Справа № 446/872/17 Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/811/933/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні апелянта ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області в складі судді Бакай І.А. від 18 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Жовтанецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 18 липня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на земельну ділянку загальною площею 1,06 га, яка знаходиться на території Великоколоднівської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року та на 1/2 частки в житловому будинку АДРЕСА_1, який позначений в технічній документації під літерою «А-1» та складається з двох житлових кімнат, двох коридорів, кухні, підсобного приміщення і кладової. Всього по будинку загальна площа 72,3 м. кв., з яких 38,6 м.кв. житлова, 33,7 м.кв. площа підсобних приміщень.

Дане рішення оскаржили ОСОБА_2 та ОСОБА_5

В своїй апеляційній скарзі з уточненнями до неї просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 Вважають рішення незаконним, таким, що постановлено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що ОСОБА_6 - колишній чоловік їх рідної сестри ОСОБА_3, яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач ОСОБА_4 - колишня дружина померлого ОСОБА_6, з яким вона перебувала у шлюбі з 1996 року та розірвала шлюб за рішенням суду від 17.06.2010 року. Зазначають, що суд не зазначив з яких саме передбачених законом підстав позивач звернулася до суду. Вказують на те, що в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса, або уповноваженої особи сільської ради ОСОБА_4 в оформленні права на спадщину. Зазначають, що у Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_6 28.01.2016 року, а позивач звернулася до суду з вказаним позовом в липні 2017 року, тобто тоді, коли спадкова справа вже була заведена. Крім цього, зазначають, що судом не з'ясовано кола спадкоємців після смерті ОСОБА_6, не залучено їх до справи та не витребувано спадкову справу, а позивачем не надано суду документів, які б свідчили про наявність відмови у вчиненні нотаріальної дії та доказів того, що вона є дійсно спадкоємцем померлого будь-якої черги та з яких підстав.

В судове засідання представник відповідача та апелянт ОСОБА_5 не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що від апелянта ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 та її представника на підтримання скарги, позивача - в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги та відзиву на неї, а також пояснень учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 224 ЦПК України, ст.ст. 328-330,1258, 1273, 1276 ЦК України та задовольняючи позов, виходив з того, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1. За життя вона заповіту не складав. Як вбачається з матеріалів справи за життя ОСОБА_6 належала земельна ділянка площею 1,06 га, яка знаходиться на території Великоколоднівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/2 частки в житловому будинку № АДРЕСА_1, який позначений в технічній документації під літерою «А-1» та складається з двох житлових кімнат, двох коридорів, кухні, підсобного приміщення і кладової. Всього по будинку загальна площа 72,3 м. кв., з яких 38,6 м.кв. житлова, 33,7 м.кв. площа підсобних приміщень. У зв'язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог закону, а обставини, які суд вважав встановленими - не доведені.

ОСОБА_4 звернулася в суд із вищевказаним позовом до Жовтанецької територіальної об'єднаної громади (судом першої інстанції відповідачем вказано Жовтанецьку сільську раду) в якому просила: визнати за нею як спадкоємцем за законом першої черги право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, а саме: на 1/2 частку в житловому будинку АДРЕСА_1, який позначений в технічній документації під літерою «А-1» та складається з двох житлових кімнат, двох коридорів, кухні, підсобного приміщення і кладової. Всього по будинку загальна площа 72,3 м. кв., з яких 38,6 м.кв. житлова, 33,7 м.кв. площа підсобних приміщень; земельну ділянку площею 1,06 га, яка знаходиться на території Великоколоднівської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позову вказувала про те, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вона з 20.11.1996 року по час смерті проживала зі спадкодавцем у спірному будинку у якому проживає і зараз. Інші спадкоємці першої черги на майно не претендують, оскільки вона є єдиним спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Також, відповідно до ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Крім цього, відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, і матеріалів, що долучені до апеляційної скарги та учасниками справи не оспорено, - ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_7, якому за життя належала спірна ? частина житловому будинку АДРЕСА_1, а також сертифікат на право власності на землю (середню земельну частку) Серія НОМЕР_2 про передачу йому у приватну власність земельної ділянки 1,06 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території Великоколоднівської сільської ради народних депутатів.

Позивач є колишньою дружиною померлого та шлюб між ними було розірвано рішенням Кам'янка-Бузького районного суду від 26.02.2010 року, про що видано свідоцтво від 17.05.2013 року.

За позивачем як і за померлим за рішенням Кам'янка-бузького районного суду Львівської області від 17.06.2010 року у справі №2-1318/10 було визнано право власності по ? частині на спірний будинок.

Що стосується даного спору про визнання права власності на спадкове майно, то у такому відповідачами слід вважати повинні бути спадкоємці, які прийняли спадщину. У випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, що беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). Разом з тим і суд зобов'язаний роз'яснити позивачу наслідки подання позову до неналежного відповідача (відповідачів) та його право подати клопотання про залучення належного, заміни неналежного належним, залучення співвідповідача, тощо. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов'язків, інетресів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов'язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції вказаних вимог закону не дотримано. Так судом питання прийняття спадини після смерті ОСОБА_7 не вирішувалось; особи, які прийняли спадщину після його смерті не встановлювались; на обговорення вказане питання не ставилось та, зокрема, позивачу таке питання (з'ясування належних відповідачів у даній справі) не роз'яснювалось; її право на залучення належного відповідача, співвідповідача, теж, не роз'яснювалось і відповідно позивач такого права не реалізовувала у спосіб залучення належних відповідачів (співвідповідачів) чи відмову у залученні таких із настанням відповідних наслідків, про що вона повинна була бути поінформованою судом.

Також, як вбачається із апеляційної скарги та матеріалів доданих до неї, - спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв його син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 від першого шлюбу з ОСОБА_9 (укладений 22.07.1972 року), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Так, за його заявою відкрито спадкову справу Кам'янка-Бузькою державною нотаріальною конторою 28.01.2016 року.

Однак прийнявши спадщину після смерті батька ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Спадщину після його смерті прийняли апелянти ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - сестри померлої матері ОСОБА_8 - ОСОБА_9, його тітки, спадкоємці померлого третьої черги, за заявами яких 16.09.2016 року відкрито спадкову справу Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою.

Без їх (апелянтів) залучення до участі у справі, які мають намір успадкувати спірне майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 - що є спадкоємцем ОСОБА_6 та визнання права власності на спірні об'єкти нерухомості за позивачем відповідно прямо впливає на їх права та інтереси, оскільки змінює такі та призводить до нових наслідків, - суд не взмозі був давати оцінку підставам та предмету позову та виносити рішення по суті такого спору, оскільки без залучення належного відповідача (відповідачів, співвідповідача) на права та обов'язки якого впливатиме таке судове рішення, - суд вирішувати питання про задоволення позову не взмозі.

Зважаючи на вказане, неможливість залучення згаданих співвідповідачів (спадкоємців, що претендують на спірне майно) на стадії апеляційного розгляду чи направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання таких вимог закону судом першої інстанції та істотність такого процесуального порушення, що впливає на вирішення спору вцілому, - колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на вказане апеляційну скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 18 липня 2017 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до Жовтанецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 2890,84 грн. сплаченого нею судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 770,89 грн. недоплаченого судового збору при подання позовної заяви.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра