Ухвала

22 листопада 2018 року

місто Київ

справа № 311/4866/13-ц

провадження № 61-7147св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року у складі суді ОСОБА_5 та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Кахаря С. В., Крилової О. В., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 27 396, 57 грн, що складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 9 739, 31 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 10 428, 52 грн, заборгованості за комісією за користування кредитом у розмірі 5 447, 95 грн, а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг у розмірі 500, 00 грн штрафу у фіксованій частині та штрафу у процентній складовій у розмірі 1 280, 79 грн.

Позивач на обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 04 червня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 5 000, 00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав повністю. ОСОБА_4 власні зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед банком.

Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку заборгованість у розмірі 27 396, 57 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що оскільки ОСОБА_4 не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором.

У касаційній скарзі, поданій 13 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення Висилівського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що під час укладання кредитного договору відповідач, крім заяви на отримання кредитної картки, будь-які інші Умови та Правила на паперових носіях не підписував та не ознайомлювався з ними, а тому зазначені Умови і Правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 04 червня 2006 року. Крім того, заява, Умови і Правила надання банківських послуг не містять відомостей про домовленість сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду 19 березня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2018 року передано на розгляд Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду цивільну справу № 755/20484/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Передаючи на розгляд Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду цивільну справу № 755/20484/15-ц, Верховний Суд виходив із протилежних за змістом висновків щодо застосування судом касаційної інстанції положень статті 634 ЦК України, а саме: в одних рішеннях Верховний Суд встановлює, що Умови і правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, в інших, що відсутність підпису на зазначених Умовах та правилах, на погодження із якими є посилання у підписаній позичальником анкеті-заяві, не свідчить про те, що їх неможливо вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що справа № 755/20484/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, а у справі, що переглядається, досліджуються подібні правовідносини, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду визнає за обґрунтоване зупинити касаційне провадження у цій справі до вирішення іншої судової справи у касаційному порядку Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у цивільній справі № 311/4866/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 755/20484/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик