Справа № 404/2950/18
Номер провадження 2-о/404/161/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючої судді- Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду з спільною заявою про встановлення режиму окремого проживання для ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що 11 червня 2016 р. між ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було укладено шлюб. Місце реєстрації після укладення шлюбу: у ОСОБА_1: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 до 07.09.2016 року АДРЕСА_2 , а з 09.09.2016 року АДРЕСА_3 .

Фактично проживали разом за адресою: АДРЕСА_4.

05.11.2016р. в шлюбі народилася спільна дитина - ОСОБА_3. Дитина зареєстрована та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 01.07.2017р. через сварки та напружені стосунки в шлюбі, почали проживати окремо один від одного, фактично - кожен за місцем своєї реєстрації. За період окремого проживання відносини не змінилися, не ведуть спільного господарства, побуту та бюджету. Небажання проживати разом зумовлюється обставинами побутового та матеріального характеру. За період знаходження в шлюбі спільно нажитого майна та спільних боргів не мають.

Дитина, ОСОБА_3, залишився проживати з матір'ю - ОСОБА_2, про що батько -ОСОБА_1, не заперечує.

На даний момент ОСОБА_2, - вагітна другою спільною дитиною (батьком дитини є ОСОБА_1). 09.04.2018р. зателефонував працівник АЛЬФА-банку, який повідомив про те, що ОСОБА_1 бажає отримати кредит.

Заявники домовились про наступне за згодою обох батьків дитина (з моменту народження другої спільної дитини - діти) будуть проживати зі своєю матір'ю - ОСОБА_2;

Батько - ОСОБА_1 - буде здійснювати своє право на особисте виховання своєї дитини (з моменту народження другої спільної дитини - дітей) шляхом систематичних побачень з ним (ними).

ОСОБА_1 буде утримувати свою дружину, з якою проживає дитина (діти) до досягнення дитиною (з моменту народження другої спільної дитини - до досягнення молодшої дитини) трьох років згідно законодавства України.

ОСОБА_1 буде брати участь в утриманні своєї дитини (з моменту народження другої спільної дитини - дітей) згідно чинного законодавства України, що не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини (з моменту народження другої спільної дитини - кожної дитини) відповідного віку та що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (з моменту народження другої спільної дитини дітей, а тому просять задовольнити заяву.

До судового засідання заявники надали заяви про підтримання заяви та розгляд справи без їх участі ( а.с. 27,28).

Судом встановлено наступні факти.

11 червня 2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було укладено шлюб (а. с. 4) .

05.11.2016 в шлюбі народився син - ОСОБА_3(а. с. 6).

На даний час ОСОБА_2 вагітна, що підтверджується довідкою №9 від 10.05.2018 року (а. с. 10) .

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подачі заяви, суд вважає, що заява про встановлення режиму окремого проживання подружжя підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 12 ППВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи заяву в порядку ст. 119 СК України, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.

Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя. Дружина, чоловік мають право вибору місця проживання і в результаті можуть жити окремо без встановлення режиму окремого проживання. Однак у цьому разі не зупиняється дія презумпції права спільної сумісної власності та презумпції батьківства, а отже, у конфліктних ситуаціях може виникнути потреба судового захисту прав одного з подружжя. Встановлення режиму окремого проживання може відповідати інтересам одного з подружжя, який не бажає продовжувати спільне життя.

В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ст. 119 СК України, подружжя або один з них вправі звернутися до суду із заявою про встановлення режиму окремого проживання. Згідно із вказаною правовою нормою за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи не бажання когось із них проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

За таких обставин, оскільки підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини та чоловіка проживати спільно; обидва подружжя (сторони) наполягають на встановленні для них судом режиму окремого проживання подружжя, підстав для відмови в задоволенні заяви в судовому засіданні не встановлено, тому заявлені вимоги заявників є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає на необхідне роз'яснити подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правові наслідки встановлення режиму окремого проживання подружжя, викладені у ст. 120 СК України, а саме: 1) майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; 2) дитина, народжена після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Керуючись положенняи ст. ст. 24, 119 СК України, ст. ст. 10-13, 258, 259, 263-265, 268, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ІПН не встановлено) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6, ІПН- НОМЕР_1) про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя, задовольнити.

Встановити для подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2, шлюб між якими зареєстрований 11 червня 2016 року Виконавчим комітетом Новенської селищної ради м. Кіровограда Кіровоградської області, актовий запис № 17, режим окремого проживання з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда