ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/988/18 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участю секретаря Вишневської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька позивача ОСОБА_2.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що за життя його батькові ОСОБА_2 належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 про що свідчить запис у погосподарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Крім позивача спадкоємців першої черги немає. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок. В даний час позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надавши через канцелярію суду заяви з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Від уповноваженого за посадою представника відповідача - Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Спадкодавцем ОСОБА_2 за життя 16.10.1964 року було придбано житловий будинок АДРЕСА_2 який в подальшому на підставі дозвільних документів, було перебудовано та присвоєно юридичну адресу: будинок АДРЕСА_3. Рішенням Малорогозянської сільської ради народних депутатів Золочівського району Харківської області від 29.11.1996 року ОСОБА_2 передано у приватну власність безкоштовно земельну ділянку площею 0,276 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.13, 43-44, 47).

Рішеннями VІІІ сесії VІІ скликання Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області від 05.08.2016 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу, земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану АДРЕСА_4 Золочівського району Харківської області орієнтовною площею 0,03 га з передачею її у власність. Рекомендовано ОСОБА_2 виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в землевпорядній організації, після чого подати матеріали на затвердження сесії сільської ради. Надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель громадської та житлової забудови орієнтованою площею 0,25 га, розташовану в АДРЕСА_5

Згідно довідки-інформації, виданої виконкомом Золочівської селищної ради за №377 від 16.10.2018 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі Малорогозянського старостинського округу за НОМЕР_2, особовий рахунок НОМЕР_3 та рішення виконавчого комітету Золочівської районної ради народних депутатів №166-3 від 25.06.1991 року «Про дозвіл на перебудову індивідуального житлового будинку гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_6» житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 числиться за ОСОБА_2. (а.с. 49).

Житловий будинок «А-1» 1991 року будівництва, житловою площею 42,5 кв.м, загальною площею 79,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_8, числиться за ОСОБА_2 згідно інформації Малорогозянської сільської ради №32-2 від 01.08.2016 року (погосподарська книга НОМЕР_2, особовий рахунок НОМЕР_3). Станом на 31.12.2012 року по КП «АІБ Золочівського району» право власності на будинок не зареєстровано, що вбачається із інформації, наданої ОСОБА_2 директором КП «АІБ Золочівського району» ОСОБА_3 за №126 від 16.08.2016 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_9, за параметрами запиту права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відомості станом на 18.10.2018 року відсутні (а.с.14, 61).

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 володів житловим будинком АДРЕСА_10, на праві власності, що підтверджується записом у погосподарській книзі.

17.09.1958 року у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_1, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4, виданого Березовською сільською радою Борисівського району Бєлгородської області 10.10.1958 року (а.с.8).

Після смерті дружини ОСОБА_2 вдруге, 07 березня 1987 року, уклав шлюб з ОСОБА_5, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 07.03.1987 року зроблено відповідний запис за №4. Після одруження подружжя не обирало спільного прізвища, дружина і надалі іменувалася прізвищем ОСОБА_5, що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 виданого Малорогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області 07.03.1987 року, згодом 27.08.1994 року ОСОБА_5 померла, що також вбачається із наданої суду копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 (а.с.9, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_3, в с. Мала Рогозянка Золочівського району Харківської області, у віці 86 років помер ОСОБА_2, про що Виконавчим комітетом Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області 26.10.2017 року складено відповідний актовий запис №09, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.10).

Згідно довідки виконавчого комітету Золочівської селищної ради №365 від 08.06.2018 року спадкодавець ОСОБА_2, на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_11. Разом із ним та на протязі шести місяців з дня його смерті за вказаною адресою були прописані: ОСОБА_1 - син, ОСОБА_9 невістка, ОСОБА_7 - онука (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно копії матеріалів спадкової справи №412/2017 (а.с.71-84), заведеної після смерті ОСОБА_2, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк 24.11.2017 року звернувся син спадкодавця - позивач по справі ОСОБА_1. Його заяву було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №962, та заведено спадкову справу №412/2017. Свідоцтв про право на спадщину не видавалося, заповіти ОСОБА_2 не посвідчувалися. Більше із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї ніхто не звертався, що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №53915227 та №53915314 (а.с. 69, 70).

30 серпня 2018 року постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_3 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно (а.с.20).

Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить, в тому числі, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_12 Спадкоємцем першої черги є син спадкодавця ОСОБА_1, який в шестимісячний строк звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, крім того був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини.

Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень статей 1268, 1269 ЦК України позивач є таким що прийняв спадщину після смерті батька, так як в шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на будинок АДРЕСА_13 після смерті батька ОСОБА_2. Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Керуючись наведеними положеннями матеріального закону та ст. ст. 12, 13, 76, 81, 209, 211, 247, 258, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, рнокпп НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_12

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Чернова