справа № 208/351/17
№ провадження 2/208/264/18
07 листопада 2018 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
Головуючого, судді Івченко Т.П.,
Секретар судового засідання Стомаченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про позбавлення особи права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання», -
встановив:
23.01.2017 року позивач ОСОБА_1 подала до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська позовну заяву до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про позбавлення особи права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання», якою просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою під номером 24 у будинку під номером 76 по вулиці Республіканська у м. Камянське, з подальшим зняттям з реєстрації місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.02.2018 року визначено порядок розгляду справи в загальному позовному провадженні.
Продавець ОСОБА_3 за вказаним Договором звільнила квартиру від речей домашнього вжитку, передала ОСОБА_1 ключі від квартири, тобто здійснила всі необхідні дії для фактичної передачі квартири. Після чого ОСОБА_1 із своєю сім'ї переїхали до придбаної квартири, зареєстрували своє місце проживання за вказаною адресою і проживають там по теперішній час.
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄРЦ КП» міста Кам'янське для того, щоб переоформити особовий рахунок на своє ім'я, де було надано Довідку про те, що станом 20.01.2017 року за даною адресою зареєстровані члени сім'ї колишнього власника квартири, а саме ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не є членом сім'ї, особистих речей у квартирі немає та не мешкає у квартирі з 2009 року.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, проведення судового засідання без її участі та без застосування технічних засобів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу, крім того шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, і тому в силу ст.131 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не відомо.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Камянської міської ради подали до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі та без застосування технічних засобів.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12 грудня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, за номером в реєстрі № 1-1411, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 у приватну особисту власність квартиру АДРЕСА_1. (а.с.6-7).
Відповідно до довідки ТОВ «ЄРЦ КП» міста Кам'янське від 20.01.2017 року зазначено що, в квартирі зареєстровані особи: інша особа - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, кв. наймач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_5, 13.01.2016 року, донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.9).
Відповідно до акту о немешканні від 18.01.2017 року, виданого начальником юридичного відділу КП КМР «УКОЖФ» ОСОБА_7 в присутності двох свідків про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не мешкає за адресою: АДРЕСА_2, з 2009 року по теперішній час. (а.с.10).
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно з ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідач в спірній квартирі з реєстраційного обліку не знятий, комунальні платежі не сплачує, що перешкоджає власнику у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю, своїми діями Відповідач порушує вимоги ст. 47 Конституції України в якій зазначено, що кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а також були порушені і вимоги ст. 9 ЖК України, в якій зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Реєстрація та проживання Відповідача за вказаною адресою заважає власнику квартири в повній мірі і на власний розсуд користуватись належним йому майном, до того ж завдає збитків матеріального та морального характеру.
Суд вважає, що та обставина, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, порушує законні права позивача, як власника майна, тобто належної позивачеві на праві власності квартири. Таким чином вимога позивача щодо усунення перешкоди у здійсненні права користуватися та розпоряджатися власністю підлягає задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття відповідача з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст.319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 9, 155 ЖК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10-12, 76-83, 126, 141, 258-265, 280-283 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про позбавлення особи права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання», - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою під номером 24 у будинку під номером 76 по вулиці Республіканська у м. Камянське, з подальшим зняттям з реєстрації місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 233 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Згідно до ч. 2 ст. 232 ЦПК України, позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 228 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.
Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.
Суддя Івченко Т. П.