Ухвала

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 395/167/17

провадження № 61-15481св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н»,

відповідачі: ОСОБА_4, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агролан»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 січня 2018 року у складі колегії суддів: Авраменко Т. М., Суровицької Л. В., Чельник О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» (далі - ТОВ «Агроконтракт-Н») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агролан» (далі - СТОВ «Агролан») про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди поновленим із попереднім орендарем.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_4 на підставі Державного акту належить земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,25 га, що розташована на території Дібрівської сільської ради Новомиргородського району, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 09 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агроконтракт-Н» укладений договір оренди земельної ділянки строком на п'ять років. Земельну ділянку позивач орендував разом із земельними ділянками інших власників, без установлення меж для кожної окремої ділянки та закріплення їх межовими знаками.

Порушуючи умови договору оренди ОСОБА_4 не повідомила позивача за шість місяців до закінчення строку договору про свій намір не продовжувати його на наступний термін. При цьому 27 березня 2013 року та 06 березня 2014 року позивач на адресу ОСОБА_4 направив листи-повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди. Жодних відповідей на пропозицію про поновлення договору оренди ОСОБА_4 не надала.

У 2015 році позивачу стало відомо, що між ОСОБА_4 та СТОВ «Агролан» укладений договір оренди земельної ділянки, яка перебувала в користуванні позивача відповідно до договору оренди від 09 жовтня 2008 року.

Враховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та СТОВ «Агролан», визнати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 09 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агроконтракт-Н» поновленим, стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2017 року у задоволенні позову ТОА «Агроконтракт-Н» відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що доводи позивача про поновлення договору оренди земельної ділянки не знайшли свого підтвердження, оскільки останній втратив переважне право на його поновлення.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 січня 2018 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про визнання поновленим договору оренди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 09 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агроконтракт-Н».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про визнання поновленим договору оренди та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення цієї позовної вимоги, апеляційний суд виходив із того, що оскільки позивач, як орендар, належно виконував умови договору оренди; дотримався строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; орендодавець не повідомив про намір укласти договір оренди з іншим орендарем та не довів до відома позивача умови нового договору; уклав договір оренди з іншим орендарем на умовах, що не є рівними або кращими у порівнянні із запропонованими попереднім орендарем, тому у позивача на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» є переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк і це право є порушеним у зв'язку з укладенням орендодавцем договору оренди з іншою особою.

При цьому, залишаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні договору оренди землі, укладеного 01 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Агролан» недійсним, апеляційний суд зазначив, що рішення суду в цій частині є правильним, оскільки оспорюваний договір розірваний у встановленому законом порядку і не створює жодних юридичних наслідків, а укладення між цими ж сторонами 31 липня 2017 року договору емфітевзису, не є підставою для відмови в захисті порушеного права.

У лютому 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 січня 2018 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що представництво ТОВ «Агроконтракт-Н» в апеляційному суді здійснювалося неналежним представником ОСОБА_6 - особою, яка не є адвокатом, при ухваленні оскаржуваного рішення апеляційний суд послався на статтю 33 Закону України «Про оренду землі», зазначивши при цьому різні взаємовиключні правові підстави для поновлення договору оренди, крім того, апеляційний суд не надав оцінки факту неналежного виконання ТОВ «Агроконтракт» умов договору оренди - несвоєчасній сплаті орендної плати, позивач не надав доказів належного повідомлення ОСОБА_4 про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, крім того, апеляційний суд при дослідженні додаткової угоди, яку нібито запропонував позивач, і умов договору оренди, укладеного між відповідачами, не звернув уваги, що умови укладеного договору оренди є вигіднішими для орендодавця в частині визначеної орендної плати.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі відзиву.

У квітні 2018 року представник СТОВ «Агролан» - А. І. Кривонос подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому касаційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» до ОСОБА_4, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агролан» про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди поновленим із попереднім орендарем призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик