1Справа № 335/9105/18 2/335/2278/2018
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючої судді: Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернув до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.1985 року він з відповідачем уклали шлюб.
Від шлюбу подружжя мають двох повнолітніх доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2005 року. З цього часу подружжя проживає окремо, в них відсутні будь-які спільні інтереси. Спільне господарство не ведеться.
ОСОБА_1 просив шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає.
Позивач ОСОБА_1 подав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає.
В судові засідання, призначені неодноразово, відповідач ОСОБА_2 не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Як передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до свідоцтва про шлюб (повторно), виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1786, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.1985 року.
Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2005 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Судом було встановлено, що з 2005 року подружжя проживає окремо, не підтримує сімейних (шлюбних) стосунків, не цікавляться один одним, що свідчить про те, що сімя розпалася та існує формально, а тому суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України,та вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., оскільки документально підтверджені.
Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2 000 грн. 00 коп., суд вважає, що вони не підлягають задоволенню у звязку з тим, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували їх сплату.
Як передбачено ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Також, згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 280-284 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1, задовольнити частково.
Шлюб, зареєстрований 26 липня 1985 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1786, між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Сирокваша) ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2), розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) сплачений за подання позову до суду судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
В задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Копію заочного рішення надіслати сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Відповідно до п.п.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В.О. Макаров