КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/6413/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2523/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Бондаренко О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ГТВ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ГТВ» (надалі - ТОВ «ІНТЕР-ГТВ») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Зазначав, що у відповідності до заяви від 01 лютого 2018 року, наказом № 8-к від 05 лютого 2018 року його було звільнено з посади начальника юридичного відділу ТОВ «ІНТЕР - ГТВ», на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, проте всупереч вимогам ч. 1 ст. 47, ч.1 ст. 83 КЗпП України відповідачем не було виплачено в день його звільнення з роботи усі належні до виплати кошти, в розмірі 44810 грн. 86 коп., а вказана сума заборгованості була виплачена відповідачем в примусовому порядку на підставі судового наказу виданого Білоцерківським міськрайонний судом Київської області від 16 лютого 2018 року у справі № 357/1590/18, в повному обсязі - 28 березня 2018 року.

Посилаючись на те, що враховуючи положення ч. 1 ст. 233 КЗпП України встановлений тримісячний строк для звернення до суду не пропущено, оскільки повний розрахунок відповідач, згідно виписки з особового рахунку, виданого філією Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» за період з 01 лютого 2018 року по 31 березня 2018 року, фактично здійснив 28 березня 2018 року, відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України позивач просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 05 лютого 2018 року по 28 березня 2018 року, в розмірі 22056 грн. 72 коп., без відрахування сум відповідних платежів до бюджету та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку, але не більше ніж за один місяць.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року позов задоволено частково. Стягнути з ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 лютого 2018 року до 28 березня 2018 року, в розмірі 11397 грн. 08 коп. Стягнуто з ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та постановити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в рішенні суду першої інстанції не зазначено будь яких мотивів, щодо відхилення доказів наведених позивачем у розрахунку до позовної заяви з приводу стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку на суму 22 056 грн. 72 коп. при звільнені з 05 лютого 2018 року по день фактичного розрахунку - 28 березня 2018 року з урахуванням часткового погашення по день фактичного розрахунку.

Також зазначено, що районним судом неправильно обчислено середньоденний заробіток позивача. Так, не правильновказана кількість робочих днів у грудні 2017 року - 21 день, остільки згідно з графіком роботи підприємства, встановленим з дотриманням вимог законодавства, кількість робочих днів у грудні 2017 року - 20 робочих днів (введення святкового дня 25 грудня - Різдво Христове). Окрім цього, ділення середньомісячного заробітку, встановленого за довідкою № 24/49 від 07 лютого 2018 року, на число робочих днів за два місяці (42 робочі дні) замість відповідної середньомісячної кількості робочих днів за цей самий період, а саме 20,5 дня, призвело до заниження у два рази позовних вимог позивача щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку та відповідно явилось порушенням норм матеріального права.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу задовольнити.

Про день і час учасники судового розгляду справи повідомлені належно, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників судового розгляду справи.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із ТОВ «ІНТЕР - ГТВ», з якого наказом № 8-к від 05 лютого 2018 року був звільнений з посади начальника юридичного відділу, на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується матеріалами справи (а.с.4).

З довідки № 24/49 від 07 лютого 2018 року, виданої ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» вбачається, що ОСОБА_2 звільнений з підприємства з 05 лютого 2018 року згідно наказу № 8-к від 05 лютого 2018 року, його середньомісячний заробіток за останні два місяці перед звільненням складає 13269 грн. 60 коп., загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати становить 44810 грн. 86 коп. та складається з: заробітної плати за грудень 2017 року - 8594 грн. 51 коп., заробітної плати за січень 2018 року - 7813 грн. 24 коп. та компенсації при звільненні, в сумі 28403 грн. 11 коп. (а.с.5).

Встановлено, що повний розрахунок з позивачем ТОВ «Інтер-ГТВ» було здійснено лише 28 березня 2018 року.

Задовольняючи позов частково, районний суд виходив з доведеності порушення відповідачем вимог закону щодо проведення повного розрахунку у день звільнення та того, що його середньоденна заробітна плата складає 316 грн. 58 коп.

Між тим, з такими висновками районного суду у повній мірі погодитися неможливо, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Згідно п.п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08 лютого 1995 року № 100 (зі змінами та доповненнями), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Факт затримки розрахунку при звільненні, за період з 05 лютого 2018 року по 28 березня 2018 року, відповідачем не спростовано та, зокрема, підтверджується змістом довідки № 24/49 від 07 лютого 2018 року (а.с.5).

Враховуючи, що кількість робочих днів у грудні 2017 року складає 20 днів, у січні 2018 року - 21 день, середньоденна заробітна плата становить не 316 грн. 58 коп., а 323 грн. 65 коп.

Отже, судом першої інстанції допущено арифметичну помилку під час визначення середньоденної заробітної плати.

За таких обставин, остільки повний розрахунок із позивачем було здійснено 28 березня 2018 року, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 лютого 2018 року до 28 березня 2018 року складає 11651 грн. 40 коп., а не 11397 грн. 08 коп. як визначив районний суд (323,65*36=11651,4).

Враховуючи наявні у справі докази, у їх сукупності, межі розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та зміну рішення районного суду шляхом збільшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при його звільненні за період з 05 лютого 2018 року до 28 березня 2018 року, що підлягає стягненню на його користь, з 11397 грн. 08 коп. до 11651 грн. 40 коп.

В решті рішення суду першої інстанціїслід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року змінити в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ГТВ» на користь ОСОБА_2 за період з 05 лютого 2018 року до 28 березня 2018 року шляхом збільшення з 11397 грн. 08 коп. на 11651 грн. 40 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: