ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/140/18 Справа № 212/5839/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/5839/16-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2018 року, яке ухвалене суддею Пустовітом О.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області о 09 годині 11 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 29 серпня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання двох дітей.

Просив суд зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2009 року по цивільній справі № 2-3976/09, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, на 1/12 частину від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно на утримання дітей і до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

В обґрунтування позову зазначив, що з нього за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2009 року на користь відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно на утримання дітей і до досягнення ними повнолітня, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 02 листопада 2009 року.

17 серпня 2013 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4, в них народилось двоє доньок : ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Також зазначив, що ним усиновлено дитину - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, доньку його теперішньої дружини ОСОБА_4 від попереднього шлюбу .

За заявою позивача від 25 березня 2016 року з нього утримують аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходів) , щомісяця, на утримання трьох доньок ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь його дружини ОСОБА_4

Також за заявою позивача від 25 березня 2016 року з позивача утримують аліменти на дружину по догляду за доньками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до досягнення дітьми трирічного віку у розмірі 1/24 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно.

Таким чином, загальний розмір стягнень становить 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідач звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, яку неодноразово уточнювала, останній раз 24 травня 2018 року, до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей , в якій просила стягнути з позивача ОСОБА_1 на дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 22039 грн. 62 коп., а також стягнути на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 4800,00 грн.

Зустрічний позов мотивований тим, що позивач добровільно в додаткових витратах на дітей участі не бере, хоча має таку можливість, отримуючи додатковий дохід у вигляді орендної плати на землю. Обидві доньки мають проблеми з зором, донька ОСОБА_6 навчається у КПМНЗ «Криворізька міська школа мистецтв № 1» на хореографічному відділенні, старша донька ОСОБА_5 - студентка першого курсу геолого - економічного факультету ДВНЗ «Криворізький національний університет» денної форми навчання за кошти фізичних осіб. Відповідач ОСОБА_2 працює у КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР прибиральником службових приміщень. На теперішній час ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 18.11.2014 року по 13.09.2017 року, в зв'язку з чим вона знаходиться на обліку в Покровському УПСЗН міста Кривого Рогу та отримує одноразову допомогу при народженні дитини ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, щомісячно у розмірі 860 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1, на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2009 року по цивільній справі №2-3976/09 на користь відповідача ОСОБА_2, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 на кожну дитину, щомісячно, на 1/12 частину від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 на кожну дитину щомісячно, на утримання дітей і до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання двох дітей та задовольнити рішення в цій частині, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання двох дітей скасувати та відмовити в задоволені цих позовних вимог, рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 640 грн. скасувати.

Вважає, що доводи позивача, які суд взяв до уваги, не відповідають дійсності. Так, аліменти на дружину по догляду за доньками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до досягнення дітьми трирічного віку безпідставні, оскільки діти досягли трирічного віку. Також, на її думку, відрахування аліментів на трьох дітей від другої дружини не відповідає дійсності, оскільки відсутнє рішення суду, заява про відрахування аліментів з заробітної плати позивачем була подана перед подачею позову, навмисно, бажаючи сплачувати аліменти в меншому розмірі. Крім того, зазначає, що матеріальний стан позивача навпаки поліпшився, оскільки він отримав у 2016 році за три роки наперед орендну плату у розмірі 33000 грн. Вважає, що при визначені розміру аліментів необхідно виходити з рівності обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Крім того її доньки мають проблеми з зором, тому потребують постійного лікування, проте суд першої інстанції не врахував цієї обставини при зменшенні розміру аліментів. Також відповідач витрачає значну суму грошей на заняття та навчання доньок. Старша донька у 2017 році вступила до ДВНЗ «Криворізький національний університет», що також потягло за собою значні матеріальні витрати. Судом першої інстанції не враховано, що у позивача залишився обов'язок сплачувати аліменти тільки на доньку ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_11 року досягла повноліття.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідач поданням апеляційної скарги бажає затягнути розгляд справи, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, додав до відзиву довідку про суму стягнутих аліментів на утримання доньок та квитанцію про оплату лікування доньки ОСОБА_7.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_3, які, кожна окремо підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_12, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01вересня 2009 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, у вигляді 1/6 частини від усіх видів заробітку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 02 листопада 2009 року до повноліття дітей, допустивши рішення суду до негайного виконанню в межах суми платежу за один місяць (а.с. 5)..

Згідно довідок про доходи ОСОБА_1, виданих ПАТ «Кривбасзалізрудком», з ОСОБА_1 утримані аліменти з березня 2016 року по травень 2016 року в розмірі 7283,94 грн., на користь ОСОБА_4.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався ст. 192 СК України та виходив з доведеності підстав для зміни розміру аліментів з 1/6 частки на 1/12 частку від всіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття дитини.

Колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зміни розміру аліментів, не може погодитись з визначеним судом розміром аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги зміною його матеріального та сімейного стану, що унеможливлює сплату аліментів у розмірі, визначеному рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01вересня 2009 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Положенням ч.1 ст.182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання яких з нього стягуються аліменти у розмірі по 1/6 частині від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісяця на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2009 року (а.с. 5-8).

17 серпня 2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4. та 14 грудня 2014 року у них народилися дві доньки - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с. 12, 13, 14).

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 12 березня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_1 про усиновлення ним малолітньої ОСОБА_13, змінено її прізвище та по-батькові, про що видано повторне свідоцтво про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 15-17).

23 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до роботодавця із заявою про добровільне утримання із його заробітної плати аліментів на утримання дружини ОСОБА_4 у розмірі 1/24 частини доходу щомісячно та на утримання дітей: доньок ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у розмірі 1/8 частини доходу щомісяця (а.с. 20-21)

Отже, матеріалами справи підтверджено зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів ОСОБА_1

Разом з тим, за положенням ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу.

ОСОБА_1, будучи обізнаним про стягнення з нього щомісячно аліментів у розмірі по 1/6 частині його заробітку (доходу) на утримання доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6, самостійно звернувся до роботодавця із заявою про утримання з нього аліментів на утримання дружини ОСОБА_4 до досягнення доньками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 трирічного віку (а.с. 20).

Тобто, ОСОБА_1, надаючи свою згоду на стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_4 у розмірі 1/24 частини з усіх видів його доходів, усвідомлював та розумів про стягнення з нього аліментів на утримання ще двох неповнолітніх дітей на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2009 року та трьох малолітніх дітей на підставі його особистої заяви, а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що перебування на утриманні у ОСОБА_1 дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років, не можна визнати тією обставиною, яка призвела до суттєвої зміни матеріального стану платника аліментів, оскільки такі зміни відбулися за його погодженням.

Таким чином, на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду, ОСОБА_1 міг надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, у вигляді 1/10 частини від усіх видів заробітку на кожну дитину щомісяця, що враховуючи той факт, що ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_11 року досягла повноліття, не порушує права трьох його інших малолітніх доньок ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на належне утримання.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, на підставі п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, та ухвалює нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог, яким зменшує розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 02 листопада 2009 року, з 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, до 1/10 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що витрати, які понесла ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не є додатковими витратами, оскільки нею не надано доказів на підтвердження наявності особливих обставин, що спричинили чи могли спричинити додаткові витрати на дітей в сумі 22 039,62 грн., які ОСОБА_1 в добровільному порядку не відшкодовує.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в цій частині, названих вимог закону не дотримався.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Участь у додаткових витратах на дитину є обов'язком, а не правом батька (матері), незалежно від сплати аліментів.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

При вирішенні позову суд, у відповідності з вимогами ст. 185 СК України, не в повному обсязі врахував всі обставини справи та прийшов до помилкового висновку, що всі понесені ОСОБА_2 витрати не зумовлені винятковими обставинами, та складаються з витрат, що забезпечують нормальний розвиток дитини відповідного віку.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_6 навчалася у КПМНЗ «Криворізька міська школа мистецтв №1» на хореографічному відділенні, а неповнолітня ОСОБА_5 проходила навчання в Школі комп'ютерної майстерності, що свідчить про наявність у них певних здібностей, розвиток яких слід віднести до особливих обставин, які є підставою для стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 сплачено за навчання доньки ОСОБА_6 в музичній школі грошові кошти у розмірі 370,00 грн., а за навчання доньки ОСОБА_5 в Школі комп'ютерної майстерності - 10 960,00 грн., що підтверджено копіями чеків, долученими до позову (а.с. 76- зворот, 79).

Крім того, ОСОБА_5 була слухачкою курсів підготовки до вступу до вищих навчальних закладів у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет», які проходили на платній основі та оплата яких становить 3 330,00 грн.(а.с. 80-83), здавала пробне тестування з зовнішнього незалежного оцінювання з математики та української мови та літератури, які проводилися на платній основі та оплата яких становить 258,00 грн.(а.с. 122), а також вступила до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» та за перший рік навчання ОСОБА_2 сплачено грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн. (а.с. 118), що підтверджено копіями чеків, долученими до позову.

Також, ОСОБА_5 та Вероніка проходили обстеження у офтальмологічній клініці «ВАШ ЗІР» та ОСОБА_2 було понесено додаткові витрати на огляд лікаря, придбання ліків та лінз на загальну суму 1 312,00 грн., що підтверджено копіями чеків, долученими до позову (а.с. 66-75).

Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1/2 вартості понесених додаткових витрат на навчання та лікування дітей, а саме в розмірі 12 100,00 грн.

Що стосується інших вимог позивача ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дітей (придбання канцелярських товарів, одягу, взуття та галантерейних виробів), то, на думку колегії суддів вони не підлягають задоволенню, оскільки не входять до переліку додаткових витрат, визначених ст. 185 СК України, і ці витрати покриваються за рахунок сплати аліментів.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів скасовує рішення суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та приймає нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частин 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися професійною правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України і у разі часткового задоволення позову судові витрати щодо сплати правничої допомоги покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладено колегія суддів, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значення справи для ОСОБА_2, дійшла висновку про наявність правових підстав для відшкодування витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу пропорційно до відхилених позовних вимог ОСОБА_1 та задоволених зустрічних позовних вимог, тобто у розмірі 3 300,00 грн., розрахунок яких підтверджено належними доказами (а.с. 126-128).

Крім того, з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн., оскільки, ОСОБА_2 при зверненні до суду із зустрічним позовом судовий збір не сплачувала, як така, що звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2009 року по цивільній справі №2-3976/09 на користь відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 на кожну дитину, щомісячно, до 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 на кожну дитину щомісячно, на утримання дітей і до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дітей - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 12 100 (дванадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі понесені на правову допомогу у розмірі 3 300 (три тисячі триста) гривень 00 (нуль) копійок.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: