Справа № 496/2809/18
Провадження № 2-о/496/128/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.

представника заявниці - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Граденицька сільська рада Біляївського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом з ОСОБА_3 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її бабуся ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 1,98 га, що розташована на території Граденицькоїсільської ради Біляївського району Одеської області, мас. №32, діл. №11, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона являється єдиним спадкоємець після смерті бабусі, так як її батько - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за життя не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 Вона звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом №5523/02-31 від 30.11.2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись для суду, так як вона пропустила строк для прийняття спадщини та не надала докази про фактичне прийняття спадщини після смерті бабусі. Позивачка вказує, що вона фактично прийняла спадщину після смерті бабусі, так як постійно проживала разом з нею до дня її смерті, вела спільне господарство, доглядала за нею, та фактично вступила в управління майном. У теперішній час їй необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з чим вона звернулась з даною заявою до суду.

Представник заявниці в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав. При цьому пояснив, що у 2000 році заявниця переїхала до своєї бабусі, щоб доглядати її. Вони вели спільне господарство та заявниця піклувалася про свою бабусю.

Представник заінтересованої особи - Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області всудове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином.

Вислухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_1 (а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 1,98 га, що розташована на території Граденицькоїсільської ради Біляївського району Одеської області, мас. №32, діл. №11, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_2 (а.с.18).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с.8) вбачається, що заявниця є донькою ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4) (а.с.10).

В свою чергу ОСОБА_4 був сином ОСОБА_5 та ОСОБА_3, таким чином заявниця є онукою померлої ОСОБА_3, тобто являється спадкоємцем за законом.

Після смерті бабусі заявниця, як спадкоємець за законом, звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом №5523/02-31 від 30.11.2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись для суду, так як вона пропустила строк для прийняття спадщини та не надала докази про фактичне прийняття спадщини після смерті бабусі (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_3, так як постійно проживала разом з нею до дня її смерті в с. Градениці по вул. Польовій, буд. №74 Біляївського району Одеської області, вела з померлою спільне господарство, сплачувала усі подати, збори, платежі, охороняла спадкове майно, проводила поточний ремонт, що підтверджується довідкою виконкому Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області №391 від 06 липня 2018 року (а.с.13).

Відповідно до довідки виконкому Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області №1922 від 08 вересня 2017 року, ОСОБА_3 згідно запису в погосподарській книзі була зареєстрована та проживала по день смерті 28.03.2006 року за адресою: АДРЕСА_1. На даній житловій площі на день смерті ОСОБА_3 проживала ОСОБА_2, 1978 року народження (а.с.12).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що з 2000 року ОСОБА_2 постійно проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 по день смерті останньої, вони вели спільне господарство, заявниця піклувалась про свою бабусю, а після смерті ОСОБА_3 заявниця стала проживати з чоловіком поАДРЕСА_2

Встановлення факту заявниці необхідно для оформлення права на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що усудовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно проживали з 2000 року до дня смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

З урахуванням викладеного суд вважає, що заява ОСОБА_2 законна, обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1221, 1264, 1268 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Граденицька сільська рада Біляївського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_5, виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 28.03.1996 року, з ОСОБА_3,з 2000 року до дня смерті ОСОБА_3, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Л.О. Пендюра