахунки позивача в частині нарахування пені не можуть бути покладені в основу рішення суду.

Заяви (клопотання) учасників справи

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи без участі представника, підтримання позовних вимог у повному обсязі, прохання їх задовольнити а також про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення.

Клопотань від відповідача до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 10.05.2018 року було відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено її розгляд на 12:00 год. 13 липня 2018 року, який було відкладено на 12:30 год. 07.09.2018 року. 07.09.2018 року розгляд справи було відкладено для надання можливості позивачу надати відповідь на відзив.

Фактичні обставини справи встановлені судом та зміст спірних правовідносин

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 05.10.2012 року відповідач отримав кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, підтвердивши свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та Правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний Договір, що підтверджено підписом у заяві. Відповідно до копії анкети-заяви відповідача (а.с.7), Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.8), Умов і правил надання банківських послуг (а.с.9-32), 05.10.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг (кредитний договір № б/н), за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим, за розрахунком позивача (а.с. 5-6), станом на 05.10.2012 року заборгованість позичальника становить 5 000 грн. з яких: 4 292,77 грн. - заборгованість за кредитом; 25 403,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 592,86 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 614,45 грн. штраф (процентна складова).

З 21.05.2018 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ "ПРИВАТБАНК").

Оцінка суду

Щодо заборгованості за кредитом та по відсотках за його кристування

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил боржник доручає банку проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами невиконаних зобовязань перед банком. Оскільки, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом і відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору то таким чином, зобовязання за вказаним договором не виконав.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор, крім того, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови кредитного договору між сторонами, дають суду законні підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення заборгованості по відсотках за кристування кредитом. Сторонами визнається факт наявної у Відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 4 292,77 грн.

Щодо збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку суд виходить з того, що відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з наступною зміною його розміру у відповідності до кредитної історії. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Саме такі висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року, 30 листопада 2016 року та 11 жовтня 2017 року. Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом. З урахуванням вищенаведеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача збільшеної процентної ставки за користування кредитом. При розрахунку відсотків за використані відповідачем кредитні кошти суд враховує досягнуті сторонами істотні умови при укладенні договору, фактично використані позивачем кредитні кошти (суми заборгованості за кредитом, як поточної, так і простроченої), зазначені в розрахунку кількість днів користування коштами та відсоткову ставку 30 % річних, за період:

- з 30.04.2015 року по 14.05.2015 рік: ((4 4572,91х30)/365х15)/100 = 56,42;

- з 15.05.2015 року по 11.06.2015 року: ((4 476,55х30)/365х28)/100 = 103,02;

- з 12.06.2015 року по 14.07.2015 року: ((4 392,18х30)/365х33)/100 = 119,13;

- з 15.07.2015 року по 06.08.2015 року: ((4 381,84х30)/365х23)/100 = 82,83;

- з 07.08.2015 року по 18.09.2015 року: ((4 352,66х30)/365х43)/100 = 153,83;

- з 19.09.2015 року по 29.10.2015 року: ((4 342,86х30)/365х41)/100 = 146,35;

- з 30.10.2015 року по 05.04.2018 року: ((4 292,77х30)/365х888)/100 = 3 133,13.

Таким чином, загальна сума процентів за користування кредитом за період з 30.04.2015 року по 05.04.2018 року становить 3 794,71 грн., яка і підлягає стягненню.

Щодо заборгованості за пенею і комісією

На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Однак, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків погашення тіла кредиту і відсотків свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 і відповідно до положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. Вимога позивача про стягнення з відповідача 2 592,86 грн. пені (комісії) є безпідставною, оскільки вона необґрунтована та не підтверджена належними і допустимими доказами: банком не надано належного розрахунку пені, який би відповідав поняттю пені, що визнечене ст. 549 ЦК України (розрахунок сум за кожен день прострочення). Окрім того, вимога позивача про стягнення з відповідача пені не підлягає задоволенню, оскільки вона фактично є подвійною відповідальністю відповідача за неналежне виконання зобов'язань.

Щодо штрафів

Відповідач визнає позов в частині застосування до нього передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг (п. 2.1.1.7.6 Умов) такого виду цивільно-правової відповідальності, як штраф (фіксована частина та процентна складова). З урахуванням зміни заборгованості по процентах за користування кредитом, процентна складова штрафу розрахована судом наступним чином: (4 292,77 + 3 774,71) х 5% = 403,37 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 8 990,85 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 460,47 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 11, 12, 13, 18, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 252 - 258, 261, 267, 546, 549 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 50, м.Дніпро до ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості задо-вольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 8 990,85 грн. (вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто гривень 85 копійок) та судові витрати в розмірі 460,47 грн. (чотириста шістдесят гривень 47 копійок).

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров