Справа № 265/9127/18
Провадження № 2/265/2000/18
У Х В А Л А

26 листопада 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за межі України без згоди та супроводу батька,

третя особа Управління «Служба у справах дітей Маріупольської міської ради», -

В С Т А Н О В И Л А :

01 листопада 2018 року позивач звернулась до суду з даним позовом, яким просить дозволити малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, виїзд за межі України на територію Європейських стран, на територію Російської Федерації, стран СНД, АР Крим, Турції, Єгипту, Ізраїля, без згоди та супроводу їх батька, відповідача у справі, у супроводі їх матері, ОСОБА_2, або уповноваженої на те особи, до досягнення дітьми повноліття.

До позову додана заява про звільнення від сплати судового збору, у якій позивач посилається на те, що є багатодітною матірю. На підтвердження наведеної обставини до позову додана копія посвідчення, БС № 125344.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року дана позовна заява була залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки позивачем не конкретизовано період виїзду дітей за межі України з визначенням його початку та закінчення; у задоволенні клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору відмовлено; позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з дня вручення їй копії даної ухвали.

Копію ухвали суду від 05 листопада 2018 року позивач торимала 15 листопада 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

19 листопада 2018 року позивач на усунення недоліків надала уточнену позовну заяву та платіжне доручення № 3926288 від 17 липня 2018 року про сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень

Вивчивши подані позивачем на усунення недоліків документи, суддя дійшла наступного.

За положенням п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в редакції від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Пунктом 2.13.5 Інструкції користувача компютерної програми «Д-3» (версія 3.22.3), затвердженої наказом Генерального директора Державного підприємства "Інформаційні судові системи" № 67-ОД від 18 жовтня 2016 року передбачено порядок перевірки платежів оплати (повернення) судового збору з Казначейства, згідно до якого перед початком розгляду справи, відповідальна особа суду повинна перевірити наявність у обліково-статистичній картці підтвердження оплати та, у разі, якщо вона відсутня, виконати пошук відповідного підтвердження оплати у ручному режимі, після чого дані записи поєднати.

Так, при перевірці підтвердження зарахування суми судового збору за даним позовом, було встановлено, що судовий збір за платіжним дорученням від 17 липня 2018 року № 3926288 в сумі 704,80 гривень приєднано до справі № 265/6076/18, провадження № 2/265/1491/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за межі України без згоди та супроводу батька, тобто до іншої справи.

Таким чином, за поданим позовом зсудовий збір у розмірі 704,80 гривень залишається несплаченим.

Враховуючи наведене, суддя вважає недоліки позовної заяви ОСОБА_2 не усунутими, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України є підставою вважати заяву неподаною і повернути її позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 259-261, 353, 354, ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за межі України без згоди та супроводу батька вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом пятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 26 листопада 2018 року.

Суддя: