Провадження № 2/522/6910/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Модуль" про визнання незаконним та скасування пункту наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Приватного підприємства "Модуль" () правонаступника Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту (), в якій зазначив, що пунктом 1 наказу ОСОБА_2 комісії з припинення Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту №69-к від 29.05.2018 його звільнено з посади ректора Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Позивач не погоджується зі своїм звільненням, вважає його незаконним, а пункт 1 наказу ОСОБА_2 комісії з припинення Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту №69-к від 29.05.2018 протиправними і таким, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 комісії з припинення Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту не мав повноважень звільняти його з посади ректора. Позивач з урахуванням заяви уточнення позовних вимог від 31.10.2018 року просив: визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу ОСОБА_2 комісії з припинення Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту від 29.05.2018 №69-к; стягнути з Приватного підприємства "Модуль" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2018 до 07.11.2018 в розмірі 69595,60 грн.; в зв'язку з припиненням на момент розгляду позовної заяви Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту визнати його таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 КЗпП України в зв'язку з припиненням Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту; покласти свої витрати на професійну правничу допомогу на Приватне підприємство "Модуль", стягнувши з нього 9595,00 грн; зобов'язати Приватне підприємство "Модуль" перерахувати стягнені на користь Позивача кошти на його картку для виплат 5168 7427 1227 7577 АТ КБ "Приватбанк".

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, з підстав заявлених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених в відзиві на позов. Так, відповідач підставою для відмови у задоволенні позову вважав, що "з моменту відкриття ліквідаційної процедури всі права керівника юридичної особи переходять голові комісії з припинення" і підтвердженням цього є Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де голова комісії з припинення уповноважений представляти юридичну особу у правовідносеннях з третіми особами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначений на посаду ректора Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №489-О від 30.11.2010. Актом від 16.06.2016 функції з управління єдиним майновим комплексом Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту передані від Міністерства інфраструктури України до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеський області. 13.10.2017 наказом №1182 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеський області у зв'язку з завершенням приватизації єдиного майнового комплексу Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту прийняло рішення: припинити юридичну особу Інститут післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту шляхом реорганізації через приєднання до покупця Приватного підприємства "МОДУЛЬ"; утворити Комісію з припинення юридичної особи; з моменту видання цього наказу повноваження щодо управління справами Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту переходять до Комісії з припинення юридичної особи.

Пунктом 1 наказу ОСОБА_2 комісії з припинення Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту №69-к від 29.05.2018 ОСОБА_1 звільнений з посади ректора Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Згідно ст. 57 Господарського кодексу України в установчих документах повинні бути зазначені найменування суб'єкта господарювання, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пунктів 5.6 та 1.1 Статуту Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту, затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеський області №369 від 31.03.2017, наймання (звільнення) ректора здійснюється Уповноваженим органом управління Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеський області. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеський області не звільняло ОСОБА_1 з посади ректора.

Комісія з припинення юридичної особи не розглядала питання звільнення ОСОБА_1 з посади ректора та не передавала свої повноваження ОСОБА_2 комісії з припинення.

Відповідачем до суду не надано доказів, що ОСОБА_2 комісії з припинення були надані права керівника юридичної особи, як це зазначено в Відзиві та Запереченнях. Також наявність у ОСОБА_2 комісії з припинення прав керівника юридичної особи не підтверджується пунктом "відомості про органи управління юридичної особи" Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.10.2017.

Згідно Порядку погодження з ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №818 від 09.10.2013, пропозиція щодо погодження звільнення з посади (крім звільнення за власним бажанням) погоджується: з керівником підприємства, яке зареєстроване на території міста обласного і республіканського Автономної Республіки Крим значення, відповідно з ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, головою облдержадміністрації. ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, голова місцевої держадміністрації під час розгляду пропозиції щодо погодження звільнення з посади керівника підприємства враховує усні чи письмові пояснення особи, що звільняється. Повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства разом з карткою погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства не пізніше 5 днів після її надходження надсилається керівникові центрального органу виконавчої влади, які додаються до особової справи кандидата на посаду за місцем роботи. У разі коли протягом 5 днів повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, головою місцевої держадміністрації не надіслані, пропозиція вважається погодженою. Інститут післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.10.2017 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Як вбачається з пояснень позивача, йому взагалі не відомо що головою облдержадміністрації вказане питання розглядалось, будь-яких пояснень у нього ніхто не відбирав. Матеріалами справи жодним чином не підтверджують наявність проходження процедури погодження головою облдержадміністрації звільнення Позивача.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ОСОБА_2 комісії з припинення були відсутні повноваження звільняти ОСОБА_1 з посади ректора та звільнення здійснено без законної підстави.

Стаття 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Стаття 51 КЗпП України вказує, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частина 1 статті 3 КЗпП України передбачає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Саме тому суд критично ставиться до пояснень відповідача стосовно необхідності відхилення доводів позивача щодо порушення процедури звільнення. Враховуючи той факт, що обов'язок доказування у відповідній категорії справ покладається на роботодавця, тобто на відповідача по справі, суд вважає що надання пояснень позивачем із посиланням на недодержання процедури звільнення є очікуванням надання доказів від відповідача з урахуванням покладених на нього обов'язків доказування.

За вищевикладених обставин суд приходить до висновку та вважає за можливе визнати незаконним пункт 1 наказу ОСОБА_2 комісії з припинення Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту від 29.05.2018 №69-к про звільнення ректора ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 240.1 КЗпП у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст. 55 ЦПК України у разі припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони. Інститут післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту припинений 11.06.2018 і правонаступником визначено Приватне підприємство "Модуль".

Оскільки позивача було звільнено з порушенням вимог КЗпП України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2018 до 07.11.2018 в розмірі 69595,60 грн.

Суд відхиляє доводи представника відповідача стосовно того, що середній заробіток за час вимушеного прогулу не має бути розрахований виходячи з установленої в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу відповідно до пунктів 2 та 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 №100, з обставин наявності актів про відсутність Позивача на роботі до звільнення, що кваліфіковано представником відповідача як прогул. До такого висновку суд приходить з урахуванням, що відповідачем до суду не надано доказів повноважень осіб, які підписали акти, доказів ознайомлення (чи намірів ознайомлення) позивача з цими актами до його звільнення, доказів прийняття рішень уповноваженими посадовими особами за цими актами, у тому числі рішень про прогул Позивача з його вини.

Відповідно до пункту 1 частини 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У справі є документи, що підтверджують витрати сторін на професійну правничу допомогу, у тому числі позивача на суму 9595,00 грн.

Щодо вимог позивача про зобов'язання ПП "Модуль" негайно перерахувати стягнені на користь ОСОБА_1 кошти на картку ОСОБА_1 для виплат 5168 7427 1227 7577 АТ КБ "Приватбанк", то суд вважає, що ці вимоги фактично стосуються способу виконання рішення, що не відноситься до позовних вимог, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Також суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2114,40 гривень.

Відповідно до частини 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. 4, 10, 11, 55, 60, 81, 133, 214, 263 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Модуль" про визнати незаконним та скасувати пункт наказу, стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу ОСОБА_2 комісії з припинення Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту від 29.05.2018 №69-к про звільнення ректора ОСОБА_1.

Визнати ОСОБА_1 таким, якого було звільнено з посади ректора Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту за пунктом 1 статті 40 КЗпП України в зв'язку з припиненням Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту.

Стягнути з Приватного підприємства "Модуль" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2018 до 07.11.2018 в розмірі 69595,60 гривень.

Покласти витрати на професійну правничу допомогу на Приватне підприємство "Модуль", стягнувши з нього на користь ОСОБА_1 9595 гривень.

Стягнути з Приватного підприємства "Модуль" на користь держави судовий збір в розмірі 2114,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Одеської області, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

13.11.18