Справа № 636 / 4391 / 18
№ 2 / 636 / 2175 / 2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернулася в інтересах ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3, в якому просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: м. Чугуїв, вул. Харківська, буд. 191, Харківської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок, який розташований за адресою: м. Чугуїв, вул. Харківська, буд. 191, Харківської області. Оскільки ОСОБА_3 більше року в будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі в спільному побуті, при цьому у нього з відповідачем немає жодних домовленостей з приводу користування належним йому будинком, вона вважається такою, що втратила це право.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, до канцелярії суду від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність (а.с. 29).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином та своєчасно, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки та інших матеріалів справи (а.с. 28), про причини неявки суд не сповістила, заяву про розгляд справи без її участі та відзиву на позов суду не надала.

Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи без його участі, а також те, що відповідачем не надано без поважних причин в установлений судом строк відзиву на позовну заяву, суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність незявившихся осіб та вирішити справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Чугуїв, вул. Харківська, буд. 191, Харківської області, що підтверджується договором дарування від 17.03.2009 року, реєстровий № 321, зареєстрованим в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстровий № 777 (а.с. 8).

Згідно будинкової книги за вище зазначеною адресою зареєстрована ОСОБА_3 (а.с. 15-16).

Відповідач в даному житловому будинку фактично не проживає, що підтверджується довідкою форма № 9 від 08.10.2018 року, виданою Головою вуличного комітету № 28 Чугуївської міської ради Харківської області, за підписами сусідів позивача (а.с. 10).

Відповідач зареєстрована у вказаному житловому будинку, але більше року у будинку не проживає, її речей у даному житловому будинку немає; однак на відповідача продовжують нараховуватися комунальні платежі, які позивач вимушений сплачувати самостійно, участі в поліпшенні стану житлового будинку за весь час реєстрації відповідача за вказаною адресою остання не брала, позивач самостійно утримує відповідний житловий будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Той факт, що за адресою будинку, який належить позивачу, зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обовязків.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Таким чином, оскільки відповідач фактично в житловому будинку позивача не проживає, не здійснює оплату за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та, враховуючи те, що у позивача з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному житловому будинку, відповідач вважається такою, що втратила право користування житловим будинком.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 /цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Тобто, умовою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є не проживання особи протягом певного часу.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органів реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 178, 223, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, буд. 191.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя