Провадження №2/521/3639/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Бєрової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що вона та її син ОСОБА_3 у рівних частках є власниками 616/1000 частин квартири АДРЕСА_1, які складають 34,0 кв.м. загальної площі. 21.12.2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, а 11.06.2001 року відповідач зареєстрував своє місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначає, що ще у 2015 році відповідач забрав свої речі з квартири та поїхав, 21.02.2017 року вона розірвала шлюб з ОСОБА_2 Оскільки до теперішнього часу в квартирі АДРЕСА_2 окрім неї та ще одного власника її сина зареєстрований відповідач, який не проживає у спірній квартирі без поважних причин з 2015 року, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.
Позивачка в судове засідання призначене до розгляду на 20.11.2018 року не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 15 жовтня 1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках належить 616/1000 частин квартири АДРЕСА_3, які складають 34,0 квадратних метрів загальної площі квартири.
21.12.2001 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2, актовий запис № 543, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси 21.12.2001 року. 11.06.2001 року відповідач зареєстрував своє місце проживання у спірній квартирі.
З довідки (виписки із домової книги про склад сімї та реєстрацію) № 1129 від 11.06.2018 року виданої дільницею № 4 КП ЖКС «Хмельницький» вбачається, що у квартирі № 18 будинку № 29 за адресою: м. Одеса, вул. Степова зареєстровані: ОСОБА_1 власниця, з 24.08.1968 року; ОСОБА_6 чоловік, ОСОБА_3 син.
В судовому засіданні встановлено, що у 2015 році чоловік позивачки у добровільному порядку пішов зі спірної квартири, з тих пір ніхто його не бачив. ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі з 2015 року. Дані обставини підтверджені Актом про не проживання відповідача від 12.06.2018 року, складеному комісією у складі начальника ділянки №4 КП ЖКС «Хмельницький» ОСОБА_7, майстрів: ОСОБА_8, ОСОБА_9, з якого вбачається що при обстеженні квартири за адресою АДРЕСА_5 встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 більше трьох років в квартирі не проживає, що підтверджують мешканці будинку; письмовим заявами свідка ОСОБА_10 мешкаючої в квартирі АДРЕСА_6, свідків ОСОБА_11 квартира № 57 Степова, 29 та ОСОБА_12 квартира № 57 Степова, 29 в місті Одесі.
Як вбачається з Свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ЖД № 143709, виданим Малиновським районним у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 розірвано, про що 21 лютого 2017 року складено відповідний актовий запис за № 69.
Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Таким чином, права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Права відповідачів, які не є власниками спірного домоволодіння, на користування ними були похідними від прав колишніх власників цього домоволодіння, а з припиненням їх права власності припинилося і право користування житлом відповідачів.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд
Позові вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) таким, що втратив право користування квартирою № 18 за адресою: місто Одеса, вулиця Степова, будинок № 29.
Встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким після набрання рішенням законної сили воно є підставою для органів реєстрації для зняття ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_7.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку в тридцятиденний термін.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.