Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 183/2587/16

провадження № 61-21489св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинська М. Є.;

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крат В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: Новомосковський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, державне підприємство «Сетам»,

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісопторг», публічне акціонерне товариство «Мегабанк»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року у складі суддів: Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Пищиди М. М.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Новомосковський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області), державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісопторг» (далі - ТОВ «Сервісопторг»), публічне акціонерне товариство ПАТ «МЕГАБАНК» (далі - ПАТ «МЕГАБАНК»), про визнання електронних торгів недійсними.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що він і його дружина - ОСОБА_3 є співвласниками квартири (у рівних частках), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

15 травня 2015 року Київським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист про стягнення з нього на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості у сумі 1 125 731, 74 грн, на виконання якого Новомосковським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження, в межах якого було описано та арештовано його частину зазначеної вище квартири.

03 квітня 2016 року ДП «Сетам» були проведені електронні торги з реалізації 1/2 частини квартири, за результатами яких переможцем стало ТОВ «Сервісоптторг».

Вважав дані торги незаконними, оскільки на час їх проведення квартира відповідно до договору іпотеки від 10 серпня 2007 року № 91-03ПВ/2007-3 перебувала в іпотеці.

Крім того, державний виконавець не отримав згоди його дружини на продаж цього нерухомого майна.

Просив суд визнати недійсними проведення електронних торгів, протокол про їх проведення та акт про проведені електронні торги.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року позов задоволено. Визнано проведення електронних торгів та протокол № 154476 проведення електронних торгів від 03 квітня 2016 року із реалізації арештованого майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 у системі «Сетам» недійсними. Визнано акт про проведені електронні торги вищевказаної квартири від 09 серпня 2016 року недійсним.

Рішення мотивоване тим, що реалізація з електронних торгів 1/2 частини квартири, без попереднього вирішення питання виділення в натурі майна, що належить особі на праві спільної часткової власності, суперечить вимогам статей 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191, 366 ЦК України, а тому правочин вчинений із недодержання вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року скасовано і прийнято нове рішення про відмову у позові.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ТОВ «Сервісопторг», як переможець торгів та сторона угоди про купівлю-продаж, мав бути залучений до участі у справі не у як третя особа, а саме як співвідповідач.В матеріалах справи відсутнє клопотання позивача про залучення ТОВ «Сервісопторг» до участі в справі як співвідповідача та позивач не заявляв вимог до товариства.

У травні 2017 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року, у якій просить оскаржене судове рішення скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, при винесенні рішення, порушив норми матеріального та процесуального права, оскільки зробив помилковий висновок помилкового висновку, що продаж ? квартири через електронні торги можливий без виділення частки внатурі, чим проігнорував висновок Верховного Суду України, викладений у справі № 6-76цс13, а також Закон України «Про виконавче провадження», визнавши частку у спільному майні самостійним об'єктом власності. Крім того, такий продаж порушив його право на отримання максимально вигідної ринкової ціни від реалізації його частки квартири.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 червня 2017 року у справі відкрите касаційне провадження.

У липні 2017 року ПАТ «МегаБанк» надіслало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2, в якому просило касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду в 2006 році поділено квартиру АДРЕСА_1, між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 У подальшому їх частки були зареєстровані як самостійні об'єкти власності, тому продаж з прилюдних торгів 1/2 частки квартири ОСОБА_2 був здійснений відповідно до закону.

У липні 2017 року ДП «Сетам» до суду касаційної інстанції надійшло заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2, в якому просило залишити рішення апеляційного суду без змін.

Заперечення мотивоване тим, що частки на праві спільної часткової власності є рівними та повноцінними об'єктами цивільних правовідносин, їх оборот не заборонений та не обмежений законодавством. Частка ОСОБА_2 у квартирі підтверджується витягом із Державного реєстру речових правах на нерухоме майно, згідно якого квартира поділена на дві самостійні частки у розмірі 1/2, які вважаються нерухомим майном. Зазначає, що на електронних торгах було виставлено 1/2 права власності, а не ? частини квартири, тому таке право власності вважається лотом, відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, порушення проведення електронних торгів відсутні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належать по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1. 10 серпня 2007 року на підставі договору іпотеки № 91-03ПВ/2007-з, у якому іпотекодержателем виступало ПАТ «МЕГАБАНК», приватним нотаріусом накладено заборону відчуження вказаного майна.

15 травня 2015 року Київським районним судом м. Харків видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 1 125 731, 74 грн заборгованості на користь ПАТ «Мегабанк». На виконання виконавчого листа відкрито виконавче провадження, описано та арештовано 1/2 частини вищевказаної квартири.

11 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ДВС Новомосковського МРУЮ із заявою про надання згоди на примусову реалізацію вищевказаного майна. Повідомив про свою обізнаність про норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

11 березня 2016 року на адресу Дніпропетровської філії ДП «СЕТАМ» від виконавчої служби надійшла заявка на публікацію в «СЕТАМ НЕРУХОМЕ МАЙНО» відомостей про продаж 1/2 частини житлової 4-кімнатної квартири АДРЕСА_1, в якій зазначено, що указане майно перебуває в іпотеці ПАТ «МегаБанк», відомостей про іпотеку не указано.

В період із 01 квітня 2016 року по 03 квітня 2016 року ДП «СЕТАМ» МЮУ проводились електронні торги з продажу частини квартири ОСОБА_2, переможцем яких став ТОВ «Сервісопторг», запропонувавши найвищу ціну - 293 513 грн, про що сформовано відповідний протокол, який 04 квітня 2016 року ДП «СЕТАМ» МЮУ направило ВДВС Новомосковського МРУЮ.

13 квітня 2016 року ТОВ «Сервісопторг» на рахунок ВДВС Новомосковського МРУЮ внесено грошові кошти за лот у сумі 278 837, 35 грн.

03 червня 2016 року Новомосковським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, 09 серпня 2016 року складено акт про проведені електронні торги, копію якого направлено ОСОБА_2

Згідно пункту 2 частини шостої статті 130 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) якщо спір не врегульовано суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Тлумачення статті 33 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Втім судом першої інстанції, в порушення статей 33, 130 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) не вирішено питання щодо складу осіб, які мають брати участь у розгляді справи, а апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості усунути такі недоліки.

Встановивши, що ТОВ «Сервісопторг», як переможець торгів, мав бути залучений до участі у справі як співвідповідач, в матеріалах справи відсутнє клопотання позивача про залучення до участі в справі як співвідповідача та позивач не заявляв вимог до ТОВ «Сервісопторг», апеляційний суд зробив обгрунтований висновок про відмову в задовленні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення апеляційного суду без змін.

Оскільки оскаржене судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат

В.П. Курило