Справа № 317/2449/18
Провадження № 2/317/1083/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 03 лютого 2015 року померла ОСОБА_2, яка була позивачці рідною бабою. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, у тому числі, у вигляді земельної ділянки, розміром 0,062 га, розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Миру, 11/4.

При житті, а саме 18.07.2013, ОСОБА_2 склала заповіт, згідно з яким, 1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами, земельну ділянку розміром 0,062 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, заповіла своїй онучці ОСОБА_1.

На протязі шестимісячного строку позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, відповідно до постанови приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 від 04.08.2015, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючі документи на нерухоме майно відсутні.

Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вона не має змоги, позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, розміром 0,062 га, розташовану за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Миру, 11/4 в порядку спадкування за заповітом після померлої 03.02.2015 ОСОБА_2

Позивачка до суду не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, згідно з якою позов підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі та без фіксування процесу технічними засобами.

Представник відповідача Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив не стягувати з відповідача судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 лютого 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 320689, актовий запис № 115 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 залишився заповіт, складений 18 липня 2013 року, посвідчений секретарем Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 93 (а.с. 9).

Відповідно до заповіту, ОСОБА_2 1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами, земельну ділянку розміром 0,062 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 заповіла своїй онучці ОСОБА_1.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 48/2015, наданої на запит суду приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2, померлої 03.02.2015, прийняла ОСОБА_1, про що нею складено заяву, зареєстровану 23.06.2015 за № 141, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи.

Крім ОСОБА_1, спадкодавцем після смерті ОСОБА_2, померлої 03.02.2015, є її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до заяви від 29.07.2015 за № 187, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 48/2015, ОСОБА_6 відмовився від прийняття обовязкової частини у спадщині після померлої матері ОСОБА_2 Також, відповідно до зазначеної заяви, ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини за законом на користь онучки спадкодавця ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, у тому числі, у вигляді земельної ділянки, розміром 0,062 га, розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Миру, 11/4.

При оформленні ОСОБА_1 своїх спадкових прав на вищевказану земельну ділянку зясувалось, що документи, які підтверджують право власності на спадкове майно після померлої ОСОБА_2 відсутні, тому приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та 04.08.2015 видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 824/02-31 (а.с. 11).

Суд встановив, що спадкове майно у вигляді земельної ділянки № 11/4 по вул. Миру в с. Володимирівське, Запорізького району Запорізької області, площею 0,062 га, належало померлій ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.01.1997 після померлого ОСОБА_7, засвідченого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8, реєстраційний № 2-79 (а.с. 12).

В свою чергу, померлому ОСОБА_9 зазначена земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 07-4341 (а.с. 13).

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2011 року № 868, правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 182, 1216-1218, 1225, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 78, 81 Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 211, 247, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (70411, Запорізька область, Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Миру, буд. 11) до Територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (69089, м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го батальйону, буд. 137) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, 70411, Запорізька область, Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Миру, буд. 11) право власності на земельну ділянку, розміром 0,062 га, розташовану за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Миру, ділянка № 11/4 в порядку спадкування за заповітом після померлої 03.02.2015 ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Яркіна