Справа № 159/306/16-ц
Провадження № 2/159/659/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

представника позивача - Дудки В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 16.07.2008 укладено кредитний договір № 587/К за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 35102 гривень. Кредит надавався на наступні цілі: сплата за послуги застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, придбання автомобіля. Кредит відповідачу надавався на строк до 12 липня 2010 року. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що стверджується розрахунком заборгованості. Станом на 28.12.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем за кредитним договором складає 13382,77 гривень, яка складається з наступного: 2890 гривень - заборгованість за кредитом; 4524,99 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5091,56 гривень - пеня, а також штрафи: 250 гривень - штраф (фіксована частина), 625,37 гривень - штраф (процентна складова). Позивач вказує, що в забезпечення виконання боржником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № 587/К, 16.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки. З посиланням на норми ст. ст. 610, 554 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку в його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13382,77 гривень та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та представника, позов не визнає, просила застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, відзиву на позов не подала.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а за змістом ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Копією кредитного договору № 587/К від 16.07.2008 року стверджується, що 16 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі в розмірі 35102 гривень на сплату послуг за реєстрацію застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, придбання автомобіля. Кредит надавався на строк з 16.07.2008 року по 12.07.2010 рік (а.с.12-14).

Відповідно до п 2.2.2, п. 2.2.3 кредитного договору № 587/К від 16.07.2008, позичальник повинен сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності з Графіком, проводити погашення кредиту в порядку і в терміни згідно Графіку погашення кредиту та відсотків, наведені в додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом п. 6.1 кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,2 % від суми непогашеного платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за котрий виплачується пеня.

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору, при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених п.2.2.7, п. 2.2.8, п. 2.2.11 даного Договору, позичальник сплачує Банку за кожен день порушення штраф в розмірі 2% від суми отриманого кредиту. Штраф сплачується у гривні. У випадку, якщо кредит надається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку.

Як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 587/К від 16.07.2008 року, укладеного між сторонами по справі, станом на 28.12.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем за кредитним договором складає 13382,77 гривень, яка складається з наступного: 2890,85 гривень - заборгованість за кредитом; 4524,99 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5091,56 гривень - пеня, а також штрафи: 250 гривень - штраф (фіксована частина), 625,37 гривень - штраф (процентна складова).

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Представник відповідача в поданій заяві просила суд застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності.

З приводу застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1, 5 ст. 261 ЦК України).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору від 16 липня 2008 року № 587/К, термін повернення кредиту, відсотків і винагороди відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, але не пізніше 12 липня 2010 року. Зазначений термін може бути змінений згідно п.2.3.3, п. 2.4.1 даного Договору.

Тобто, в даному випадку строк погашення кредиту в повному обсязі - це 12 липня 2010 року.

Перебіг трирічної позовної давності розпочинається з наступного дня після закінчення строку дії договору.

Оскільки загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), тому перебіг трирічної позовної давності розпочався 13 липня 2010 року.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Даний правовий висновок висловлено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9 серпня 2017 року у справі № 6-2322цс16.

З наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором № 587/К від 16.07.2008 вбачається, що останній платіж позичальника ОСОБА_2 мав місце 29.10.2010 на суму 535,92 гривні. Після вказаної дати будь-які платежі від позичальника не надходили, а позивач АТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з позовом 19 січня 2016 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити у зв'язку з пропуском Банком строку звернення до суду за захистом порушених прав, тобто строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 7-10, 12, 13, 142, 206, 247, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 253, 256-258, 261, 267, 258, 525, 526, 530, 549, 551, 610, 626, 627, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В позові акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасники справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 28.11.2018.

Головуючий:Т. Д. Наваляний