Справа № 172/1277/17
Провадження № 2/172/61/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними у скоєні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та кожному призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їм майна. Вона є потерпілою від кримінального правопорушення, яке сталося 19 грудня 2015 року близько 23-00 год. Так, у вказаний день та час ОСОБА_3, пебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які також пебували в стані алкогольного сп'яніння, спрямованою на спільне вчинення нападу на неї - ОСОБА_1, з метою заволодіння її майном із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров'я, прийшли до неї додому. Вона, не підозрюючи злочинного наміру ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 запросила всіх до себе додому в якості гостей. В будинку ОСОБА_3 почав налагоджувати ноутбук, належний їй, а вона сіла біля нього і спостерігала за його діями, за нею сів ОСОБА_2, а ОСОБА_4 сів навпроти них. Після чого, ОСОБА_2, реалізовуючи спільний намір, направлений на заволодіння чужим майном, ззаду закинув ліву руку на її шию та почав придавлювати до себе. Вона почала кричати, в цей момент ОСОБА_3 з метою припинити крик, закрив їй рот долонею руки, а ОСОБА_2 ударив її ногою в правий бік, внаслідок чого вона втратила свідомість. Продовжуючи свої дії, з метою заволодіння її майном із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров'я, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, сумісними діями, під час того як вона перебувала без свідомості, спричинили їй тілесні ушкодження у вигляді: забію голови, синців на обличчі, струсу головного мозку, закритої тупої травми черевної порожнини, розриву печінки, нутрішньо-черевної кровотечі, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заволоділи її майном, вартість якого становить - ноутбук "Lenovo"- 5805 грн, мобільний телефон "Самсунг Е1182" - 298,20 грн, мобільний телефон "Самсунг S 5222" - 1050 грн., цифровий фотоапарат "Niкоn сооlріх L 830" - 4094,10 грн., а також пластиковими картками КБ «Приватбанк», на рахунку яких знаходились грошові кошти в сумі 6 000 грн., які в подальшому були зняті ними з картки та витрачені на власний розсуд. Мобільні телефони та фотоапарат їй повернуто слідчим, а ноутбук та грошові кошти зняті з картки не повернуті.

20.12.2015 року позивачка поступила до реанімаційного відділення КЗ "Васильківська ЦРЛ" ДОР", а потім до хірургічного відділення в тій же лікарні, де їй зробили операцію.

За час лікування її рідними були витрачені кошти на купівлю ліків в розмірі 11 276, 61 грн. Крім того, нею сплачено ОСОБА_5 кошти в сумі 3 850 грн. за перевезення її та матері до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області для участі у судових засіданнях. У зв"язку з тим, що відповідачами зняті кошти з кредитної картки в сумі 6 000 грн., вона мусила сплачувати заборгованість за кредитом.

Таким чином, неправомірними діями відповідачів їй завдано матеріальної шкоди, з урахуванням збільшених позовних вимог, на загальну суму 30 849, 96 грн.

Крім цього, вважає, що діями відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що її стан здоров"я погіршився, вона пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху засвоє здоров'я та життя. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Завдану моральну шкоду вона оцінює в розмірі 30 000,00 грн. з кожного.

Ухвалою судді від 16.08.2018 року справу прийнято до свого провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачам встановлено строк, що не перевищує п"ятинадцять днів із дня вручення ухвали, для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

У зв"язку з перебуванням відповідачів в місцях позбавлення волі на адреси виправних колоній, в яких вони знаходяться, направлені ухвала суду від 16.08.2018 року та повідомлення про розгляд справи.

Відповідачами вказану ухвалу суду отримано, що підтверджується розписками, про день та час розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 направив до суду заяву про розгляд справи з його участю, позовні вимоги не визнає.

Відповідач ОСОБА_4 направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, оскільки він відбуває покарання в Криворізькій ВК № 80 і він не має змоги відшкодувати матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, зазначив, що повернув позивачці цифровий фотоапарат та відшкодував 2000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений про дату та час розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав.

З урахуванням зазначеного, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження до суду не надходило.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у скоєні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їм майна, з ізоляцією та поміщенням засуджених до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2017 року вирок суду залишено без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вироком Синельниківського міськрайонного суду від 19.10.2016 року встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідачів, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Згідно з пунктами 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6, судам роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 30 349,96 грн., що складається із витрат на лікування у зв"язку зі спричиненням позивачці тілесних ушкоджень відповідачами, витрат на оплату транспорту для поїздок до суду для участі у судових засіданнях у кримінальному провадженні, де ОСОБА_6 є потерпілою, вартості ноутбука, яким відповідачі заволоділи під час вчинення розбою 19.12.2015 року і не повернули, грошових коштів, які відповідачі отримали внаслідок заволодіння її кредитною карткою, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн. з кожного, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтями 16, 23, 1167 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов"язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз"яснень, які містяться в п.п. 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 в результаті неправомірних дій відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, враховуючи вимоги розумності та справедливості, ступінь моральних страждань позивача пов"язаних з неможливістю протягом тривалого часу вести нормальний спосіб життя, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках, тобто по 10 000,00 грн. з кожного.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.16, 22, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 263-265, 279 ЦПК України, ,суд -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в сумі 30 849 (тридцять тисяч вісімсот сорок дев"ять) гривень 96 копійок, тобто по 10 283,32 грн. з кожного, та моральну шкоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок, тобто по 10 000,00 грн. з кожного.

3. Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок, тобто по 234,93 грн. з кожного.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк