Справа № 625/437/17
Провадження № 2/625/19/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2018 року с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Лосєва Д.К., за участю секретаря судового засідання Калюжної Л.Д., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву представника позивачів ОСОБА_1 про встановлення факту по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя» про визнання додаткових угод до договорів недійсними та скасування записів про внесення змін до Реєстру,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Коломацького районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя» про визнання додаткової угоди до договору недійсною та скасування запису про внесення змін до Реєстру.

До Коломацького районного суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 про встановлення факту, в якому він просить суд встановити факт виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі від 31 грудня 2005 року, між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_4, а іншою особою; встановити факт виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 30 червня 2017 року до договору оренди землі від 04 жовтня 2007 року, між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_2, а іншою особою; встановити факт виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі від 01 січня 2006 року, між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_2, а іншою особою; встановити факт виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі від 30 грудня 2005 року, між ОСОБА_3 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_3, а іншою особою.

Представник позивачів ОСОБА_1 у судовому засіданні клопотання підтримав частково та просив задовольнити його в частині встановлення факту виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі від 01 січня 2006 року, між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_2, а іншою особою; встановлення факту виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі від 30 грудня 2005 року, між ОСОБА_3 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_3, а іншою особою, оскільки представником відповідача надано до суду оригінали додаткових угод від 30 червня 2017 та від 01 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та ПСП «Нове Життя».

Представник відповідача ПСП «Нове Життя» - ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував в повному обсязі та пояснив, що ПСП «Нове Життя» на даний час немає можливості надати оригінали додаткових угод від 01 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки вони передані за актом приймання-передачі адвокату ОСОБА_6 на зберігання та юридичний аналіз.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення особи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена або відмовити у його визнанні.

Відповідно до положень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» під час обговорення в попередньому судовому засіданні питання про призначення експертизи, а також в ухвалі про її призначення суд повинен роз'яснити наслідки ухилення від участі в експертизі (стаття 146 ЦПК в попередній редакції). Застосування таких наслідків можливе лише після постановлення ухвали про призначення експертизи та підтвердження факту ухилення особи від участі в експертизі.

Аналізуючи зміст статті 109 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року суд приходить до висновку, що вказана стаття є тотожною статті 146 ЦПК України в редакції Закону України № 1618-15 від 18 березня 2004 року, в звязку з чим вважає за можливе прийняти до уваги вищевказану Постанову Пленуму Верховного Суду України.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 31 травня 2018 року по вищезазначеній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу та на час її проведення провадження у справі зупинено.

24 липня 2018 року до суду надійшло клопотання судового експерта ОСОБА_7 про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи №15378.

У звязку з зазначеним клопотанням експерта 24 липня 2018 року Коломацьким районним судом Харківської області було витребувано у ПСП «Нове Життя» додаткові угоди від 01 вересня 2017 року, укладені між позивачами та ПСП «Нове Життя» до договорів оренди, а також додаткову угоду від 30 червня 2017 року, укладену між ОСОБА_2 та ПСП «Нове Життя».

Відповідачем ПСП «Нове Життя» ухвалу суду від 24 липня 2018 року виконано не в повному обсязі та надано до суду лише оригінал додаткової угоди від 30 червня 2017 року до Договору оренди землі від 04 жовтня 2007 року, укладену між ОСОБА_2 та ПСП «Нове Життя», а також оригінал додаткової угоди від 01 вересня 2017 року до Договору оренди землі від 31 грудня 2005 року, укладену між ОСОБА_4 та ПСП «Нове Життя», тобто лише дві додаткові угоди з чотирьох витребуваних.

У звязку з тим, що ПСП «Нове Життя» не надав витребувані документи Харківським науковим дослідним інститутом судових експертиз імені ОСОБА_8 на адресу суду було направлено повідомлення від 28.09.2018 року за №15378 про неможливість надання висновку за цивільною справую №625/437/17 (2/625/19/18) у звязку з що документи, що підлягають дослідженню експерту не надані не були.

Відповідач не надав оригіналів додаткових угод від 01 вересня 2017 року укладених між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПСП «Нове життя», посилаючись на те що вони передані адвокату ОСОБА_6 для зберігання та юридичного аналізу. Однак з того часу, як суд витребував зазначені додаткові угоди минуло два місяці, а відповідач не надав доказів, що ним було вчинено всіх можливих дій щодо повернення зазначених додаткових угод. Так відповідачем надано лише відповідну переписку із адвокатом ОСОБА_6, згідно якої ПСП «Нове Життя» просить його повернути оригінали додаткових угод. Разом з тим суд зазначає, що відповідач мав право звернутись до відповідних органів з метою спонукання адвоката ОСОБА_6 до повернення витребуваних судом документів.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про недобросовісність дій відповідача ПСП «Нове Життя» і розцінює їх як ухилення відповідача від проведення судово-почеркознавчої експертизи на предмет встановлення оригіналів підписів у оригіналах додаткових угод від 01 вересня 2017 року укладених між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПСП «Нове життя», а тому суд визнає факт виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі від 01 січня 2006 року, між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_2, а іншою особою та визнає факт виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі від 30 грудня 2005 року, між ОСОБА_3 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_3, а іншою особою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 про встановлення факту - задовольнити.

Визнати факт виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі від 31 грудня 2005 року, між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_4, а іншою особою.

Визнати факт виконання підпису, проставленого на додатковій угоді від 30 червня 2017 року до договору оренди землі від 04 жовтня 2007 року, між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове Життя», не ОСОБА_2, а іншою особою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 22 листопада 2018 року.

Суддя: