КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/4128/16 Головуючий у І інстанції - Усатов Д.Д.
апеляційне провадження №22-ц/824/2474/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири та зобов'язання повернути у власність нерухоме майно,

встановив:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири та зобов'язання повернути у власність нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 листопада 2013 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіною Н.В. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, який укладався між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до умов п.1 вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1.

Продаж зазначеної квартири вчинено за домовленістю сторін, вартість якої становить 200 000грн.

Суму у розмірі 16 400грн. представник продавця отримав до посвідчення договору.

Залишок у розмірі 183 600 грн. покупець зобов'язувався сплатити до 05 квітня 2015 року, що на момент укладення договору в еквіваленті становить 22 383 доларів США.

Факт проведення повного розрахунку згідно договору купівлі-продажу має підтверджуватися заявою продавця.

На момент звернення з позовом до суду відповідачем не було виконано належним чином умови договору, зокрема порушено строк виплати коштів за договором купівлі-продажу, які вона мала сплатити до 05 квітня 2015 року.

Станом на 03 березня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 становить 15 983 доларів США, що за середнім курсом комерційних банків України складає 15 983 х 26,95 = 430 741 грн. 85 коп., про що покупця було повідомлено письмово, відповідно до письмової вимоги від 14 березня 2016 року, яка була направлена відповідачу 15 березня 2016 року.

Відповідно до вищевказаної письмової вимоги відповідача було повідомлено про існуючу заборгованість та зазначено, що продавець має право відмовитись від договору і вимагати повернення проданої квартири у зв'язку з нездійсненням покупцем у встановлений строк повного розрахунку згідно договору купівлі-продажу.

Проте відповідач проігнорувала вищевказану письмову вимогу, заборгованість по договору так і невиплачена.

Позивач зазначає, що своїми діями ОСОБА_2 порушує умови укладеного договору купівлі-продажу квартири, оскільки вона не виконала обов'язок щодо оплати переданого їй нерухомого майна у встановлений договором строк.

Просив суд, розірвати договір купівлі-продажу квартири від 22 квітня 2013, укладений між та ним та ОСОБА_2, від імені якого та на підставі довіреності діяв ОСОБА_5; зобов'язати ОСОБА_2 повернути йому у власність квартиру АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2016 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що заочне рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що 22 листопада 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1.

Згідно п.3 вищезазначеного договору за домовленістю сторін продаж даної квартири вчинено за 200 000 грн.

Перед підписанням оскаржуваного договору представник продавця отримав 16 400 грн., залишок в розмірі 183 600 грн. покупець зобов'язаний був сплатити до 05 квітня 2015 року.

Апелянт зазначає, що посилання ОСОБА_3 в даному позові, що станом на 03 березня 2016 року за договором купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 заборгованість ОСОБА_2 становить 15 983 доларів США, не відповідає дійсності, оскільки позивачем не враховані всі платежі ОСОБА_2 за даним договором.

Також, вважає, що судом першої інстанції не було досліджено питання істотності порушення відповідачем умов договору купівлі - продажу та наскільки продавець позбавився того, на що він розраховував.

Крім того, апелянт стверджує, що суд помилково прийшов до висновку, що відповідач істотно порушила умови договору та до даного часу не сплатила решту грошових коштів у розмірі 183 600 грн. за придбання квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 зазначає, що вищезазначене не відповідає дійсності, оскільки відповідач внесла черговий платіж за дану квартиру 19 липня 2013 року 3 200 доларів США та 11 лютого 2014 року 6 400 доларів США. Загалом відповідач сплатила 16 400 грн. до підписання договору та 9 600 доларів США, як чергові платежі.

Апелянт, вважає, що неможливо вважати, що позивач зазнав значних збитків, так як отримав майже половину вартості квартири та виконання договору купівлі - продажу.

Також, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що умовами договору купівлі - продажу від 22 листопада 2013 року не передбачено розірвання договору.

Просила скасувати заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В свою чергу, ОСОБА_3 подав відзив на вищезазначену апеляційну скаргу, в якій зазначає, що 22 листопада 2013 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіною Н.В. було посвідчено договір купівлі - продажу квартири, укладений між ОСОБА_3 (від імені та на підставі довіреності діяв ОСОБА_5) та ОСОБА_2

Відповідно до умов п.1 вказаного договору купівлі - продажу квартири, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1.

Вищезазначена квартира належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Києво - Святошинського районного управління юстиції Київської області 30 жовтня 2013 року, та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 4.

Відповідно до п.3 договору, продаж зазначеної квартири вчинено за домовленістю сторін за 200 000 грн. суму у розмірі 16 400 грн. представник продавця отримав до підписання договору. Залишок у розмірі 183 600 грн. покупець зобов'язався сплатити до 05 квітня 2015 року, що на момент укладання договору становило еквівалент 22 383 доларів США. Факт проведення кожного розрахунку згідно договору купівлі - продажу повинен бути підтверджений заявою продавця.

ОСОБА_3 вважає, що апелянт істотно порушила умови договору та до травня 2016 року не сплатила решту грошових коштів у розмірі 183 600 грн. за придбання квартири АДРЕСА_1.

Оскільки, спірний договір купівлі - продажу був укладений з розстроченням платежу, а покупець не виконав свого обов'язку щодо оплати переданню йому товару в установлений договором строк, тому позивач стверджує, що покупцем порушено істотні умови договору.

Крім того, копії розписок від 19 липня 2013 року та від 11 лютого 2014 року про отримання позивачем грошових коштів не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, отримані кошти за розпискою від 11 лютого 2014 року було враховано при обчисленні суми заборгованості за договором із ОСОБА_2, а розписка від 19 липня 2013 року взагалі не має жодного відношення до договору купівлі - продажу вищезазначеної квартири, враховуючи, що даний договір було укладено пізніше написання такої розписки - 22 листопада 2013 року.

ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_2 допускаючи порушення істотних умов договору купівлі - продажу спричинила позивачу шкоду у вигляді реальних збитків, оскільки за договором повинна була здійснити ще до 05 квітня 2015 року, через що ОСОБА_3 позбавлений можливості отримати очікуване при укладенні договору.

Просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 листопада 2013 року між ОСОБА_3, від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом 31 жовтня 2013 року за реєстровим №4991 діяв ОСОБА_5, та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу квартири, відповідно до умов п. 1 якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1.

Вказана квартира однокімнатна, житловою площею 19,5кв.м., загальною площею 43,0кв.м..

Згідно умов п.2 договору купівлі-продажу вказана квартира належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ Київської області 30 жовтня 2013 року, та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24.

Згідно умов п.4 договору оціночна вартість вказаної квартири, згідно з висновком про вартість майна, виданого ПП ОСОБА_7 30 жовтня 2013 року, становить 149 649грн.

Згідно умов п.п.7,8 договору купівлі-продажу цивільні права та обов'язки щодо зазначеної квартири виникають у сторін з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Вказана квартира вважається переданою покупцю з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Право власності на вказану квартиру покупець набуває з моменту державної реєстрації цього договору.

15 березня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу з повідомленням про те, що її заборгованість перед продавцем станом на 03 березня 2016 року становить 15 983 доларів США, що за курсом еквівалентно 430 741,85 грн.

У вказаній письмовій вимозі також повідомлялась про те, що в разі несплати нею заборгованості за квартиру протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги буде подано позов до суду про розірвання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу квартири та повернення її у власність продавця.

Відповідно до умов п.3 договору купівлі-продажу за домовленістю сторін продаж квартири АДРЕСА_1 вчинено за 200 000 грн.

Суму у розмірі 16 400 грн. представник продавця отримав до підписання цього договору.

Залишок у розмірі 183 600 грн. покупець зобов'язується сплатити до 05 квітня 2015 року рівними частинами щоквартально, що на момент укладення цього договору становить еквівалент 22383 доларів США.

Факт проведення повного розрахунку згідно договору купівлі-продажу буде підтверджено заявою продавця.

З викладеного вбачається, що при укладанні спірного договору купівлі-продажу продавець отримав від покупця суму грошових коштів у розмірі 16 400 грн., залишок несплачених коштів становив - 183 600 грн., який мав бути сплачений до 05 квітня 2015 року.

На час звернення з позовом до суду відповідач взяті на себе зобов'язання згідно договору купівлі-продажу від 22 листопада 2013 року не виконала.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач істотно порушила умови договору та до даного часу не сплатила решту грошових коштів розмірі 183600 грн. за придбання квартири АДРЕСА_1.

Оскільки спірний договір купівлі-продажу був укладений з розстроченням платежу, а покупець не виконав свого обов'язку щодо повної оплати переданого йому товару в установлений договором строк, тому слід вважати, що покупцем порушено істотні умови договору, а тому договір купівлі-продажу квартири від 22 листопада 2013 року підлягає розірванню між його сторонами.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою договором купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексі, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно вимог ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну оцінку переданого товару. Договором купівлі продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадах, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до вимог ст.655 ЦК України, та п. 6 спірного договору встановлено, що покупець повинен сплатити грошові кошти за придбаний товар.

Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ч.2 ст.697 ЦК України, якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару. Продавець має право вимагати від покупця повернення товару також у разі ненастання обставин, за яких право власності на товар мало перейти до покупця.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки покупцем порушено істотні умови договору.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2016 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

Н.В. Ігнатченко