Провадження №6/369/322/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області ОСОБА_1, при секретарі Бугайовій М.В., розглянувши подання головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до жилого приміщення боржника ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження № 46112186 з примусового виконання виконавчого листа № 369/6196/14, виданого 05 січня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

19 січня 2015 року державним виконавцем на підставі вимоги ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження № 46112186.

19 січня 2015 року державним виконавцем на підставі вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

З метою повного виконання рішення суду державним виконавцем було вжито всіх необхідних заходів, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме з метою перевірки майнового стану та місця роботи боржника було направлено відповідні запити до УПФУ у Києво-Святошинському районі і ДФС у Києво-Святошинському районі, та до державних органів, які ведуть реєстрацію майна.

02 серпня 2018 року державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою реєстрації боржника, однак державного виконавця не було допущено до домоволодіння для перевірки майнового стану боржника, про що було складено відповідний акт державного виконавця.

25 вересня 2018 року державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою боржника, однак державного виконавця знову не було допущено до домоволодіння для перевірки майнового стану боржника, про що було складено відповідний акт державного виконавця.

У поданні державний виконавець зазначив, що на час звернення до суду з поданням рішення суду боржником виконано не було.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 просив заборонити боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до погашення всіх зобовязань покладених згідно виконавчого листа від 05.01.2015 року у справі № 369/6196/14; обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до погашення всіх боргових зобовязань покладених згідно виконавчого листа № 369/6196/14, виданого 05 січня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Відповідно вимог ч. 1, 3, 4 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобовязань за рішенням.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов'язань.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Разом з тим слід зазначити, що відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до вимог ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Вивчивши подання державного виконавця та враховуючи положення вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

У поданні державний виконавець зазначає про те, що підставою для звернення до суду з даним поданням є те, що боржник ОСОБА_2 лише частково погасив борг у розмірі 30 000,00 грн..

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон, крім посилання на нормативні акти, не зазначив, в чому проявляється ухилення боржником ОСОБА_2 від виконання зобов'язань згідно виконавчого листа № 369/6196/14, виданого 05 січня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, та його намагання виїхати за межі України, щоб уникнути цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи конституційні права громадянина України щодо його права у виїзді з України та вїзду в Україну, які у разі задоволення подання можуть бути істотно порушені, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук