Справа № 692/440/17
Провадження № 2/692/41/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви вказував, що 28.11.2012 року він позичив ОСОБА_2 кошти в сумі 26900 грн. Про отримання коштів було складено письмову розписку. Відповідно до умов даної розписки строк повернення позики встановлено 01.03.2013 року. Станом на 18.04.2017 року борг не повернуто, боржнику направлено листи з вимогою повернути кошти, останній на телефонні дзвінки не відповідає, від повернення позики ухиляється. Просить суд стягнути також індекс інфляції за весь час прострочення, три проценти річних та проценти за користування коштами на рівні облікової ставки Національного банку України, а також судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити, пояснив суд, що ОСОБА_2 робив в нього вдома ремон, він увійшов до його довіри. Позивач позичив йому кошти, ті що відкладав на купівлю автомобіля, а ОСОБА_2 запевняв, що поверне кошти або до нового року або до березня наступного року, а гарантія повернення коштів буде його розписка. Проте, як отримав кошти ОСОБА_2 їх не повертав, а розповідав, що витрачає кошти на нову знайому. На прохання повернути кошти він не реагував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд дійшов до наступного.

З розписки наданої ОСОБА_2 від 28.11.2012 року вбачається, що останній позичив у ОСОБА_1 кошти у сумі 26900 гривень до 01.03.2013 року. Дана розписка відповідає вимогам ст.1046 ЦК України договору позики. 26.04.2017 року ОСОБА_1 завернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, оскільки ОСОБА_3 позичені кошти не повернув. Згідно ст. 625, 629, 1048 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простороченої суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних становлять 3332 гривень 68 копійок, проценти 14446 гривень 64 копійок, інфляційне збільшення - 5380 гривень 00 копійок.

Відтак, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Понесені судові витрати позивача підтверджені оригіналами квитанції про сплату судового збору у сумі 640 гривень 00 копійок та квитанцією прибуткового касового ордеру від 12.04.2017 року про оплату юридичних послуг на суму 5000 гривень 00 копійок. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 625, 629, 1046, 1048 ЦК України, п.1 ч.2 ст.141, ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, грошові кошти надані по договору позики від 28.11.2012 року, у розмірі: основний борг 26900 гривень 00 копійок, 3% річних 3332 гривень 68 копійок, проценти 14446 гривень 64 копійок, інфляційне збільшення - 5380 гривень 00 копійок, а всього 50059 гривень 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 5640 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий