Справа № 665/1902/18
У х в а л а
"16" листопада 2018 р. Суддя Чаплинського районного суду Херсонської області Пилипенко І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, а її колишній чоловік ОСОБА_2 протягом тривалого часу за місцем реєстрації не проживає, просить суд визнати останнього таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням та стягнути з нього судові витрати.
Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до чинного процесуального законодавства України, позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, ім'я (найменування) позивача та відповідача; зміст позовних вимог; ціну позову; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.
Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.
Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.
Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного життя у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В підтвердження своїх вимог, позивач вказує що на підставі цивільно-правової угоди вона 1999 року набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 в якій вона разом зі своїм колишнім чоловіком та дітьми зареєструвала місце проживання. З наданих позивачем документів вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано 25 січня 2012 року.
Разом з тим, з наданих позивачем документів неможливо встановити чи відноситься дана квартира до спільної сумісної власності подружжя, та чи є відповідач співвласником нерухомого майна. Позивачем не надано документів, що свідчили б про її придбання до шлюбу. З наданих відомостей неможливо встановити час перебуванні сторін у шлюбі, що перешкоджає визначити матеріальну основу позову.
Крім того в позовній заяві не конкретизовані позовні вимоги, не викладені обставини в їх обґрунтування відповідно до норм матеріального права, оскільки зміст заяви не містить посилань на норми матеріального права, що підлягають застосуванню у даному випадку, не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені, який характер мають правовідносини, між якими сторонами вони виникли, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.. 4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених, невизнаних або охоронюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Так позивачем не зазначено у позовній заяві які саме норми матеріального права підлягають застосуванню у даному випадку чи то визначені Житловим кодексом України, що регулюють право користування житлом наймачем цього житлового приміщення, чи нормами ЦК України, які визначають можливість втрати користування житловим приміщенням членами сімї власника. У своєму позову позивачем окреслено загальні норми щодо непорушності права власності встановлені Конституцією України, при цьому зазначені вище норми матеріального права є спеціальними нормами, які регулюють дані правовідносини та які повинні застосовуватися при розгляді конкретної справи.
Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.
Тому, оскільки відповідно до ст.. 15 ЦК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст.. 175 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.
Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.
Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно конкретизувати вимоги та викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися, які права, свободи чи інтереси позивача були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.
Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст..175 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків протягом пяти днів.
Керуючись ст.ст.175- 177, 185, 353 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання ухвали.
Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Пилипенко