Ухвала

Іменем України

15 листопада 2018 року

справа № 756/2235/15-ц

провадження № 61-22316 ск 18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року відкрито провадження у вказаній справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року відмовлено у відкриттіапеляційного провадженняза апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, зазначена ухвала неодноразово оскаржувалась заявником в суді апеляційної інстанції.

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року, 16 березня 2016 року, 07 липня 2016 року, 12 жовтня 2016 року, 14 березня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року.

Крім цього, постановою Верховного Суду від 08 лютого 2018 року ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 липня 2016 залишено без змін.

Частиною третьою статті 358 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційної скарги ОСОБА_4, правильно виходив із того, що враховуючи наявність ухвал апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, ухвали апеляційної інстанції від 07 липня 2016 року яка після перегляду в касаційному суді залишена без змін, а також те, що повторне оскарження одного і того ж рішення в інтересах однієї ж і тієї особи не допускається, то у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : С. Ф. Хопта

О.В. Білоконь

Є.В. Синельников