Справа № 496/1071/18
Провадження № 2/496/870/18
16 листопада 2018 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пендюри Л.О.
за участю секретаря Богдан Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні 22/100 частинами житлового будинку,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідачку не чинити йому перешкоди у реалізації прав власності, шляхом звільнення нею 22/100 часток у житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: вул. Кірова, №67, с. Усатове Біляївського району Одеської області.
Свої вимоги мотивує тим, що він знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.11.2016 було розірвано. За час шлюбу вони проживали у житловому будинку, що розташований по вул. Кірова, №67 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, 22/100 частини якого належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Інша частина зазначеного житлового будинку належить його родичам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Після розірвання шлюбу він звернувся до відповідачки з вимогою звільнити житловий будинок, в якому вона не зареєстрована, однак остання почала чинити йому перешкоди у володінні належним йому майном, а саме не пускає його до будинку, чим порушує його права, а тому він змушений звернутись з даним позовом до суду.
Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про день розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу належить 22/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: вул. Кірова, буд. №67, с. Усатове Біляївського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01.11.2006 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_5 та витягу з державного реєстру правочинів №3103460 від 01.11.2006 року (а.с.8, 9).
З матеріалів справи вбачається, що з 03.01.2005 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.11.2016 року було розірвано (а.с.7).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області №720 від 21.03.2018 року, позивач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. До складу сімї входять і проживають з ним: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).
Згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 29.03.2018 року відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19).
З акту, складеного ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_8, ОСОБА_9, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_6, вбачається, що відповідачка проживає без реєстрації у 22/100 частині будинку по вул. Церковній, буд. №67 в с. Усатове Біляївського району Одеської області та чинить перешкоди позивачу ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_7 у користуванні 22/100 частинами зазначеного житлового будинку (а.с.10).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а ч. 1 ст. 319 вказаного Кодексу передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Статтею 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Враховуючи те, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у користуванні своєю власністю, а тому суд вважає можливим зобовязати її не чинити йому перешкоди у користуванні 22/100 частинами зазначеного житлового будинку.
Щодо позовних вимог позивача про звільнення відповідачкою 22/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: вул. Кірова, буд. №67, с. Усатове Біляївського району Одеської області суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а ч. 4 вказаної статті передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Враховуючи те, що відповідачка є колишня дружина позивача, а тому вона має право користуватись 22/100 частинами житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: вул. Кірова, буд. №67, с. Усатове Біляївського району Одеської області.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 156 ЖК УРСР, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні 22/100 частинами житлового будинку задовольнити частково.
Зобовязати ОСОБА_2, паспорт серії СМ 746648, виданий 29.06.2005 року Біляївським РВ в Одеській області, не чинити ОСОБА_1, паспорт серії КК 006455, виданий 14.04.1998 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області, перешкоди у реалізації прав власності, 22/100 частки у житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: вул. Церковна (колишня Кірова), №67, с. Усатове Біляївського району Одеської області.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачкою протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16.11.2018 року.
Суддя Л.О. Пендюра