241/1190/18
2/241/393/2018
Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді Демочко Д.О.
при секретарі Хоружому Є.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суд
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком №122а по вулиці Маріупольській в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, вказавши на таке.
На праві власності, згідно договору купівлі продажу будинку від 01.09.1988 року, зареєстрованого за №1590 та реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 06.09.1988 року, їй належить житловий будинок №122а по вулиці Маріупольській в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, де зареєстрований і ОСОБА_2.
На теперішній час ОСОБА_2 за даною адресою не проживає з 2013 року і місцезнаходження його не відоме.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, позивачці необхідно для отримання субсидії для оплати житлово-комунальних послуг, у звязку із чим вона була змушена звернутися до суду.
В судове засідання позивачка не зявилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачу за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція з повідомленням про день та час розгляду справи, і отже суд вважає, що про судове засідання він повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги, що відповідач в судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно.
З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.
Так, дійсно ОСОБА_1 на праві власності, згідно договору купівлі продажу будинку від 01.09.1988 року, зареєстрованого за №1590 та реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 06.09.1988 року, належить житловий будинок №122а по вулиці Маріупольській в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області (а.с.4-5).
Згідно адресної картки, у зазначеному будинку № 122а по вулиці Маріупольській в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області зареєстровано її - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с. 6).
З актів обстеження житлового будинку, який належить ОСОБА_1 складених депутатом Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області від 20.06.2017 року, 15.01.2018 року, 27.06.2018 року (а.с.7-9), вбачається, що відповідач ОСОБА_2 у вказаному житловому будинку - не проживає з 2013 року..
Відповідно до вимогст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла,які проживають разом з ним,мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин понад встановлені законодавством строки, що в свою чергу перешкоджає позивачці здійсненню її права користування та розпорядження належним їй житловим будинком, тому відповідачанеобхідно визнати таким, що втратив право користування житлом.
Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 15, 391,405 ЦК України та ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя Д.О. Демочко