ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1590/17Головуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 22-ц/4817/133/18 Доповідач - Сташків Б.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Романюк Х.Ю.

та представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 601/1590/17 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2018 року, ухваленого суддею Варневич Л.Б., повний текст рішення виготовлено 17 серпня 2018 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року представник ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтуванні позовних вимог представник позивача зазначив, що 08 червня 2011 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н від 08 червня 2011. Згідно даного договору відповідачем отримано в банку кредит у розмірі 3500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. ПАТ КБ "Приват Банк" свої зобов'язання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. Відповідач ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31 серпня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 29618,62 грн. , що складається із 3322, 25 грн. - заборгованість за кредитом; 24409,77 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом 500 грн.- штраф (фіксована частина) ; 1386,60 грн.- штраф(процентна складова).

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено .

В апеляційній скарзі АТ «КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк". Зокрема, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права , вказує, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено матеріали справи, зокрема надані ним розрахунки по кредитній заборгованості, а також виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача у зв'язку із чим зроблено не вірні висновки та безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача АТ КБ ПриватБанк в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що надана копія анкети- заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, є належним доказом укладання договору про надання банківських послуг використання кредитної картки, оскільки у ній відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а також відсутнє підтвердження про отримання коштів відповідачем.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 червня 2011 року року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписавши заяву-анкету про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", ОСОБА_3 погодилася на те, що ця заява разом з Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, а також тарифами, складає договір про надання банківських послуг.

В день укладення кредитного договору ОСОБА_3 отримала кредитну карточку НОМЕР_2 з терміном дії до 05.2015 року.

Згідно з умовами договору, базова ставка процентів у місяць складає 2,5 %, що складає 30% річних (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році), із можливістю зміни процентної ставки за кредитом. Розмір щомісячних платежів складає 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Комісія за кредитне обслуговування (щомісячна) відсутня. У випадку порушення строків платежів передбачено нарахування пені та штрафів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги надані позивачем докази на підставу своїх позовних вимог та не дослідив їх належним чином, зокрема виписку по кредитному рахунку позивача, яка відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12 квітня 2012 року №578/5 має статус первинного документу та містить відомості про рух грошових коштів, зокрема по кредитним коштам відповідача (а.с.72-77).

Із поданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача та виписки за кредитною карточкою НОМЕР_2 вбачається, що відповідач з 23 червня 2011 року користувалася кредитними коштами та здійснювала їх повернення, а також сплачувала проценти за користування кредитним коштами.

Останній платіж на погашення заборгованості за кредитом та процентами відповідачем був внесений 24 січня 2015 року, в подальшому ОСОБА_3 не користувалася кредитними коштами та нездійснювана погашення кредиту і процентів .

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_3 зобов"язана повернути кредит та сплатити проценти відповідно до умов договору.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Банком не надано доказів на підтвердження існування домовленості між сторонами про Умови та Правила надання банківських послуг в тому числі щодо розміру нарахованих процентів, порядок їх зміни чи збільшення.

Так п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що Банк вправі вносити зміни тарифів та інших умов обслуговування рахунків, а також залишає за собою право в односторонньому порядку змінювати відсоткову ставку. Таку згоду сторони зафіксували в кредитному договорі, між ними узгоджені усі істотні умови. Кредитний договір підписаний сторонами, їх волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору, не скористалася правом на відкликання згоди на укладання договору та в подальшому виконувала його умови, сплачувала кредитні кошти, тобто визнавала.

За таких обстави, колегія суддів вважає , що порушення права ОСОБА_3 .за цим положенням договору не відбулося.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловлених за результатами перегляду справи №164/3576/15-ц від 06 лютого 2018 року.

Відповідно до наданих розрахунків позивачем, сума заборгованості по кредиту, яка підлягає поверненню, станом на 31 серпня 2017 року складає 3293,25 грн.

Розмір відсоткової ставки змінювався відповідно до умов договору і був таким: включно до 31.08.2014 року - 30 % річних; з 1.09.2014 року до 31.03.2015 року - 34, 80 % річних, з 1.04.2015 року до 31.08.2018- 43,20% річних.

Починаючи з 23 червня 2011 року по 31 січня 2015 року сума кредитних коштів, на які нараховувалося проценти змінювалися у зв'язку із користуванням відповідачем кредитними коштами. Колегія суддів погоджується з нарахованими процентами позивача за користування кредитом відповідачем до 31 січня 2015 року у розмірі 905 грн., 73 коп, що відповідає тарифікації за умовами та правилами кредитного договору .

Сума заборгованості по процентах, що нараховані банком після 31 січня 2015 року, колегія суддів вважає необґрунтованим, завищеними та такими що не відповідають відсотковій ставці відповідно до умов договору №б/н від 08 червня 2011 року.

Відповідачем власний розрахунок на спростування доводів позивача не подавався.

Таким чином, судом апеляційної інстанції проведено власний розрахунок суми процентів, виходячи із відсоткових ставок 34, 80 % річних з 01.02.2015 року, та 43, 20 % річних, починаючи з 01.04.2015 року, за такою формулою:

сума заборгованості за кредитом 3293,25 грн. х відсоткову ставку /100 = сума річних процентів; сума річних процентів : 360 днів у році згідно з Умовами надання банківських послуг = сума процентів за один день; сума процентів за один день х кількість днів у відповідному місяці = сума процентів за відповідний місяць.

Так, за лютий 2015 р. згідно зазначеної формули обрахунку сума процентів за місяць складає -89,4 грн.;за березень 2015 р. -98,58 грн.; за квітень 2015р.- 118,5 грн.; за травень 2015 р.-122,45 грн.;за червень 2015р.-118,5.;за липень 2015 р.- 122,45 грн.;за серпень 2015 р.-122,45 грн.;за вересень 2015 р.- 118,5 грн.,за жовтень 2015 р.-122,45 грн.; за листопад 2015р.- 118,5грн.; за грудень - 122,45 грн.; за січень 2016 р.- 122,45 грн.; за лютий 2016 р.- 114,55 грн.;за березень 2016 р. -122,45 грн.; за квітень 2016 р.- 118,5грн.грн.; за травень 2016 р.- 122,45 грн.; за червень 2016 р.- 118,5грн.грн.; за липень 2016р.- 122,45 грн.; за серпень 2016р.- 122,45 грн.; за вересень 2016р.-118,5грн. грн.; за жовтень 2016 р.- 122,45 грн.; за листопад 2016 р.-118,5грн. грн.; за грудень 2016 р. - 122,45 грн.; за січень2017 р.- 122,45 грн.; за лютий 2017 р.- 110,6 грн.;за березень 2017 р. 122,45 грн.; за квітень 2017 р.- 118,5грн.; за травень 2017 р.- 122,45 грн.; за червень 2017 р.-118,5 грн.; за липень 2017 р.-122,45 грн.; за серпень 2017р.- 122,45 грн.

Отже, заборгованість ОСОБА_3 по процентах станом на 31.08.2017 року складає 4585,51 грн. (905,73 грн., які зазначені позивачем в розрахунку станом на 31.01.2015 року + обраховані колегією суддів проценти за вказаною формулою після 31.01.2015 року), а не 24 409,77 грн., як зазначено позивачем у позові.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

При визначенні розміру штрафу колегія суддів враховує, що згідно п.1.1.5.20 Умов і Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів, а тому розмір штрафу складає 893,93 грн. ( 500 грн. + 393.93 грн. (5% від суми боргу 7878,76 грн., з яких 3293,25 грн.- заборгованість по кредиту та 4585,51 грн. - заборгованість по процентах).

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 08 червня 2011 року у загальному розмірі 8772,69 грн., з яких:

3293,25 грн. - заборгованість за кредитом;

4585,51 грн. - проценти за користування кредитними коштами;

893,93 грн. - штраф.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно частини першої цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з пропорційності задоволення позовних вимог, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути 1200 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк " Приват Банк"- задовольнити частково.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, яка проживає у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" юридична адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, МФО 305299, рахунок №311, 8772 грн. 69 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 червня 2011 року та судовий збір у розмірі 1200 грн.

Постанова Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

День складання повного тексту постанови - 20 листопада 2018 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Костів О.З.

Судді: Храпак Н.М.