Справа № 462/3139/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 листопада 2018 року Залізничний районний суд міста Львові в складі головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Ящук К.В., за участю позивача ОСОБА_1, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, /третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_2/ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 25.05.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він проживає у квартирі № 49 житлового будинку № 65 по вул. Повітряній у місті Львові спільно із дружиною ОСОБА_4 та двома неповнолітніми дітьми: син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. У даній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає понад шість місяців рідний брат позивача - ОСОБА_3. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 фактично не проживає у цій квартирі з 1998 року і по даний час, оскільки він виїхав за кордон. Відтак, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування зазначеною квартирою немає, його особисті речі у квартирі відсутні, участі в оплаті комунальних послуг, квартплати ОСОБА_3 не бере, що свідчить про втрату ним інтересу до житлового приміщення як до свого постійного місця проживання. У звязку із чим, позивач вважає, що ОСОБА_3 підлягає визнанню таким, що втратив право користування квартирою № 49 житлового будинку № 65 по вул. Повітряній у місті Львові, а тому звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3, таким що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 49 житлового будинку № 65 по вул. Повітряній у місті Львові.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова 22 червня 2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, додав, що відповідач з 1998 року не проживає у Львові, оскільки виїхав зі своєю сім'єю у США, де і проживає по тепер. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, який був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не надав відзив на позовну заяву, у звязку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України за згодою позивача, суд розглядає справу, ухвалюючи заочне рішення.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що він є співвласник спірної квартири, однак проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач ОСОБА_3 в квартирі не проживає, просив позов задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши докази по справі та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі № 49 житлового будинку № 65 по вул. Повітряній у місті Львові спільно із дружиною ОСОБА_4 та двома неповнолітніми дітьми: син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчить довідка з місця проживання про склад сімї і прописки видана ЛКП «Левандівка» від № 1890 від 10.05.2018 року./а.с.5/

Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 її співвласниками являються: позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_2./а.с.4/

У даній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає понад шість місяців рідний брат позивача ОСОБА_3.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 фактично не проживає у спірній квартирі з 1998 року по даний час, що підтверджується складеним комісією ЛКП «Левандівка» Актом від 07 травня 2018 року № 179, оскільки, як повідомили учасники судового процесу, він виїхав за кордон./а.с.6/

Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на свій розсуд.

Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст..150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливо лише на підставах, передбачених законодавством.

Реєстрація відповідача, який, хоть і являється членом сімї, та по сумісництву співвласником квартири, що належить позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3 на праві власності, перешкоджає у реалізації права власності у повному обсязі. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, посилання позивача на ст..71 ЖК України, як на підставу своїх вимог, є хибним, оскільки спірна квартира знаходиться у приватній, а ні в комунальній власності, позивач не є її наймачем, а є її власником і тому дія ст.71 ЖК України не розповсюджується на правовідносини сторін.

Керуючись ст.2, 10, 12, 13, 263-265, 274, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, /третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_2/ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямзадовольнити.

Визнати ОСОБА_3, /ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5/ таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 49 житлового будинку № 65 по вул. Повітряній у місті Львові.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 22.11.2018р.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н.М. Румілова