Провадження № 4-с/344/139/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Шамотайло О.В.

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», заінтересовані особи: Старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання незаконними дій, скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та зобовязання поновити виконавче провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» 13.08.2018 року звернувся в суд з наведеною скаргою, посилаючись на те, що 25.06.2018 року старший державний виконавець Баран Д.І. повернув виконавчий лист № 2-4009/2011 від 23.01.2012 року стягувачу з підстав відсутності майна та коштів на які можливо звернути стягнення. Таке повернення є безпідставним та неправомірним, оскільки державний виконавець не вжив дій щодо пошуку майна та коштів боржника.

Скарга перебувала у провадженні в судді Островського Л.Є.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.09.2018 року та наказом від 21.09.2018 року суддю Островського Л.Є. звільнено із займаної посади у звязку з поданням заяви про відставку.

На виконання вимог п. 2.3.50 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді Островського Л.Є.

Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю Шамотайло О.В.

09 жовтня 2018 року справу передано судді Шамотайлу О.В.

29 жовтня 2018 року скаргу прийнято до провадження суддею Шамотайло О.В., призначено судове засідання на 20 листопада 2018 року на 10 год. 40 хв., копію ухвали направлено учасникам справи.

Представник заявника (стягувача) ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, за змістом якої просив розгляд скарги провести без його участі. Вимоги скарги підтримав та просив про її задоволення.

Заінтересовані особи: Старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (боржник) не зявились в судове засідання, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням того, що сторони по справі не зявились та вказаної норми права, суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

23 січня 2012 року Івано-Франківського міським судом видано виконавчий лист №2-4009/2011 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість в сумі 193 403 грн. 50 коп., судовий збір в сумі 1700 грн. та 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 5-6).

Зазначений лист за твердженнями заявника в межах строку предявлення виконавчого листа до виконання поштовим звязком було направлено до Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

25.06.2018 року Старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 повідомив стягувача про повернення виконавчого листа, що підтверджується копією повідомлення (а.с.4), оскільки ним винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану (а.с.3).

Підставою повернення головний державний виконавець вказав відсутність майна та коштів на які можливо звернути стягнення та зіслався на п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини першої статті18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставі, у спосіб та в межах помножень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом (стаття 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Згідно зі статтею 6 цього Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

За приписами статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами (стаття 17 вказаного Закону).

Права та обов'язки державного виконавця визначені в статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов'язаний здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Підстави повернення виконавчого документа стягувачу викладені у статті 37 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Законузаходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тягар доведення обставин у цьому провадженні покладається на заявника, який саме й звернувся із відповідними вимогами до суду, оскільки статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Однак заявником жодних доказів на підтвердження своєї позиції суду не представлено і до матеріалів скарги не долучено.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги не підлягають до задоволення в звязку з їх недоведеністю і не обгрунтованістю.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 4, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», заінтересовані особи: Старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання незаконними дій, скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та зобовязання поновити виконавче провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Шамотайло О.В.