Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер № 440/568/18

Провадження № 2/440/887/2018

28 вересня 2018 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Кос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Буську без фіксації технічним засобом «Камертон» цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олеської селищної ради, третя особа відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельні ділянки. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 липня 1994 року померла його бабця ОСОБА_2, а 8 липня 1997 року помер його вітчим ОСОБА_3. Позивач є спадкоємцем після їх смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельні ділянки).

Позивач в судове засідання не зявився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та задоволити позовні вимоги.

Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги не оспорив.

Третя особа відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, надала заяву про слухання справи у відсутності представника, у вирішенні справи покликається на рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 347872, виданого повторно Буським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області 12.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 померла 28 липня 1994 року

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовстановлюючий документ: сертифікат на право приватної власності на землю серії ЛВ № 392 від 06.03.1997 року належав ОСОБА_4, де вона зазначена як ОСОБА_5.

Із листа відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області № 31-13-0.20-632/102/102-18 року від 03.03.2018 року вбачається, що на ім»я ОСОБА_5 був зареєстрований сертифікат на право на середню земельну частку (пай) серії ЛВ № 392, від 06.03.1997 року із земель НААГ «Теребежівське» на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації № 411 від 25.10.1996 року загальною площею 3,65 умовних кадастрових гектарів. Та, беручи до уваги розпорядження голови Буської районної ради від 06.03.2000 року «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на гр. ОСОБА_5 розраховано частку 2,20 умовних кадастрових га, з них ріллі 1,00 га, кормових угідь 1,20 га.

Із свідоцтва про народження серії ІІ-СГ № 283087, виданого Олеською селищною радою Буського району Львівської області 3 травня 1978 року вбачається, що ОСОБА_6 була матір»ю ОСОБА_1. В свою чергу, її матір»ю була ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЖ № 465883, виданого 31.12.1954 року. Таким чином, судом доведено що ОСОБА_7 була бабцею ОСОБА_1, тому позивач є спадкоємцем другої черги за законом.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 016050, виданого повторно відділом РАЦС Буського РУЮ у Львівській області 24.05.2005 року, ОСОБА_3 помер 8 липня 1997 року.

Із листа відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області № 31-13-0.20-631/102/102-18 року від 03.03.2018 року вбачається, що на ім»я ОСОБА_3 був зареєстрований сертифікат на право на середню земельну частку (пай) серії ЛВ № 433 від 06.03.1997 року із земель НААГ «Теребежівське» на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації № 411 від 25.10.1996 року загальною площею 4,50 умовних кадастрових гектарів. Та, беручи до уваги розпорядження голови Буської районної ради від 06.03.2000 року «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на гр. ОСОБА_3 розраховано частку 3,20 умовних кадастрових га, з них ріллі 2,00 га, кормових угідь 1,20 га.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 295127, виданого 9 вересня 1984 року Олеською селищною радою Буського району Львівської області вбачається, що мати позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому останній був вітчимом позивича ОСОБА_1.

Спадкоємцем до даної спадщини за законом є мати позивача ОСОБА_8, однак вона відмовилася від оформлення спадкових прав, що підтверджується відповідними заявами від 11 травня 2017 року, які знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 677/01-16 від 05.06.2018 року вбачається, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заводилась.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, який вступив в управління спадковим майно, прийняв спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєструвала своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності після смерті вітчима ОСОБА_3, то у задоволенні таких слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 532 ЦК УРСР усиновлені та їх нащадки при спадкоємстві після смерті усиновителя або його родичів прирівнюються до дітей усиновителя та їх нащадків. Однак, суду не надано жодних доказів, що ОСОБА_1 був усиновлений ОСОБА_3, а тому позивач не може бути спадкоємцем після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його дружина, а мати позивача ОСОБА_8.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення .

Керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 532 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.4-5,10, 12, 76-80, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_4 сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ № 392 від 06.03.1997 року, де вона зазначена як ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на середню земельну частку (пай) розрахункова частка 2,20 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі 1,00 га, кормових угідь 1,20 га, розташованих на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті бабці ОСОБА_4, померлої 28 липня 1994 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1, с. Теребежі Буського арйону Львівської області

Відповідач: Олеська селищна рада Буського району Львівської області, смт. Олесько, вул. Замкова,1, Буського району Львівської області

Третя особа: відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Буськ, вул.Львівська,2, Львівської області.

Суддя: І. Б. Кос