Справа № 441/504/18 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/811/1062/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Яремко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 441/504/18 за апеляційною скаргою заступника начальника Городоцького районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області - Миколайчук Б.В. на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 27 березня 2018 року , постановлену судом у складі судді Малахової-Онуфер А.М. у справі за поданням заступника начальника Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області Міністерства юстиції України - Миколайчук Б.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Городоцького РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області Миколайчук Б.В. звернулась в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта, до виконання останнім своїх зобов'язань по виконанню виконавчого листа №1-кп/463/217/14 від 09.02.2015р. виданого Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» 41 948 грн. 29 коп. матеріальної шкоди.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у Городоцькому районному ВДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/463/217/14 від 09.02.2015 року виданого Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» матеріальної шкоди в розмірі 41948,29 грн. в користь ПАТ «Ідея Банк». 11 серпня 2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія скерована боржнику до виконання. Станом на 26.03.2018 року рішення суду боржник не виконав. Стверджує, що державним виконавцем вжито всі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення, однак боржник ухиляється від виконання, тому просить подання задовольнити.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 27 березня 2018 року у задоволенні подання відмовлено.

Ухвалу оскаржила заступник начальника Городоцького районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області - Миколайчук Б.В. В апеляційній скарзі зазначає, що постановляючи ухвалу суд не в повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи, порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Стверджує, що державним виконавцем вжито ряд виконавчих дій щодо примусового виконання рішення та докази про їх вжиття долучено до матеріалів справи, однак суд такі не врахував. Звертає увагу, що про ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду зобов'язань, свідчить неодноразове нез'явлення на виклики державного виконавця, а також те, що останній у скарзі на дії державного виконавця поданій до Личаківського районного суду зазначив, що він працевлаштований за кордоном та одержує дохід, однак рішення суду не виконує. Просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким подання задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, хоч були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Частиною 2 ст.372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні у Городоцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває на виконанні виконавчий лист № 1-кп/463/217/14 виданий 09.02.2015р. Личаківським районним судом м. Львова у справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» 41 948 грн. 29 коп. матеріальної шкоди (а.с.4).

11.08.2016р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51916289. Надано боржнику строк до 18.08.2016 року добровільно сплатити суму матеріальної шкоди.(а.с.5).

Копію постанови надіслано на адресу боржника (а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні подання суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем в поданні не доведено факт ухилення боржника від виконання судового рішення, саме невиконання боржником самостійно зобов»язань та сама по собі заборгованість не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобов»язання.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком, враховуючи такі вимоги закону.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Під ухиленням від виконання зобов'язань слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов»язань.

Із долучених до матеріалів подання документів вбачається, що державний виконавець з метою примусового виконання рішення вжив ряд заходів передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», однак такі не дали результату, рішення залишається невиконаним.

Факт ухилення боржника від виконання зобов»язання стверджується тим, що боржник жодного разу не з`явився на виклики державного виконавця та не вжив жодних заходів для виконання рішення суду (а.с.15-17), хоча в матеріалах справи міститься скарга ОСОБА_3 в якій він зазначає, що він офіційно працевлаштований за кордоном, що підтверджується трудовим договором та його заробітна плата становить 3280 злотих, що дає можливість хоч частково виконувати рішення.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Іванов проти України», суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов'язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Тягар виконання рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції(п.65).

Відтак, вжиття державним виконавцем заходів для виконання рішення суду та звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є його обов'язком, який передбачений чинним законодавством України , жодним чином не порушує прав боржника і відповідає принципу верховенства права.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи боржник не виконує і інші зобов'язання, зокрема щодо утримання дитини, що свідчить про свідоме ухилення від обов'язків передбачених законом та нормам моралі.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд не повно з'ясував обставини справи та не врахував наведені вище вимоги закону,а тому ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись ч.1 п.2 ст.374, ч.ч.1,2 ст.376,ст.ст.381,383,384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника начальника Городоцького районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Миколайчук Б.В. задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 27 березня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Подання заступника начальника Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області Міністерства юстиції України Миколайчук Б.В. задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта до виконання зобов'язань за виконавчим листом виданим Личаківським районним судом м. Львова 09 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Ідея Банк» матеріальну шкоду в розмірі 41948 грн.29 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 13 листопада 2018 року.

Головуючий : Мікуш Ю.Р.

Судді: Приколота Т.І.

Савуляк Р.В.