Провадження № 2/127/4863/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та факту батьківства.

Разом з цим, позивач своєю заявою з метою забезпечення позову просила заборонити приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчиняти будь-які нотаріальні дії в межах ведення спадкової справи №15/2018 відкритої після смерті ОСОБА_6, померлого 10.06.2018 року, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, заяви, вважаю, що заява позивача є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Так, як вбачається з матеріалів справи 10.06.2018 року у м. Вінниці помер ОСОБА_6.

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке належало померлому за життя.

Позивач звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу та встановлення його факту батьківства відносної неповнолітньої доньки, а тому у разі задоволення позову позивач та її неповнолітня дитина являтимуться спадкоємцями за законом першої черги. А відтак, неприйняття мір по забезпеченню позову, шляхом заборони приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчиняти будь-які нотаріальні дії в межах ведення спадкової справи №15/2018 відкритої після смерті ОСОБА_6, померлого 10.06.2018 року, може призвести до того, що у разі задоволення даного позову, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення свого порушеного права, оскільки отримавши свідоцтво про про право на спадщину за законом на спадкове майно, відповідачі зможуть ним розпорядитись на власний розсуд, що може призвести до утруднення або до неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.

Частиною 4 вказаної норми передбачено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Таким чином, вказаною нормою передбачено можливість звернення заінтересованої особи до нотаріуса про зупинення вчинення нотаріальних дій. При цьому таке звернення має бути обґрунтованим, викладеним у письмовій заяві, в якій заінтересованою особою повідомляється нотаріус про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа.

Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про забезпечення позову, оскільки дане питання слід вирішити в досудовому порядку.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: