ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 641/7278/17

провадження № 22-ц/818/534/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - Комунальне підприємство «Харківводоканал»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2018 року в складі судді Григор'єва Б.П.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 4 629 грн. 26 коп., яка складається із:

- 2 287 грн. 19 коп. - заборгованості за послуги з централізованого водопостачання за період з 01 січня 1999 року по 28 лютого 2017 року;

- 1 551 грн. 98 коп. - заборгованості за послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2006 року по 28 лютого 2017 року;

- 688 грн. 70 коп. - інфляційних втрат;

- 101 грн. 39 коп. - трьох відсотків річних від простроченої суми.

Позов мотивовано тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1, які надає відповідач. У зв'язку з несплатою наданих послуг має заборгованість перед КП «Харківвводоканал» в указаному розмірі.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, просила застосувати строк позовної давності.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2018 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість в загальному розмірі 3 310 грн. 12 коп., яка складається із: заборгованості за послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2014 року по 28 лютого 2017 року в розмірі 1 511 грн. 07 коп.; заборгованості за послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2014 року по 28 лютого 2017 року в розмірі 1 044 грн. 18 коп.; інфляційних втрат у розмірі 657 грн. 38 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 97 грн. 49 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал". Відповідач належним чином свої зобов'язання щодо оплати вказаних послуг не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. З урахуванням поданої відповідачем заяви про застосування строків позовної давності та норм статтей 261, 625 ЦК України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Апеляційного суду Харківської області, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона фізично неспроможна сплачувати послуги, які надає КП "Харківводоканал" та заборгованість, яка утворилась, оскільки отримує мінімальну пенсію.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

11 жовтня 2018 року дана цивільна справа надійшла до Харківського апеляційного суду.

08 листопада 2018 року до суду апеляційної інстанції від КП «Харківводоканал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП «Харківводоканал». Вичерпний перелік підстав, за яких споживачі мають право не сплачувати комунальні послуги, наведений у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Споживач має право на несплату вартості житло-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово- комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Однак, на підтвердження вказаних обставин відповідачем жодного доказу не надано, тому доводи апеляційної скарги є необгрунтованими. Діюче законодавство не містить такої підстави звільнення споживачів від сплати заборгованості за спожиті комунальні послуги, як отримання мінімальних розмірів доходу. Свою господарську діяльність підприємство здійснює у відповідності до Статуту та норм діючого законодавства і не наділене повноваженнями звільняти споживачів від оплати за надані ним у повному обсязі послуги.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 по даній справі розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без виклику її учасників, за наявними в ній матеріалами на підставі норм, передбачених частиною 1 статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII).

Суб'єкти правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону № 2189-VIII).

Згідно із статтею 5 Закон № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

В пункті 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII закріплено обов'язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони ними фактично користувалися.

Вичерпний перелік підстав, за яких споживачі мають право не сплачувати комунальні послуги, наведений у Законі № 2189-VIII.

Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Закону № 2189-VIII споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об'єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є власником та проживає в АДРЕСА_1

У зв'язку з несплатою послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, ОСОБА_1 має заборгованість перед КП «Харківводоканал», що не заперечує.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина 1 статті 82 ЦПК України).

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов'язання.

Отже, встановивши, що КП «Харківводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач користується вказаними послугами, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що ОСОБА_1 зобов'язана здійснити їх оплату в межах позовної давності, передбаченої статтею 257 ЦК України, про застосування якої було заявлено у суді першої інстанції ОСОБА_1, з урахуванням відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неналежного матеріального забезпечення державою та низьку пенсію. Однак, вказане не є підставою для звільнення відповідача від оплати комунальних послуг, які вона споживає.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ч. 1 ст. 369, ст. ст. 382, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2018 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова