Ухвала

26 листопада 2018 року

місто Київ

справа № 753/15642/16-ц

провадження № 61-30707св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Державна казначейська служба України, Генеральна прокуратура України, прокуратура Дарницького району (Київська місцева прокуратура № 2 міста Києва), Дарницьке управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві, Прокуратура міста Києва, Печерський районний суд міста Києва, Окружний адміністративний суд міста Києва, Київський апеляційний адміністративний суд, Вищий адміністративний суд України, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві,

третя особа - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2016 року у складі судді Даниленка В. В. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Оніщука М. І., Українець Л. Д., Шебуєвої В. А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому просив визнати незаконними рішення, дії та бездіяльність Генеральної прокуратури України, прокуратури Дарницького району міста Києва (Київська місцева прокуратура № 2 міста Києва), Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві, Прокуратури м. Києва, Печерського районного суду міста Києва, Окружного адміністративного суду міста Києва, Київського апеляційного адміністративного суду, Вищого адміністративного суду України, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відшкодувати на його користь солідарно з відповідачів за рахунок Державного бюджету України, стягнувши з Державної казначейської служби України, за завдану йому майнову шкоду в розмірі 25 000 000, 00 грн та моральну шкоду у розмірі 25 000 000, 00 грн, а разом 50 000 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що права та свободи ОСОБА_4 почали порушувати посадові особи Генеральної прокуратури України

(далі - ГПУ), зокрема, особисто колишній Генеральний прокурор України ОСОБА_5, до якого звернулися в незаконний, в неофіційний спосіб працівники іноземної спецслужби, а саме: Комітету державної безпеки Республіки Білорусь після надання позивачу Україною за рішенням Державного комітету України у справах національностей та міграції політичного притулку за незаконне переслідування в Республіці Білорусь за ознакою політичних переконань, з чим в КДБ Республіки Білорусь та інших державних органах Республіки Білорусь були незадоволені, і тому звернулися неофіційно до ОСОБА_5, після чого за підбурюванням ОСОБА_5 незаконне переслідування на території України здійснювалося іншими відповідачами.

В червні 2012 року за незаконних рішень, дій та бездіяльності посадових та службових осіб у змові з посадовими особами КДБ Республіки Білорусь та іншими державними органами Республіки Білорусь було знищено належний позивачу будинок в місті Мінську вартістю 25 000 000, 00 грн, після чого незаконні рішення, дії та бездіяльність посадових і службових осіб відповідачів за змовою були і є скерованими на блокування процесу законного поновлення порушених прав шляхом відшкодування за рахунок держави матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органами досудового розслідування, прокуратури або суду, а так само іншими органами державної влади України, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що ОСОБА_4 не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на доведення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів відповідачами. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, носять виключно абстрактно-декларативний характер та не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду обґрунтовувалась тим, що вимоги позивача до відповідачів про відшкодування йому майнової шкоди, спричиненої знищенням його будинку, який розташований в Республіці Білорусь, ґрунтуються лише на припущеннях і власній суб'єктивній думці позивача, який переконаний, що саме відповідачі (органи державної влади України) повинні нести відповідальність за знищення його майна на території іншої держави. Так само є абсолютно надуманими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювачів, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювачів та вини останніх в її заподіянні

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що суди не дослідили надані ОСОБА_4 докази на підтвердження завданої йому шкоди. Суд першої інстанції не врахував подані позивачем доповнення до позовної заяви від 27 вересня 2017 року та від 04 жовтня 2017 року. На переконання заявника, суддя Дарницького районного суду міста Києва Даниленко В. В. надав секретарю судового засідання Пасько І. О. злочинний наказ не надавати ОСОБА_4 на ознайомлення матеріали цивільної справи. 08 листопада 2016 року суддя видалив його із зали судового засідання, внаслідок чого позбавив процесуальних прав, передбачених статтями 27, 128-193 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, далі -

ЦПК України 2004 року). Суди не дослідили рішення і чотири ухвали, якими встановлена незаконною бездіяльність відповідачів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у травні 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що Верховний Суд у складі колегії суддів не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Генеральної прокуратури України, прокуратури Дарницького району (Київської місцевої прокуратури № 2 міста Києва), Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві, Прокуратури міста Києва, Печерського районного суду міста Києва, Окружного адміністративного суду міста Києва, Київського апеляційного адміністративного суду, Вищого адміністративного суду України, Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 вересня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик