Провадження №2-з/200/163/18
У Х В А Л А

21 вересня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ДНІПРО» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4, третя особа: Управління-служба у справах дітей Шевченківської у м. Дніпрі ради про виселення,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2018 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4, третя особа: Управління-служба у справах дітей Шевченківської у м. Дніпрі ради про виселення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Через канцелярію суду найшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1. Накладення арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2. Заборони Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 75, код ЄДРПОУ 40392181) здійснювати реєстрацію місця проживання у домоволодінні за адресою вулиця Миколаївська, будинок 11, м. Дніпро 49000.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2018 року визначено для розгляду даної позовної заяви суддю Женеску Е.В. та відповідно до контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді матеріали позовної заяви з додатками передані судді 20 вересня 2018 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник позивача зазначає, що ОСОБА_3, як іпотекодавець без дозволу ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО» після укладення договору іпотеки, зареєстрував в іпотечному майні двох осіб (один з яких є неповнолітнім) чим порушуються права ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО», а саме неможливістю звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку з поданням даного позову, ОСОБА_3, як власник іпотечного майна у разі не заборони реєструвати будь-яких осіб у даному домоволодінні і невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО» по погашенню заборгованості за кредитним договором. Рішення про стягнення заборгованості за даним кредитним договором прийнято ще у 2013 році.

Що стосується ОСОБА_4 то у неї наявне у власності житлове нерухоме майно. У разі обізнаності про вчинення намірів висилити з нерухомого майна яке їм не належить, ОСОБА_4 може бути перереєстровано, продано, тощо за один день і невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду.

Таким чином, з метою недопущення ситуації, за якої буде істотно ускладнено виконати рішення суду, ОСОБА_2 вважає за доцільне та можливе просити суд в оперативному порядку забезпечити позов шляхом заборони здійснювати реєстрацію будь-яких осіб у домоволодінні за адресою вулиця Миколаївська, 11, м. Дніпро, накладення арешту на нерухоме майно яке належить ОСОБА_3 та накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4

Суд, вивчивши матеріали справи, зважаючи на обставини справи прийшов до наступного висновку.

Частиною першою ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.1. ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову заявник не навів доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не зазначив доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Крім того, позивачем не зазначено, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, враховуючи, що позовні вимоги мають не майновий характер.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Як вбачається з матеріалів позову та матеріалів заяви про забезпечення позову заявник не надає належних доказів на підтвердження того, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, не обґрунтовує необхідність забезпечення позову, крім того такий вид забезпечення позову є не співмірним з позовними вимогами.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ДНІПРО» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4, третя особа: Управління-служба у справах дітей Шевченківської у м. Дніпрі ради про виселення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску