Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Бондаренко О.В., при секретарі - Бондаренко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

14.09.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі розпорядження № 435 від 07.09.2018 року вона призначена опікуном онуків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьки дітей, відповідачі у справі, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.07.2018 року позбавлені батьківських прав відносно дітей та не надають матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, не піклуються про їх здоровя та розвиток. Просила в порядку ст. 180-182, 166 СК України стягнути з відповідачів на свою користь аліменти на дітей в розмірі по 1/3 частині з кожного, з усіх видів їх заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття.

09.10.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які належним чином повідомлені про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15,17, 22,24), протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву із запереченнями проти вимог позивача не подали.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області за № 435 від 07.09.2018 року позивач призначена опікуном онуків: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані та проживають разом з бабусею за вказаною адресою, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 2-4,9).

Відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: невідомий, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.07.2018 року позбавлені батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальної допомоги на достатній рівень життя, для фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей не надають, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 5-8,15-18).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідачі не надали до суду відзив із запереченнями проти позову та докази, які б спростовували доводи позивача.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі здорові та працездатні особи, інших осіб не утриманні не мають, в добровільному порядку ухиляються від утримання дітей, суд, максимально враховуючи інтереси дітей, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача аліментів на дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1/3 частині з кожного, з усіх видів їх заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 14.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, судовий збір в дохід держави в розмірі по 704, 80 грн. стягується з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 180 183, 166 СК України, ст. ст.4, 12, 13, 76-81, 141-142, 258-259, 265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 14.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: невідомий, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 14.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

В частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення складено 23.11.2018 року.

СуддяОСОБА_6