У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м.Рівне Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ПрАТ «Рівнеазот» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу за наступних підстав.

Згідно п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В порушення вищевказаних вимог, подавши до суду заяву про видачу судового наказу, представник заявника не оплатила її судовим збором за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно п.4-1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір в розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

Згідно приписів ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, передбачений ст.117 КЗпП України середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільнені є мірою відповідальності роботодавця за несвоєчасну виплату заробітної плати, а тому до складу заробітної плати не входить.

Тому посилання представника заявника ОСОБА_1 на п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору є безпідставним, оскільки дана норма Закону не звільняє заявника від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку при подачі заяви про видачу судового наказу до суду, заявник зобов»язаний сплатити судовий збір у розмірі 176,20 грн. - 0,1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України судді відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що представнику заявника ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ПрАТ «Рівнеазот» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів, слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163, 165,166 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним Кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3