ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 744/644/18

Головуючий у першій інстанції - Смага С.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/109/18

ЧЕРНІГІВСЬКІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

за участі: представника позивача - Рожка С.М.

сторони:

позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Семенівського районного суду Чернігівської області у складі судді Смаги С.В. від 03 липня 2018 року, місце ухвалення м.Семенівка, дата складання повного тексту рішення 09 липня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 16 027 грн. 19 коп. Вимоги заявленого позову публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.01.2007 року, ОСОБА_3 було надано кредит у розмірі 3 805 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ОСОБА_3 порушила умови укладеного із позивачем договору, внаслідок чого станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість за вказаним договором у розмірі 16 027 грн. 19 коп., яка складається із наступного: 3 333 грн. 15 коп. - заборгованість за кредитом, 9 921 грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 533 грн. 18 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 739 грн. 39 коп. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь із відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 03.07.2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим, ухваленим без дотримання норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строків позовної давності є необґрунтованим, помилковим та таким, що не узгоджується із фактичними обставинами справи. Доводи апеляційної скарги стверджують, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній, і вона дійсна до останнього календарного дня місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту у повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору або після несплати чергового платежу. Доводи апеляційної скарги вказують, що при розгляді даного спору по суті суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що відповідач отримала карту НОМЕР_1 зі строком дії до 12/15, тобто до 31.12.2015 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що із виписки по рахунку клієнта вбачається, що відповідач користувалась даною картою, знімала кошти з банкоматів, проводила оплату в магазинах, і вказані операції є неможливими без фізичного пред'явлення кредитної картки. Доводи апеляційної скарги стверджують, що у даному випадку перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з 31.12.2015 року, і за даних обставин позивачем подано позовну заяву в межах строку позовної давності, а саме, 03.05.2018 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Рожко С.М. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.106,107,124,125), не з'явилась. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що між позивачем та відповідачем 09.01.2007 року було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 805 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому позивачем 09.01.2007 року була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.9,10-15).

Судом в ході розгляду даної справи встановлено, що уклавши із позивачем вказаний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_3 порушувала зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості.

Як вбачається із наданого позивачем суду розрахунку заборгованості відповідача за договором №б/н від 09.01.2007 року (а.с.5-8), у зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 умов укладеного із банком договору, станом на 31.03.2018 року сума заборгованості відповідача перед банком становить 16 027 грн. 19 коп., яка складається із наступного: 3 333 грн. 15 коп. - заборгованість за кредитом, 9 921 грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 533 грн. 18 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 739 грн. 39 коп. - штраф (процентна складова).

У судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача адвокат ОСОБА_4 просив суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності, відмовивши при цьому у задоволенні вимог заявленого позову.

Відмовляючи у задоволенні вимог позову, суд першої інстанції з врахуванням заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, виходив із того, що оскільки останній платіж відповідачем за укладеним між сторонами спору договором було здійснено 20.05.2014 року, а до суду першої інстанції із даним позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось 03.05.2018 року, тобто, з пропуском строку позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом. За даних обставин суд першої інстанції вважав за необхідне застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, оскільки позовна давність для стягнення заборгованості відповідача за кредитом сплинула після 20.05.2017 року.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що вказаний висновок суду першої інстанції не узгоджується із фактичними обставинам справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Як встановлено в ході судового розгляду даної справи, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.5-8), відповідачем ОСОБА_3 умови укладеного з банком кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків не виконувались, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року утворилась загальна заборгованість у розмірі 16 027 грн. 19 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Відповідно до приписів статей: 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ч.1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Частина 1 статті 261 ЦК України, яка регламентує початок перебігу позовної давності, зазначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи із положень статті 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Необхідно зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції при розгляді вимог заявленого позову належним чином не перевірив строк дії кредитної картки відповідача, а також не дослідив наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача, який міститься у матеріалах справи.

Як вбачається із матеріалів справи, датою укладення між сторонами даного спору договору про надання банківських послуг є 09.01.2007 року. 09.01.2007 року відповідачем була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.9). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, банк видав клієнту картку, її вид визначено у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування та заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Факт отримання кредитної картки відповідачем не заперечується. Згідно з п.3.1.1. Умов та Правил, картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні картки, включно. Матеріалами справи підтверджується (а.с.95,96), що ОСОБА_3 позивачем були надані наступні кредитні картки: номер картки НОМЕР_2, дата відкриття 09.01.2007, строк дії 12/11; номер картки НОМЕР_1, дата відкриття 13.03.2012, строк дії 12/15.

Згідно приписів ч.5 статті 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається із матеріалів справи, з даним позовом до суду першої інстанції позивач звернувся 03.05.2018 року (а.с.26). Приймаючи до уваги вищенаведене, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом у межах трирічного строку позовної давності (12/15 р. + 3 р. = 12/18 р.), оскільки строк дії картки номер НОМЕР_1, дата відкриття 13.03.2012, становить 12/15 р.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що оскільки позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості із відповідача поза межами строків позовної давності, а саме 03.05.2018 року, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним між сторонами спору договором задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведені документально підтверджені фактичні обставини справи та приймаючи до уваги ту обставину, що до суду першої інстанції з даним позовом банк звернувся 03.05.2018 року, тобто, в межах строку позовної давності, апеляційний суд приходить до висновку, що є обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції про звернення позивача з даним позовом до суду поза межами строків позовної даності не узгоджується із фактичними обставинами даної справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Вирішуючи вимоги заявленого позову по суті, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Приймаючи до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_3 (а.с.111-122), апеляційний суд вважає за необхідне позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту 4 850 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят) грн. 27 коп., з яких: 3 333 грн. 15 коп. - заборгованість за кредитом; 809 грн. 96 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 03 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 207 грн. 16 коп. - штраф (процентна складова, 5%). У задоволенні іншої частини позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 апеляційний суд вважає за необхідне відмовити.

При цьому необхідно зазначити, що заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 809 грн. 96 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 03 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року. Вирішуючи вимоги заявленого позову у вказаній частині, апеляційний суд відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №751/10579/16-ц, відповідно до якого проценти за кредитом не підлягають нарахуванню поза межами строку дії банківської картки.

У задоволенні вимог заявленого позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1 533 грн. 18 коп. заборгованості за пенею, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити, виходячи із наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню. При цьому рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 03.07.2018 року підлягає скасуванню. За даних обставин апеляційний суд на підставі приписів п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376 ЦПК України вважає за необхідне прийняти постанову по суті вимог заявленого позову, якою позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту 4 850 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят) грн. 27 коп., з яких: 3 333 грн. 15 коп. - заборгованість за кредитом; 809 грн. 96 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 03 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 207 грн. 16 коп. - штраф (процентна складова, 5%). У задоволенні іншої частини позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 апеляційний суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до приписів ч.1, ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 321 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.1,54) понесених судових витрат по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій. Розрахунок наступний: 1 762 грн. - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви (а.с.1) х 30% (судом задоволено вимоги заявленого позову) = 528 грн.60 коп.; 2 643 грн. - сума сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги х 30% (судом задоволено вимоги апеляційної скарги) = 792 грн. 90 коп.; 528 грн. 60 коп. + 792 грн. 90 коп. = 1 321 грн. 50 коп.

Керуючись статтями: 629 ЦК України, статтями: 141, 367, 368, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту 4 850 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят) грн. 27 коп., з яких: 3 333 грн. 15 коп. - заборгованість за кредитом; 809 грн. 96 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 03 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 207 грн. 16 коп. - штраф (процентна складова, 5%).

У задоволенні іншої частини позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 321 (одну тисячу триста двадцять одну) грн. 50 коп. в рахунок вішкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 26.11.2018 року.

Головуючий: Судді: