Справа № 485/1431/18
Провадження № 2/485/637/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. У заяві зазначила, що в 2018 році відповідач позичила в неї 300 доларів США, які зобов"язався повернути до 22 квітня 2018 року, що підтверджується письмовою розпискою. В строк відповідачка добровільно борг не повернула, а тому, просить стягнути з неї вказану суму боргу у гривневому еквіваленті по курсу 26,23 грн. за 1 долар США станом на 03 липня 2018 року, що становить 7869 грн., а також судові витрати.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач надала письмову заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю (вх.7416/18-вх від 26.11.2018р.).

Відповідач подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнала, просить справу слухати в її відсутність (вх.7414/18-вх від 26.11.2018р.).

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків.

Між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики. Відповідно ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або кількість речей того ж роду і якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається розписки від 22 квітня 2018 року ОСОБА_2 взяла у позивачки в борг 300 доларів США, еквівалент 7869 грн., які зобов"язалася повернути до 22 квітня 2018 року. На підтвердження факту укладення договору позики та факту передачі грошової суми позичальнику позивачка представила суду оригінал розписки, який залучено у матеріали справи.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У встановлений договором позики строк - 22 квітня 2018 року, заборговану суму у розмірі 300 доларів США відповідачка позивачці не повернула.

Станом на 03 липня 2018 року сума боргу у гривневому еквіваленті по курсу 26,23 грн. за 1 долар США становить 7869,00грн.

Матеріали справи не містять відомостей про повернення суми позики, відповідачка позов визнала.

Враховуючи вище зазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн., з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, - 7869,00грн. (сім тисяч вісімсот шістдесят дев"ять грн. 00коп.) боргу за договором позики від 22 квітня 2018 року. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, витрати на сплату судового збору в сумі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.).

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, з державного бюджету судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.), сплачений відповідно до квитанції №9 від 10 вересня 2018 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 26.11.2018 р.

Суддя