КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 760/9783/18-ц

провадження № 22-ц/824/1900/2018

22 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Дуці В.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зміну(зменшення) розміру аліментів та розстрочку сплати заборгованості по аліментах, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року у складі судді Шереметьєвої Л.А.,

встановив:

13.04.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив змінити (зменшити) розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме: стягнути з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 930 грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4. Також просив розстрочити сплату заборгованості за аліментами у розмірі 78 649, 00 грн на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_5 на 10 років.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2011 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку /доходів/ щомісячно, починаючи з 21 січня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

З часу ухвалення рішення та по грудень 2013 року ним здійснювалась сплата аліментів шляхом відрахування з заробітної плати за місцем роботи на посаді методиста в Київському Палаці дітей та юнацтва. 10 грудня 2013 року він був звільнений з займаної посади за власним бажанням.

15 листопада 2013 року між ним та ОСОБА_8 був укладений шлюб, від якого вони мають двоє дітей: сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оскільки з 10.12.2013 року він не працює, має нерегулярний дохід, знаходиться дома з дітьми, доглядає їх та виховує, просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_5, з ? частини від усіх видів його доходів, до 50 % від прожиткового мінімуму для дитини 13 років - 930 грн.

З огляду на те, що станом на 01.02.2018 р. заборгованість по аліментам виникла у розмірі 78 649 грн., в силу свого матеріального та сімейного стану він не має можливості її погасити, просив розстрочити її сплату на 10 років.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 500 грн на місяць, починаючи з 13 квітня 2018 року і до його повноліття. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати частково і змінити у відповідній частині рішення, а саме стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3500 грн на місяць, починаючи з 13 квітня 2018 року і до його повноліття.

Свої доводи мотивує тим, що матеріали справи не містять належних доказів про значне погіршення матеріального становища позивача, а суд першої інстанції не наводить їх у мотивувальній частині рішення, як підставу для зменшення розміру аліментів.

Зазначила, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який з 01.07.2018 по 30.11.2018 р. складає 1 944 грн., беручи до уваги галопуючий рівень цін в країні, підвищення розміру оплати за комунальні послуги, постачання газу тощо, рішення в частині стягнення аліментів в сумі 1500 грн на місяць не спрямоване на задоволення потреб неповнолітньої дитини, на рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового духовного, морального і соціального розвитку.

Також зазначила, що позивач є фізично здоровою людиною, у грудні 2013 року звільнився з роботи за власним бажанням, до цього часу не працює, постійного заробітку не має, його діти можуть відвідувати дитячий садок. Той факт, що він не працює та має на утриманні ще двох малолітніх дітей, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_8 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Пояснила, що позивач дійсно доглядає двох їх дітей, офіційно не працює, від письменницької діяльності отримує гонорари, розмір яких не перевищує 1000 грн. на місяць. За своїм матеріальним становищем він не має можливості сплачувати відповідачу аліменти у визначеному судом розмірі.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2001 року, від якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №337 від 2008 року травня місяця 15 числа (а.с.11).

15 листопада 2013 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_11, а ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_5, батьками яких є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.13,14).

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21 січня 2011 року і до досягнення сином повноліття.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині зміни способу стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 з 1/4 частини до 1 500 грн на місяць, починаючи з 13 квітня 2018 року і до його повноліття, суд першої інстанції виходив з пояснень представника позивача про те, що позивач не працює, доглядає за двома дітьми, останній не має постійного та стабільного заробітку.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України ( далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення судового рішення, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1 )наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2 )доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану.

Визначений судовим рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2011 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв'язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, та відсутність у останнього постійного та стабільного заробітку, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_3 - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та суперечитиме її інтересам.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року (справа №442/7666/15).

З огляду на не доведеність існування обставин, які підтверджують зміну матеріального становища позивача, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції у вказаній частині та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року в частині задоволених позовних вимог скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зміну(зменшення) розміру аліментів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк