№ провадження 2/646/1674/2018
Справа № 646/6400/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Теслікової І.І.,

при секретарі - Сімоненко К.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в Основянському районі м. Харкова, третя особа на стороні відповідача- Слобожанське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова про відшкодування державою матеріальної шкоди, завданої актом, що визнаний неконституційним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадженні у справі у звязку з тим, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та її належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивач та представник третьої особи в підготовче судове засідання не зявились.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до принципу диспозитивності (стаття 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб із зазначених ними підстав та в межах заявлених ними вимог.

Позивач, керуючись ст. ст. 13, 49 ЦПК України звернулась за захистом прав, які вона вважає порушеними, що виникли з цивільних відносин, та пов'язаних з відшкодуванням матеріальної шкоди, а тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок щодо порядку визначення юрисдикції суду, виходячи з принципу диспозитивності, зроблено у постанові Верховного Суду України від 14.12.2016 року у справі 755/4941/16-ц.

При цьому також необхідно відзначити, що відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З огляду на положення статей 2 та 19 ЦПК України, статті 2 КАС України не вважається публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування як суб'єктом публічного права та фізичною особою як суб'єктом приватного права, в якому фізична особа звернулася до суду за захистом не публічного, а цивільного права, зокрема права на відшкодування завданої шкоди. У такому випадку це спір про цивільне право, незважаючи на те, що у ньому бере участь суб'єкт публічного права.

Оскільки, як зазначає ОСОБА_2, прийняттям закону (норми), яка в подальшому була визнана неконституційною, їй завдано матеріальної шкоди, тобто порушено її цивільне право, то такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок щодо розмежування предметної юрисдикції цивільних та адміністративних спорів наведено в постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 року (справа №377/232/16-ц), 10.07.2017 року (справа №377/293/16-ц), 12.07.2017 року (справа №377/294/16-ц), 16.08.2017 року (справа №377/215/16-ц), 23.08.2017 року (справи №377/287/16-ц та 377/295/16-ц).

При цьому, хоча 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року №2147-VIII, яким ЦПК України та КАС України викладено у нових редакціях, проте, норми щодо визначення юрисдикції цивільних та адміністративних спорів у відповідній частині змін не зазнали.

Крім того, у постанові від 14 березня 2018 року по справі №522/3454/16-ц ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду надане визначення критеріїв розмежування предметної юрисдикції цивільних та адміністративних спорів. Зокрема зазначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Аналізуючи норми ЦПК України та КАС України, ОСОБА_3 Верховного Суду сформувала правову позицію про те, що під час визначення того, у якому порядку необхідно розглядати конкретний спір, необхідно встановити предмет спору, характер спірних правовідносин та суб'єктний склад учасників справи. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є: 1)наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, як передбачено частиною першою статті 19 ЦПК України ), тобто встановлення змісту позовних вимог, визначення яких належить виключно позивачу; 2) суб'єктний склад такого спору, тобто склад учасників справи та зміст і характер спірних правовідносин.

У разі оскарження позивачем дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Вимоги про відшкодування шкоди, як майнової, так і моральної, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір (частина п'ята статті 21 КАС України ). Якщо такі вимоги заявлено окремо, вони вирішуються судами в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 просить стягнути шкоду, завдану нормою закону, яку визнано неконституційною.

З огляду на викладене, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Інших клопотань в підготовчому судовому засіданні заявлено.

Відповідно до ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Згідно п. 15 ч.2 вказаної статті, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає, клопотань про залучення до участі у справі відповідачів, третіх осіб та інших клопотань до суду не надійшло. Підстав для відкладення підготовчого судового засідання немає.

В звязку з викладеним, суд вважає можливим закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 196-200, 259, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в Основянському районі м. Харкова, третя особа на стороні відповідача- Слобожанське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, про відшкодування державою матеріальної шкоди, завданої актом, що визнаний неконституційним - до судового розгляду на 08 год. 30 хвилин 11.12.2018 року.

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І.Теслікова