Справа № 369/5329/15-ц
Провадження №2/369/1197/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бугайовій М.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Аграрний комерційний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головне територіальне управління юстиції у Київській області, про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться дана цивільна справа.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у судове засідання на 18 вересня 2018 року на 15 год. 30 хв. не з»явилася, про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

На 09 жовтня 2018 року на 10 годин 40 хвилин позивач ОСОБА_1 не з»явилася, позивач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, доказів про відсутність в судовому засіданні з поважних причин позивач суду не надала, заяви про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача суду не подано.

На 31 жовтня 2018 року на 16 годин 20 хвилин позивач ОСОБА_1 не з»явилася, позивач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, доказів про відсутність в судовому засіданні з поважних причин позивач суду не надала, заяви про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача суду не подано.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов'язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частині 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 2 статті 12 ЦПК України визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Як передбачено положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частина 1 статті 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», слідує, що в силу вимог ч. 1 статті 6 Конвенції про захисти прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, в їх системному зв'язку, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

Вказане узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), в частині того, що «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_7 проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 неодноразово не з»являється в судове засідання без поважних причин, а тому суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 неодноразово не зявляється в судове засідання без поважних причин, доказів про відсутність позивача в судовому засіданні з поважних причин суду не надано, та заяви про розгляд справи по суті у відсутності позивача суду також не надано, та враховуючи норми чинного законодавства України, прецедентну практику Європейського суду з прав людини, та те, що без позивача дану справу розглянути неможливо, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 43, 44, 257 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Аграрний комерційний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головне територіальне управління юстиції у Київській області, про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук