Справа № 347/1557/18
Провадження № 2/347/798/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої- судді: Крилюк М.І.,

секретаря - Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власником будинку, що розташований в АДРЕСА_1. До даного житлового будинку зареєстрований її син ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3 та внуки ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які фактично за місцем реєстрації не проживають з 2013року. А тому, вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування житловим будинком в АДРЕСА_1. Просить позов задоволити.

Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить розписка про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомили.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачі були повідомлені про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 28.09.2018 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачці ОСОБА_1, що стверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.11.2001р. витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.07.2018р.

У відповідності до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте, як вбачається із матеріалів справи до належного позивачці на праві приватної власності житлового будинку в АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, що стверджується записами в будинковій книзі та довідкою виданою виконкомом Косівської міської ради від 26.07.2018р. №2344.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов життя від 26.07.2018р., вбачається, що в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 До даного житлового будинку зареєстровані син ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3 та внуки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Син розлучений та проживає в с.Рожнів, Косівського районуз 2014року, а місце проживання невістки з онуками не відоме, що підтверджують сусіди.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 107 ЖК передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1

На підставі ст. ст. 71- 72, 107 Житлового Кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І.Крилюк