Рівненський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 570/3728/17

Провадження № 22-ц/4815/99/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів:Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2018 року у складі судді Остапчук Л.В., ухвалене в м. Рівне о 15 год. 06 хв., повний текст якого складено 11 травня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 31499,11 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн..

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н від 20 березня 2012 року, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 300,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, встановленому кредитним договором. В зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань, у відповідача станом на 31.07.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 31499,11 грн., яка складається з наступного: 2807,34 грн. - заборгованість за кредитом; 23715,62 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1476,15 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2018 року у задоволенні вказаного позову відмовлено повністю за недоведеністю позовних вимог.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим без повного та всебічного з'ясування обставин справи АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі АТ «КБ «ПриватБанк» зазначає, що згідно рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов'язань ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.7 Статуту АТ КБ «ПриватБанк». Вказує, що 20.03.2012 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що свідчить про те, що ОСОБА_3 ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє та їх положень зобов'язується неухильно дотримуватись, а також відповідач підтвердив, що в подальшому зобов'язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті Банку. Додає, що ОСОБА_3, підписуючи анкету-заяву від 20.03.2012 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами, а його дії з користування кредитними коштами та погашення заборгованості свідчать про визнання заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування. Вважає доведеним укладення та невиконання позичальником зобов'язань за договором № б/н від 20.03.2012 року. З наведених підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що відповідно до долучених до позовної заяви документів 20 березня 2012 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банком послуг у Банку.

Згідно даної анкети, ОСОБА_5 зазначила, що бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою, який вона бажає отримати становить 8000,00 гривень, крім того, в даній анкеті зазначені паспортні дані та ідентифікаційний номер саме ОСОБА_5, підписана анкета також нею.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, Банк просив стягнути заборгованість, яка утворилась внаслідок невиконання зобов'язання за вищевказаним договором у сумі 31499 гривень 11 копійок та судові витрати по справі з ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що з огляду на невідповідність особи, до якої заявлено позов, та особи, зазначеної удолучених до позовної заяви Анкети-заяви, підписаної ОСОБА_3, а також її копії паспорту, судом першої інстанції від позивача витребовувалися документи, які підтверджують укладення кредитного договору саме з ОСОБА_3 (ухвала Рівненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2017 року).

Зважаючи на те, що надані Банком анкета-заява ОСОБА_5, виписка по кредитному рахунку ОСОБА_3, довідка про видачу кредитних карток ОСОБА_3 та довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім'я ОСОБА_3, не були належним чином завірені уповноваженою особою банку, підписані особою, яка видала дані документи, та засвідчені печаткою банку, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що такі докази не є належними і допустимими, а тому не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Більш того, подані Банком документи вказують на рух коштів по кредитному рахунку ОСОБА_3, проте відсутність доказів укладення кредитного договору між Банком та ОСОБА_3 унеможливлює встановлення умов договору між ними щодо суми кредиту, строків його повернення, можливих відсотків за користування ним та штрафних санкцій.

Статтею 13ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв'язку з наведеним, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскільки відсутні належні та достовірні докази укладення договору між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, то заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 березня 2012 року не може бути стягнута з нього.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2018 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В.

підпис Гордійчук С.О.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н. М.