Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 640/20642/15-ц

провадження № 61-15697св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

Ступак О.В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна»,

треті особи: ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «Фармстандарт-Біолік»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2017 року у складі судді Чередник В. Є. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Кіся П. В., Кружиліної О. А., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна»), треті особи: ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «Фармстандарт-Біолік» (далі - ПАТ «Фармстандарт-Біолік»), про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

В обґрунтування позову зазначено, що 15 серпня 2012 року близько 23 год 55 хв на автодорозі Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_6, та автомобіля марки «ТАТА 613/38», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ПАТ «Фармстандарт-Біолік», під керуванням водія ОСОБА_7

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачі, які були пасажирами автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5, яким керував ОСОБА_6, отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_5, а тому обов'язок із відшкодування шкоди потерпілим у цьому випадку покладено саме на неї, як на особу, яка є власником транспортного засобу і з якою перебував у трудових відносинах ОСОБА_6

Цивільна відповідальність власника ФОП ОСОБА_5 за забезпеченим автомобілем «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 квітня 2012 року № АА/7282833.

Згідно з виданим полісом, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю (на одного потерпілого) встановлено в сумі 100 000,00 грн, а за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50 000,00 грн, строк дії полісу встановлено до 03 квітня 2013 року.

Таким чином, на ПрАТ «СК «Провідна» покладено зобов'язання із здійснення страхової виплати за договором страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи наведене, позивачі, з урахуванням уточнення позовних вимог, просили стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування за майнову та моральну шкоду, завдану потерпілому в розмірі страхової виплати - 100 000,00 грн, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відшкодування за завдану майнову та моральну шкоду потерпілому в розмірі, невідшкодованому за рахунок страхової виплати - 421 415, 49 грн; стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування за завдану майнову та моральну шкоду завдану потерпілому в розмірі страхової виплати - 100 000,00 грн, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 відшкодування за завдану майнову та моральну шкоду у розмірі, невідшкодованому за рахунок страхової виплати - 932 738,68 грн; стягнути з ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2017 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 витрати на лікування в сумі 1 394,51 грн та 5 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 витрати на лікування в сумі 30 259,62 грн та 5 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідальність за шкоду, спричинену позивачам, несе ПрАТ «СК «Провідна», як страховик, у межах страхових сум, визначених умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ОСОБА_5 Г в частині відшкодування, яке перевищує страхові суми, як власника транспортного засобу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що висновки суду є правильними та такими, що відповідають нормам матеріального права, при цьому доводи представника ПрАТ «СК «Провідна» про те, що в цьому випадку позовні вимоги мали бути пред'явлені до ВАТ «УСК «Дженералі Гарант», у якій були застраховані пасажири маршрутного таксі, а саме позивачі у справі, апеляційний суд відхилив та визнав їх необґрунтованими.

У жовтні 2017 року ПрАТ «СК «Провідна» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківськрї області від 30 серпня 2017 року, в якій просило скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПрАТ «СК «Провідна», обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що відповідно до пункту 32.3 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодовує шкоду, заподіяну життю та здоров'ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, оскільки такі особи є застрахованими відповідно до статті 7 Закону України «Про страхування», тобто шкоду, завдану пасажирам транспортного засобу повинна відшкодовувати ВАТ «УСК «Дженералі Гарант».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільну справу передано Верховному Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Верховним судом переглядається рішення судів попередніх інстанцій лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПрАТ «СК «Провідна», оскільки в іншій частині рішення судів не оскаржуються.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 серпня 2012 року близько 23 год 55 хв водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, виконуючи перевезення пасажирів, рухаючись на автодорозі «Київ - Харків - Довжанський» в напрямку м. Полтави, проїжджаючи 139-й км, всупереч вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні небезпеки для руху, яку останній об'єктивно був спроможний виявити, у вигляді автомобіля марки «ТАТА» 613/38 державний номерний знак НОМЕР_2, який не порушуючи Правил дорожнього руху України в дозволеному для цього місці розпочав виконання маневру «розворот» із крайньої лівої смуги для руху, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдана шкода ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були пасажирами автомобіля, керованого ОСОБА_6

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року, який набрав законної сили, ОСОБА_6 визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до кримінальної відповідальності за частиною другою статті 286 КК України.

Цим же вироком суду встановлено, що під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 керував автомобілем марки «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 Водій ОСОБА_6 перебував із ФОП ОСОБА_5 у трудових відносинах.

Цивільна відповідальність власника автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», ФОП ОСОБА_5 застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 квітня 2012 року № АА/7282833.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 28 вересня 2012 року № 157 потерпілий ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження, з ознаками небезпеки для життя у вигляді: забито-рваних ран спини із правої сторони в лопаточній ділянці, оскольчатого перелому середньої третини правого стегна, відриву медіального мищелка правої великогомілкової кістки, оскольчатого перелому лівої малогомілкової та лівої великогомілкової кістки у верхній третині з підвивихом, розриву зовнішньо-бокової зв'язки правого колінного суглобу, закритого уламкового перелому виростків лівої великогомілкової кістки, травматичного шоку другого ступеню, які утворилися від дії тупих твердих та при ударі об такі, деталей салону мікроавтобуса при ДТП.

Згідно із висновком судово-медичної експертизи від 28 вересня 2012 року № 148 потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку та скальпованої рани голови і перелому альвеолярного виростка нижньої щелепи справа, закритого перелому основи п'ятої п'ясної кістки правої кисті та травматичного шоку 1-2 ступеня і після травматичної лівобічної нижньодольової пневмонії, садна нижньопоперекового-куприкового відділу хребта, які утворилися від дії тупих твердих та при ударі об такі, деталей салону мікроавтобуса при ДТП.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України 2004 року вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Чинне законодавство визначає як різні об'єкти страхування, так і різні види страхування, які відповідно мають різне правове регулювання.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ОСЦПВВТЗ) у статті 5 передбачено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Законом України «Про Страхування» у пункт 6 статті 7 передбачено такий вид обов'язкового страхування як особисте страхування від нещасних випадків на транспорті. Указаним законом також визначено одним з видів добровільного страхування -страхування від нещасних випадків.

В свою чергу порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами перевізника визначено в Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (далі - Правила). Ці правила є обов'язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг, автомобільними перевізниками, автомобільними само зайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

Пунктами 48 та 145 зазначених Правил визначено, що під час здійснення регулярних перевезень пасажирський автомобільний перевізник забезпечує в установленому законодавством порядку страхування пасажирів, зобов'язаний здійснювати перевезення пасажирів з квитками і пасажирів, які згідно із законодавством надано пільги щодо плати за проїзд, забезпечувати попередній та поточний продаж квитків, а також здійснювати обов'язкове особисте страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті.

Обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 «Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» із змінами і доповненнями. Обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті поширюється на пасажирів залізничного, морського, внутрішнього водного, автомобільного і електротранспорту, крім внутрішнього міського, під час поїздки або перебування на вокзалі, в порту, на станції, пристані.

Застрахованими вважаються пасажири з моменту оголошення посадки в морське або річкове судно, поїзд, автобус або інший транспортний засіб до моменту завершення поїздки. Страховими випадками є, зокрема, тимчасова втрата застрахованою особою працездатності внаслідок нещасного випадку на транспорті.

Тобто, відповідно до вимог законодавства саме на перевізника покладений обов'язок забезпечувати та здійснювати страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті.

Положення наведених нормативних актів дають підстави для висновку, що застраховані пасажири (з квитками чи без них) можуть претендувати на відшкодування у страховій компанії, і виплата страхового відшкодування має здійснюватися відповідно до Закону України «Про страхування», а не Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у статі 32 якого чітко визначено, що відповідно до цього закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну життю та здоров'ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України «Про страхування».

Як встановлено судами, водій ОСОБА_6, який був за кермом автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів, які мають бути застрахованими від нещасних випадків на транспорті.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій) суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи наведене, ухвалюючи оскаржувані рішення суди належним чином не встановили обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не дослідили усі докази, наявні у справі.

Висновки суду першої інстанції про те, що обов'язок із відшкодування шкоди позивачам не може бути покладено на ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» у порядку, визначеному Положенням про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, з тих підстав, що перевізник не надав позивачам квитки та договір особистого страхування від нещасних випадків на транспорті не набрав чинності, є такими, що зроблені на припущеннях, оскільки зазначені обставини не встановлювалися судом під час розгляду справи, а в матеріалах справи є квиток на автобус № 952423, наданий разом із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_8, який також був пасажиром зазначеного автобуса. Суд апеляційної інстанції невмотивовано відхилив доводи апеляційної скарги щодо цих обставин.

Вирішення питання про те, чи є позивачі застрахованими в розумінні Закону України «Про страхування» та Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 «Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» є визначальним для вирішення цієї справи.

Оскільки судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції в межах наданих йому повноважень не усунув зазначені порушення, а суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій, судові рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПрАТ «СК «Провідна» підлягають скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та у разі необхідності вирішення питання про належний склад осіб у справі.

Керуючись статтями 409, 410, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування майнової та моральної шкоди скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г. І.Усик