КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1268/2018 Головуючий у 1 інстанції - Рибак М.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

ПоліщукН.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла матір позивача ОСОБА_4 За життя, мати позивача перебувала у шлюбі із ОСОБА_6 та вони в шлюбі набули квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 зазначала, що вказана квартира була спільною сумісною власністю подружжя та належала ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в рівних частках.

Після смерті матері позивача ОСОБА_4, залишилось три спадкоємці першої черги, її чоловік ОСОБА_6, син - ОСОБА_4 і дочка ОСОБА_2, які на думку позивача, успадкували належну померлій ОСОБА_4 1/2 частину спірної квартири, тобто по 1/6 кожному.

Позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері, але нотаріусом було відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, так як ОСОБА_6 не надав нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6, помер, а у вересні того ж року позивач випадково знайшла у спірній квартирі копію договору купівлі - продажу та заповіту на ім.'я ОСОБА_7

Оригінал договору втрачений.

В подальшому, 30.09.2017 року позивач звернулась до третьої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/6 частину вказаної квартири, проте, у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено з тих підстав, що квартира є власністю ОСОБА_6 і позивач не має до вказаної квартири жодного відношення.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року в задоволені позову ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що спірна квартира була спільною сумісною власністю її матері ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і належала їм в рівних частинах, тому що була набута на момент шлюбу за рахунок спільних заощаджень, а отже вона претендує на частину спірної квартири в порядку спадкування після своєї матері ОСОБА_4 Також вказує, що Київська міська рада є належним відповідачем, оскільки на момент її звернення до суду з позовом, свідоцтво про право на спадщину спірної квартири не було видано.

Апелянт та її представник в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, викладених в ній. Просили виключити з мотивувальної частини рішення посилання на те, що спадкодавцем спірна квартира придбана за особисті дошлюбні кошти, оскільки це питання не було предметом розгляду .

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Позивач, її брат ОСОБА_8 та чоловік ОСОБА_6 звернулися до нотаріальної контори за прийняттям спадщини і прийняли її в частині грошових вкладів, які мала спадкодавець, однак, в частині квартири АДРЕСА_1 їм свідоцтво про право на спадщину видане не було, оскільки ОСОБА_6 не надав правовстановлюючі документи на квартиру.

За життя, ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 15.12.2001 року. У 2004 році вони в шлюбі набули квартиру АДРЕСА_1.

17.06.2015 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6

30.09.2017 року позивач звернулась до третьої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину у квартирі, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса третьої Київської державної нотаріальної контори Пєшковою О.П. від 06.10.2017 року було відмовлено позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, оскільки встановлено, що спадкове майно відсутнє.

12.06.2017 року ОСОБА_5 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

10.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вербовською Л.Д. було видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2018 рокуАДРЕСА_4, яка розташована по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5

Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 і відповідно до державної реєстрації вона є власником зазначеної квартири.

Таким чином, за наявності заповіту та прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, підстави для спадкування за законом у позивача відсутні.

Позивач посилалася на необхідність визнання за нею права власності на 1/6 частину квартири у справі про спадкування майна після смерті своєї матері, мотивуючи, що квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення послався на те, що квартира АДРЕСА_1 набута ОСОБА_6 в період шлюбу з ОСОБА_8 проте за його особисті кошти.

Позивач та її представник просили виключити із мотивувальної частини заочного рішення суду це посилання, оскільки ця обставина не була предметом розгляду у даній справі та сторони не надавали докази на підтвердження цієї обставини.

Колегія суддів погоджується із тим, що із мотивувальної частини рішення повинно бути виключено посилання суду першої інстанції на те, що спірна квартира була придбана на особисті кошти ОСОБА_6 оскільки в межах цієї справи ця обставина не була предметом дослідження та сторони не надавали докази з цього питання, а тому колегія суддів в цій частині змінює рішення суду.

Колегія суддів прийшла до висновку, що Київська міська рада не є належним відповідачем по справі, оскільки на час розгляду справи власником квартири є ОСОБА_5

Відповідно до ст.. 1277 ч.ч.1,3 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за законом, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина визнана судом відумерлою переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

В даному випадку територіальна громада спадщину не приймала, а тому вона є неналежним відповідачем по справі.

За таких обставин суд в решті повно і всебічно з'ясував обставини справи і прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року змінити.

Виключити із мотивувальної частини рішення суду висновок про те, що квартира АДРЕСА_1 набута ОСОБА_6 в період шлюбу із ОСОБА_8 проте за особисті кошти.

В решті Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 листопада 2018 року.

Суддя - доповідач:

Судді: