ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9971/18
провадження № 2/753/5622/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді МИЦИК Ю.С..

при секретарі ГОРБЕНКО А.О.

за участю

позивача не з'явився

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, втрату почуття поваги один до одного. Вказав, що вони з відповідачем не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважав неможливим.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, більше року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що відносини між нею та позивачем фактично припинилися, зазначила, що примирення між сторонами неможливе.

Заслухавши пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 серпня 2012 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №886. Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого наявна в матеріалах справи.

Із пояснень відповідача та представника позивача вбачається, що між подружжям виникали непорозуміння та спільне життя в сторін не склалось через різні погляди на життя. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки більше року.

За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до стст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як судом встановлено, що будь-які відносини між сторонами припинені і вони наполягали на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що спорів про поділ майна та місце проживання малолітньої дитини між сторонами на даний час не існує.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 200, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.3; 110-112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 04.08.2012 року, актовий запис № 886 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «ОСОБА_3».

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 вересня 2018 року.

Суддя :