Провадження № 2/263/2525/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2018 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,
ВСТАНОВИВ:
06.09.2018 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. При цьому на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим вона не має змоги працювати, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та дитини не надає, при цьому працює у ТОВ «МЕТИНВЕСТ ПРОМ СЕРВИС» та отримує заробітну плату в розмірі 5200 грн. Тому позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.
Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, задоволення позову, заперечуючи проти надання строку на примирення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог, з проханням про розгляд справи за його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 478201, 21.10.1982 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, після реєстрації якого остання змінила своє прізвище на прізвище чоловіка.
Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження останнього серії І-НО №766806, який згідно довідки, виданої ТОВ «Житло-22» 13.08.2018 року, мешкає разом з позивачкою за адресою: м. Маріуполь, б. Шевченко, 305-61.
Згідно до вимог ст. 84 СК України, право на утримання (аліменти) має один з подружжя, який є непрацездатним, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що інший з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку.
Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сум. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Стаття 182 СК України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Враховуючи наведені норми законодавства та конкретні обставини справи, обовязок відповідача по утримуванню матері дитини, з якої проживає дитина, до досягнення нею трьох років, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно з 06.09.2018 року до досягнення дитиною трирічного віку.
На підставі до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 704,80 грн.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 75-77, 79, 80, 84, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 4, 5, 141, 200, 206, 247 ч.2, 263-265, 430 ЦПК України, ст.5 Закону України "Про судовий збір", суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно з 06.09.2018 року до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 18.10.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Суддя: Н.В. Хараджа