Провадження № 2/520/2373/18
21.11.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. В матеріалах справи наявна заява представника позивача - ОСОБА_4 від 01 жовтня 2018 року про розгляд справи за відсутності представника банку, зазначивши що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Як встановлено у судовому засіданні, 26 лютого 2008 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (надалі - позивач) та ОСОБА_2 (надалі - відповідач). Був укладений кредитний договір №05/02/2008/840-К/231, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 198 120 (сто девяносто вісім тисяч сто двадцять) доларів США, строком до 25 лютого 2033 р., зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі.
Відповідно до положень зазначеного кредитного договору, відповідач зобовязався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки у встановлені строки.
Згідно з пунктом 1.2. кредитного договору позичальник зобовязався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі та у відповідності до пункту 4.3. кредитного договору забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів у встановлені договором термін. Термін та порядок сплати кредиту та процентів встановлені пунктом 3.1. - 3.5. кредитного договору, згідно з якими відповідач зобовязався кожного місяця сплачувати встановлені мінімальні суми по погашенню кредиту.
Відповідно до кредитного договору, кредит, наданий банком, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, установленому законодавством України.
Згідно з положенням пункту 4.2.3. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.
Однак, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредитом відповідачем не дотримано.
Відповідно до п. 5.2. у випадку прострочення строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.
Відповідно до п. 5.3 у разі порушення позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п.п. 4.3.3. та 4.3.4. договору, позичальник зобовязаний сплатити штраф банку у розмірі 10% (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. Договору, за кожен випадок.
Згідно п. 7.3. кредитного договору сторони керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 (десяти) років.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в розмірі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, крім того згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Проте, з тексту позовної заяви вбачається, що розмір заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед позивачем ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором №05/02/2008/840-К/231 від 26 лютого 2008 року, станом на 01 червня 2017р., складає 433061,40 доларів США, що дорівнює еквіваленту 11 393 990,51 гривень (одинадцять мільйонів триста девяносто три тисячі девятсот девяносто гривень) 51 копійка, з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 196 122,09 доларів США (еквівалент - 5 160 037,89 гривень); - заборгованість по сплаті відсотків 236 939,31 доларів США, (еквівалент - 6 233 952,62 гривень).
Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, який наявний в матеріалах справи, загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №05/02/2008/840-К/231 від 26 лютого 2008 року, станом на 01 червня 2017р. складає 523 341, 61 доларів США, що еквівалентно 13 769 293 (тринадцять мільйонів сімсот шістдесят девять тисяч двісті девяносто три) гривні 08 копійок.
Слід зазначити, що суд неодноразово пропонував позивачу надати суду детальний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором на підтвердження заявлених позовних вимог.
Так, у судовому засіданні 03 квітня 2018 року, ухвалою суду на місці, явку представника позивача ПАТ КБ «Надра» до суду визнано обовязковою для надання до суду детального розрахунку заборгованості, але у судове засідання представник позивача не зявився, у звязку з чим, судом було надіслано на адресу позивача лист з проханням забезпечити явку представника банку до суду та надати розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_2, що було проігноровано позивачем.
У подальшому до судових засідань представник позивача також не зявлявся, надавав заяви про відкладання слухання справи та надання можливості надати до суду уточнення до позовних вимог, проте будь-яких уточнень, розрахунків до теперішнього часу до суду не надійшло.
Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутній будь - який належний розрахунок заборгованості, на обґрунтування заявлених позивачем позовних вимог, а тому приходить до висновку, що позивачем не доведено розмір та період заборгованості за кредитним договором, яка підлягала б стягненню з відповідача.
Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено невідповідність наданих позивачем доказів.
За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тобто, без належних доказів лише на припущеннях рішення суду не може ґрунтуватись і оскільки на вимогу суду щодо надання до суду детального розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором, позивач вказаних документів не надав, суд вважає, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,12,13,18,76,81,211,247,258,259,273,280-282,353,354 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.