Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.11.2018 р. 145/1514/18

2-о/145/128/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, із залученням заінтересованої особи - Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 19 червня 2017 року в с. Селище помер ОСОБА_3, який був її біологічним батьком.

Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 2.6519 га на території Селищенської сільської ради призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вона подала заяву про прийняття спадщини, але для того, щоб вона змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом їй необхідно встановити факт батьківства ОСОБА_3 .

Її батьки ОСОБА_3 і мати ОСОБА_4 перебували в фактичних шлюбних відносинах. 17 травня 1980 року у них народилася вона. В актовому записі № 19 від 2 серпня 1980 року матір'ю записана ОСОБА_4, а запис про батька зроблено на підставі ст. 135 СК України : вказане прізвище матері та ім'я і по батькові біологічного батька заявниці.

Зареєструвати шлюб уже після її народження батьки не встигли, так як мати хворіла і померла, коли їй було 7 років.

Її виховав і виростив ОСОБА_3, він за життя визнавав її батьком, вона називала його батьком, так як він дійсно її біологічний батько. ОСОБА_3 проживав зі нею однією сім'єю до дня своєї смерті.

Без встановлення факту батьківства ОСОБА_3 щодо неї вона не матиме змоги отримати спадщину після нього, так як вважається спадкоємцем четвертої черги за законом, так як на день смерті проживала разом з спадкодавцем не менше п'яти років, а його брат ОСОБА_5 є спадкоємцем другої черги, однак на спадщину після брата не претендує, так як у померлого є вона - його рідна дочка.

Просить встановити факт батьківства ОСОБА_3, померлого 19 червня 2017 року, щодо неї, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали, просять її задоволити з підстав, наведених у заяві.

Заявник ОСОБА_1 пояснила, що у

Представник Селищенської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, не заперечує проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_3 дав показання суду, що він є рідним братом померлого ОСОБА_3. У матері заявниці було троє дітей, коли його брат пристав до неї. Потім його посадили до в'язниці, ОСОБА_4 вже була вагітна ОСОБА_1 сьомий місяць. ОСОБА_6 не оформив у встановленому порядку своє батьківство, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_7 дала аналогічні показання.

Суд, вислухавши заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлено, що 19.06.2017 р. в с.Селище Вінницької області помер ОСОБА_3 (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про народження заявниці (а.с.7) та наданого суду витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №6 від 15.11.2018 р. батьком заявниці записано ОСОБА_8.

Суд вважає, що посилання заявниці та її представника на тотожність імені та по батькові померлого та особи, записаної у актовому записі про народження зі слів матері батьком; виписку з погоспосподарської книги Селищенської сільської ради за 1986-1990 рр., відповідно до якої ОСОБА_4 є головою господарства, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - її діти, а ОСОБА_3 - чоловік; довідку Селищенської сільської ради №1021, №1022 від 23.08.2018 р (а.с.8, 9), відповідно до яких ОСОБА_1 - дочка ОСОБА_3, проживала з ним однією сім'єю на день смерті, вела спільне господарство, та проводила поховання, є безпідставними, оскільки дані обставини не підтверджують факту, що ОСОБА_3 є батьком заявниці.

Крім того, у судовому засіданні судом було роз'яснено про можливість проведення експертизи, однак заявниця та її представник відмовились.

Заявницею ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 доказів, які б стверджували, що ОСОБА_3, який помер 19 червня 2017 року, був батьком заявниці, суду не надано, а тому суд вважає, що підстав для задоволення заяви немає.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273, 293, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.09.1995 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 19.11.2018 р.

Суддя: ОСОБА_13