Ухвала

23 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 703/4088/15-ц

провадження № 61-45516зно18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Компанії Reworld Europe s.r.o. в особі Українського представництва, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, визнання договору на відстані недійсним, повернення коштів, відшкодування моральної шкоди та за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, повернення помилково зарахованих коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом до Компанії Reworld Europe s.r.o. в особі Українського представництва, фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) про захист прав споживача, визнання договору недійсним, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди.

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживача, повернення помилково зарахованих коштів.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 у частині позовних вимог до Компанії Reworld Europe s.r.o. на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України, у зв'язку з тим, що представництво компанії Reworld Europe s.r.o. не зареєстроване в Україні, а тому справа підсудна компетентному суду Чеської Республіки.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача, визнання договору недійсним, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року скасовано, а цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині позовних вимог до Компанії Reworld Europe s.r.o. в особі Українського представництва про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, повернення коштів, відшкодування моральної шкоди направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилені, рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року залишено без змін.

У грудні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, ухвалою від 18 квітня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У лютому 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену справу передано до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми помилкового переказу та пені скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми помилкового переказу та пені відмовлено. Змінено рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року шляхом зменшення стягнутих з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь спеціального фонду державного бюджету України судових витрат з 1061,70 грн до 243,60 грн. В іншій частині рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року залишено без змін. Судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 1 506,23 грн та за подання касаційної скарги у розмірі 1 643,16 грн компенсовано за рахунок державина користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

06 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 13 червня 2018 року за нововиявленими обставинами з підстави, встановленої пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Нововиявленими обставинами, як вбачається зі змісту заяви, вважає те, що перегляд Верховним Судом рішень у цій справі здійснювався за касаційною скаргою, що була підписана особою (представником скаржника ОСОБА_4), яка не мала права її підписувати.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Верховний Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 подана без дотримання встановлених процесуальним законом форми та змісту її подання.

У заяві ОСОБА_1, вважаючи дотриманим строк подання заяви про перегляд, посилається на те, що про існування обставин, які є підставою для перегляду судового рішення у цій справі, дізнався 01 жовтня 2018 року під час ознайомлення із матеріалами справи в суді першої інстанції.

Також вказує, що оскільки розгляд касаційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснювався Верховним Судом у порядку письмово провадження без виклику сторін, то він не мав доступу до матеріалів цивільної справи № 703/4088/18.

Такі посилання заявника є необґрунтованими, з огляду на таке.

Зі змісту пункту 1 частини першої статті 43 ЦПК України вбачається, що учасники справи у всіх судових інстанціях мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Аналогічні положення містила частина перша статті 27 ЦПК України 2004 року.

Отже, кожен учасник справи, незалежно від порядку розгляду справи та судової інстанції у якій перебуває на розгляді справа, має право на ознайомлення із матеріалами справи.

Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана представником ОСОБА_4, на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 листопада 2016 року надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 грудня 2016 року.

Копію цієї касаційної скарги та копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2017 року про відкриття касаційного провадження у справі направлено на адресу ОСОБА_1 26 січня 2017 року.

Тобто заявнику було відомо про перебування касаційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» на розгляді суду касаційної інстанції і він мав можливість скористуватись своїм правом, встановленим пунктом 1 частини першої статті 43 ЦПК України (частиною першою статті 27 ЦПК України 2004 року), та ознайомитись з матеріалами цієї касаційної скарги та дізнатися про обставини, які вважає нововиявленими.

За таких обставин заявуОСОБА_1 необхідно вважати такою, що подана після закінчення строку, встановленого пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України.

Зі змісту заяви, а також доданих до неї документів не вбачається клопотання про поновлення строку на її подання, як це передбачено пунктом 6 частини третьої статті 426 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Таким чином, заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення указаного недоліку, а саме: звернутися до Верховного Суду із клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами із зазначення поважних причин його пропуску.

Керуючись статтями 185, 424, 427 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 28 грудня 2018 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ступак