Номер справи 220/1585/18
Номер провадження2/220/651/18
28 вересня 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області
Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Яненко Г.М.,
за участю секретаря Черняєвої С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини цього віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на наступне.
29.11.2013 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем.
Спільне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2014 року, з цього часу сумісного господарства не ведуть, мешкають окремо. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно і поновлений бути не може, існує лише формально. На примирення вона не згодна. Після розірвання шлюбу про повернення їй дошлюбного прізвища позивач не просить.
З того моменту, як позивач з відповідачем стали мешкати окремо, донька повністю знаходиться на утриманні позивача, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим позивач була змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання дитини аліменти.
Позивач в судове засідання не зявилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Крім того не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач на виклик до суду не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України). Причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи.
Розглянувши матеріали справи судом встановлено:
Сторони перебувають в шлюбі з 29.11.2013 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьк, актовий запис № 885 (а.с. 9).
Від шлюбу сторони мають дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО 576031 від 04.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьк,є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 10).
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.
Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, тому шлюб підлягає розірванню.
Також установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України.
Так, статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.
Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР України № 789 Х11 від 27.02.1991 року, батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Судом встановлено, щосторони з листопада 2014 року не підтримують подружні стосунки, проживають окремо і за цей час ніхто із них заходів для примирення не приймав і не бажає приймати. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.
Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, їх дитини, що має вагоме значення. Суд також вважає за необхідне залишити позивачці шлюбне прізвище «Вольф», так як згідно позовної заяви після розірвання шлюбу про повернення їй дошлюбного прізвища позивач не просить.
Згідно копії його паспорту (а.с. 7) та позовної заяви відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та на даний час проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивач та її донька, як особи переміщені з тимчасово окупованої території, перемістилися з території м. Донецьк у с. Времівка, Великоновосілківського району Донецької області, про що свідчать відповідні довідки. (а.с. 12,13), судом встановлено, що відповідач проживає окремо від дружини та дитини, що в судовому засіданні ним не заперечене та згідно позовної заяви ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дитини не надає. Зворотного суду не доведено.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 183 ЦПК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При чому відповідно до ч. 2 ст. 182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1,аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини цього віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 12.07.2018 року.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача, сплачену нею суму судового збору .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України ,-
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІН НОМЕР_2), зареєстрований 29.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьк, актовий запис № 885 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище «Вольф».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІН НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН НОМЕР_1), аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини цього віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 12.07.2018 року.
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІН НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН НОМЕР_1), сплачену нею суму судового збору у розмірі 705,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Cуддя Г.М. Яненко