ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 622/179/14-ц

Провадження № 22-ц/818/473/18

20 листопада 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретарів Литвин О.Б., Бойко А.О.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачі- Довжицька сільська рада Золочівського району Харківської області, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Довжик»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури

на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 року (суддя Чернова О.В.)

по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжик» про визнання права власності, -

встановив:

У квітні 2017 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому з урахуванням уточнень просили визнати за кожним з них у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 по 1/2 частки комплексу будівель загальною площею 1170,8 кв..м., який розташований за адресою Харківська область, Золочівський район, АДРЕСА_1, зокрема, по 1/2 частці виробничого цеху, Літ. Б-1, загальною площею 59,7 кв.м.; по 1/2 частці магазину, Літ. Ж-1, загальною площею 57,9 кв.м.; по 1/2 частці прохідної, Літ. З-1, загальною площею 5,9 кв.м.; по 1/2 частці виробничого цеху, Літ. А-1, загальною площею 502,1 кв.м.; по 1/2 частці гаражу-сараю, Літ. В-1, загальною площею 135,5 кв.м.; по 1/2 частці сараю, Літ. Г-1, загальною площею 28,8 кв.м.; по 1/2 частці сараю, Літ. Е-1, загальною площею 152,3 кв.м.; по 1/2 частці теплиці, Літ. Д-1, загальною площею 228,6 кв.м..

Свої вимоги обґрунтовували тим, що за життя їх батько ОСОБА_5 за договорами купівлі-продажу набув у власність вказані приміщення, встигнувши їх лише інвентаризувати, так як на той час не потребувалося державної реєстрації його права власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько помер. Позивачі є єдиними спадкоємцями всього його майна. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини нотаріусом позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на дані будівлі, в розумінні діючого закону. Тому позивачі були змушені звернутися до суду, оскільки їх права не визнаються і вони не можуть розпоряджатися своєю власністю.

У судове засідання позивачі не з'явилися.

Представник відповідача Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника ради.

Представник відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжик» ОСОБА_6 надав письмові пояснення про визнання позовних вимог.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 10.08.2017 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину виробничого комплексу будівель, що складається з приміщень: виробничого цеху, Літ. Б-1, магазину, Літ. Ж-1, прохідної, Літ. З-1, виробничого цеху, Літ. А-1, гаражу-сараю, Літ. В-1, сараю, Літ. Г-1, сараю, Літ. Е-1, теплиці, Літ. Д-1, що розташовані за адресою Харківська область, Золочівський район, АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину виробничого комплексу будівель, що складається з приміщень: виробничого цеху, Літ. Б-1, магазину, Літ. Ж-1, прохідної, Літ. З-1, виробничого цеху, Літ. А-1, гаражу-сараю, Літ. В-1, сараю, Літ. Г-1, сараю, Літ. Е-1, теплиці, Літ. Д-1, що розташовані за адресою Харківська область, Золочівський район, АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Дергачівська місцева прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що спадкодавець за життя не набув права власності на нерухоме майно, а тому спадкоємці також не можуть набути права власності на вказане майно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що його батько ОСОБА_7 набув права власності на спірне нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, проте не здійснив його державну реєстрацію, оскільки така на час набуття майна не вимагалась.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 за життя набув права власності на вищезазначений комплекс нежитлових будівель у відповідності до діючого на момент укладення договору купівлі-продажу законодавства, а тому позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку, що є підставою для визнання за ними права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Крім того відповідачі визнали позовні вимоги.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з наказом №147 від 19.06.1992 р. Радгоспу «Довжанський» «Про продаж майна радгоспу», випискою з протоколу №7 засідання Ради трудового колективу від 15.06.1992 р., актом від 29.12.1992 р., затвердженого головою Довжицької сільської ради було прийнято рішення про продаж за 15 000 рублів (остаточна вартість) столярного цеху та контори ОСОБА_5 29.12.1992 р. ОСОБА_5 через касу Радгоспу «Довжанський» вніс 15 000 рублів, що підтверджується накладною №1431.

12.09.1993 року між Радгоспом «Довжанський» та МП «Факел», в особі директора ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу споруд.

Згідно висновку №16 від 19.12.1995 року Золочівської СЕС ОСОБА_5 надано дозвіл на реконструкцію приміщення контори Радгоспу «Довжанський» під продовольчий магазин.

25.12.1996 року розпорядженням Золочівської районної адміністрації Харківської області за зверненням директора ТОВ «Факел» ОСОБА_5 було створено комісію для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будинків, споруд та виробничих об'єктів.

Відповідно до акту від 24.10.1997 року дані приміщення були прийняті в експлуатацію.

19.08.1998 року між ТОВ «Факел ЛТД» та ОСОБА_5 був укладений договір у простій письмовій формі про продаж будівель, зокрема цеху з переробки сільгосппродукції, цеху з переробки субпродуктів і кишкової сировини після реконструкції (які мали назву майстерні, бригадний дім, погреб, колодязь), а також гараж-сарай, теплицю, прохідну та сарай.

За заявою ОСОБА_8, що діяв згідно доручення від 09.12.2008 року в інтересах ОСОБА_5, КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району Харківської області» було заведено інвентаризаційну справу №376 приміщень за адресою Харківська область, Золочівський район, АДРЕСА_1. Згідно зведеного акту вказаний комплекс будівель складається з приміщень виробничого цеху літ.А1, гаражу - сараю літ. В-1; сараю літ.Г-1; теплиці літ.Д-1; сараю літ.Е-1; прохідної літ.З-1, виробничого цеху літ.Б-1, магазину літ.Ж-1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 01.08.2011 року.

Позивачі є синами померлого.

Згідно довідки Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області від 21.09. 2012 року після смерті ОСОБА_5 Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області була заведена спадкова справа, із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого ОСОБА_1

Постановою Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області від 21.03.17 р. №698/02-31 було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку комплексу будівель, що розташований за адресою: Харківська область, Золочівський район, АДРЕСА_1 з підстав відсутності правовстановлюючих документів.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року № 121, чинної на час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна між ТОВ «Факел ЛТД» та ОСОБА_5, державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов'язковою для власників, незалежно від форми власності. Оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності.

Отже, право власності на нерухоме майно, набуте у власність після 29.06.1998 року, не можна вважати виниклим і набутим в установленому законом порядку за відсутності її державної реєстрації.

Згідно інформаційної довідки КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» Харківської області від 20.07.2017 року станом на 31.12.2012 року право власності на комплекс виробничих будівель, розташований за адресою : Харківська обл., Золочівський р-н, с.Довжик, м-н Центральний (бувший 3-х Комунарів), 18 не зареєстровано.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, чинній на час відкриття спадщини, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Таким чином можна зробити висновок, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_5 не оформив у встановленому законом порядку права власності на вказане нерухоме майно та не отримав свідоцтва про право власності на нерухоме майно, то підстав для набуття права власності в порядку спадкування також немає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував, тому дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачами в судовому порядку права власності на комплекс будівель в порядку спадкування за законом.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури - задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжик» про визнання права власності- залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.11.2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко