Справа №461/5820/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Лялюк Є.Д.

при секретарі Станкевич Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом адвоката Гелецької Лесі Петрівни в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, з участю третіх осіб сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у м. Чернівці, Залізничного відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому просила зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN LT 46, кузов № НОМЕР_1, 2000 року випуску, колір жовтий належний на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеними постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року в рамках розслідування кримінальної справи № 181-0311. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 зареєстрував автомобіль у ВРЕР для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України у Чернівецькій області, отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач вирішив продати, належний йому на праві власності автомобіль, та перереєструвати його на іншу особу, однак з?ясувалося, що постановою старшого слідчого про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій з транспортними засобами накладено заборону на здійснення реєстраційних операцій у рамках розслідування кримінальної справи. Просить скасувати заборону на проведення реєстраційних операцій на транспортний засіб.

В судове засідання представник позивача не з?явилася, подавши клопотання про проведення такого за її відсутності, вимоги позову підтримала, просить їх задовольнити.

Представники відповідача ГУ НП у Львівській області та третіх осіб в судове засідання не з?явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, цю справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права, обов?зки та взаємовідносини сторін.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 4, 19 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2009 року ОСОБА_2 зареєстрував автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 46, кузов № НОМЕР_1, 2000 року випуску у ВРЕР для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України у Чернівецькій області, отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та постійні державні номерні знаки СЕ8792АО. Недавно позивач вирішив продати, належний йому на праві власності транспортний засіб, та перереєструвати його на іншу особу. З'ясував, що постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року накладена заборона на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) в рамках розслідування кримінальної справи № 181-0311 на автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 46, кузов № НОМЕР_1, 2000 року випуску. 31 травня 2013 року СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001674. 05 серпня 2013 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001674 від 31 травня 2013 року об'єднані з матеріалами досудового розслідування № 0001639. Наведена кримінальна справа № 181-0062 порушена за фактом шахрайства, вчиненого особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів передбачених ст. 190 ч. 4, ст. 358 ч. 1, 3 КК України. Дана кримінальна справа виділена з кримінальної справи № 181-0311, порушеної відносно начальника ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, за фактом зловживання службовим становищем за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України, розслідування якої проводилось слідчим відділом прокуратури Львівської області.

Розслідуванням встановлено, що протягом 2008-2010 років, невстановлені слідством особи, шляхом обману та зловживання довірою, здійснювали первинну реєстрацію транспортних засобів у Львівському ВРЕР на інших фізичних осіб, використовуючи їхні паспортні дані та довіреності. В подальшому, під час проведення даної реєстрації, невстановлені слідством особи, діючи умисно, підробляли квитанції про сплату фізичними особами, на яких проводилась первина реєстрація, податку з власників транспортних засобів, хоча фактично даний податок не був сплачений або сплачений частково, та подавали їх у Львівське ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області для незаконної реєстрації службовими особами ВРЕР цих транспортних засобів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрував транспортний засіб на своє ім'я 13 жовтня 2009 року, набувши право власності на автомобіль ще до порушення кримінального провадження. Позивач не був та не є підозрюваним, обвинуваченим чи цивільним позивачем у кримінальній справі № 181-0311, належний йому на праві власності автомобіль не був визнаний речовим доказом у наведеній справі. Позивач сплатив всі передбачені законом платежі за перереєстрацію автомобіля на своє ім'я. Вважає, що державою, в особі її правоохоронних органів, безпідставно обмежене його право власності на придбаний ним транспортний засіб.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб/

Право власності на наведений автомобіль набуто ОСОБА_2 у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем автомобіля марки VOLKSWAGEN LT 46, кузов № НОМЕР_1, 2000 року випуску, а накладена слідчим заборона на проведення реєстраційних операцій щодо належного йому майна є грубим порушенням права власності.

Статтею 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

В даному випадку в діях ОСОБА_2 не встановлено неправомірної поведінки при купівлі автомобіля; майно придбано у законний спосіб; належним чином оформлено правовстановлюючі документи, сплачено відповідний податок за проведення перереєстрації наведеного транспортного засобу та проведено всі інші передбачені законом платежі, тобто, автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 46, кузов № НОМЕР_1, 2000 року випуску, позивачем у власність набуто правомірно.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний врахувати висновки Верховного Суду України.

Так, згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої в постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, «право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власті поширюється на ці відносини».

Таким чином, з огляду на наведені судом доводи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки порушене право позивача підлягає судовому захисту, наявні законні підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 46, кузов № НОМЕР_1, 2000 року випуску, оскільки, він, будучи власником автомобіля, не є підозрюваним або обвинуваченим по кримінальній справі, по якій органом досудового слідства було накладено вказане вище обтяження, а тому наявність заборони на проведення реєстраційних операцій щодо належного йому на праві власності автомобіля, обмежує право власності позивача та підлягає захисту та відновленню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 82, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, на підставі ст. 41 Конституції України, норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 15,16, 316,317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд , -

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN LT 46, кузов № НОМЕР_1, 2000 року випуску, належний на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, накладену постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року у кримінальній справі № 181-0311.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лялюк Є.Д.