У Х В А Л А

20 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 712/21651/12

Провадження № 14-526 цс 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.

розглянула заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни

у справі за позовом ОСОБА_4 (далі також - позивач) до Публічного акціонерного товариства (далі також - ПАТ) «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі також - «АКБ «Київ»), Товариства з обмеженою відповідальністю (далі також - ТзОВ) «Сузір'я» та ПАТ Акціонерного банку (далі також - АБ) «Укргазбанк» про розірвання договорів, стягнення коштів і відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою ПАТ «АКБ «Київ» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2016 року і за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2016 року та

в с т а н о в и л а:

26 листопада 2012 року позивач звернувся з вказаним позовом.

28 листопада 2012 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області постановив ухвалу, якою відкрив провадження у справі.

15 квітня 2013 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення, яким поновив позивачеві «пропущений процесуальний строк позовної давності» та задовольнив частково його позов: стягнув солідарно з ПАТ «АКБ «Київ» і ТзОВ «Сузір'я» на користь позивача 489 173,3 грн, що складає загальну вартість закріплених вимірних одиниць об'єктів інвестування; стягнув солідарно з ПАТ «АКБ «Київ» і ТзОВ «Сузір'я» на користь позивача понесені інфляційні втрати у розмірі 118 017,95 грн та три проценти річних у сумі 56 690,49 грн; стягнув солідарно з ПАТ «АКБ «Київ» і ТзОВ «Сузір'я» на користь позивача 2 000 грн відшкодування моральної шкоди.

12 березня 2014 року Апеляційний суд Закарпатської області ухвалив рішення, яким рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнув з ПАТ «АКБ «Київ» на користь позивача вартість вимірних одиниць об'єктів інвестування у розмірі 489 173 грн; стягнув з ПАТ «АКБ «Київ» на користь позивача понесені інфляційні втрати у розмірі 118 017,95 грн і три проценти річних у розмірі 56 690,49 грн; в іншій частині позовних вимог - відмовив.

9 липня 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу, якою рішення суду апеляційної інстанції скасував, а справу передав на новий розгляд до цього ж суду.

11 листопада 2014 року Апеляційний суд Закарпатської області рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнув з ПАТ «АКБ «Київ» на корись позивача вартість вимірювальних одиниць об'єктів інвестування в розмірі 489 173 грн; стягнув з ПАТ «АКБ «Київ» на користь позивача понесені інфляційні втрати у розмірі 118 017,95 грн і три проценти річних у сумі 56 690,49 грн; в іншій частині позовних вимог - відмовив.

18 лютого 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу, якою рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2013 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 11 листопада 2014 року скасував, а справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

11 травня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково: стягнув солідарно з ПАТ «АКБ «Київ» та ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь позивача суму загальної вартості закріплених вимірних одиниць об'єктів інвестування у розмірі 489 173,3 грн; стягнув солідарно з ПАТ «АКБ «Київ» і ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 604 109,08 грн і три проценти річних у сумі 97 298,58 грн; стягнув солідарно з ПАТ «АКБ «Київ» і ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь позивача 10 000 грн відшкодування моральної шкоди; у задоволенні іншої частини вимог - відмовив.

17 серпня 2016 року Апеляційний суд Закарпатської області рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове, яким поновив позивачеві позовну давність і частково задовольнив його вимоги: стягнув з ПАТ «АКБ «Київ» на користь позивача загальну вартість закріплених вимірних одиниць об'єктів інвестування у розмірі 489 173,3 грн; стягнув з ПАТ «АКБ «Київ» на користь позивача інфляційні втрати за період з 17 січня 2009 року по 31 липня 2015 року у розмірі 604 109,08 грн і три проценти річних за цей же період у розмірі 97 298,58 грн; в іншій частині позовних вимог - відмовив.

У вересні 2016 року позивач подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу. Вказує на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У вересні 2016 року Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ «Київ» також подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу. Скаржиться на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

23 вересня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою відкрив касаційне провадження за скаргою Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ «Київ».

16 листопада 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою відкрив касаційне провадження за скаргою позивача.

8 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою призначив справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс (далі - ЦПК) України викладений у новій редакції.

17 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

20 листопада 2018 року відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів суддя Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М. призначена до складу колегії для розгляду цієї справи.

За приписами частини першої статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суддя Ситнік О. М. заявила самовідвід від участі у розгляді цієї справи, який мотивувала тим, що вона брала участь у вирішенні справи в суді касаційної інстанції.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб'єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об'єктивного критерію, тобто з'ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо суб'єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з'являться докази на користь протилежного.

Згідно з об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об'єктивно виправдані.

Той факт, що суддя Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М. брала участь у постановленні 18 лютого 2015 року колегією суддів ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, якою задоволена частково касаційна скарга ПАТ «АКБ «Київ» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2013 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 11 листопада 2014 року, вказані рішення скасовані, а справа № 712/21651/12 направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, з боку стороннього спостерігача може викликати сумнів у неупередженості чи об'єктивності судді Ситнік О. М. при розгляді справи Великою Палатою Верховного Суду за касаційною скаргою ПАТ «АКБ «Київ» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2016 року і за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2016 року.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду доходить висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Ситнік О. М. Тому, керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

У Х В А Л И Л А :

Заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни задовольнити.

Відвести суддю Ситнік Олену Миколаївну від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сузір'я» та Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про розірвання договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2016 року й касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкЛ. М. Лобойко
С. В. БакулінаН. П. Лященко
В. В. БританчукО. Б. Прокопенко
В. І. ДанішевськаЛ. І. Рогач
О. С. ЗолотніковІ. В. Саприкіна
О. Р. КібенкоО. М. Ситнік
В. С. КнязєвО. С. Ткачук
В. Ю. Уркевич