Дата документу 23.11.2018 Справа № 320/8485/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22ц/807/172/18 Головуючий у 1 інстанції Юрлагіна Т.В.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
23 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого: Полякова О.З.
суддів: Крилової О.В.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи «Орловський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради про стягнення моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 20 листопада 2018 року рішення суду скасовано, позовні вимоги задоволено частково.

Згідно з положеннями статті 385 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

У відповідності до ч. 1 статті 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлені порушення конституційних прав підопічного Комунальної установи «Орловський психоневрологічний інтернат» ОСОБА_3

Пункотом 1.3 Положення КУ «Орловський психоневрологічний інтернат», затверджених на підставі рішення Запорізької обласної ради № 40 від 09 жовтня 2017 року, встановлено, що інтернат є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Запорізькій обласній раді та за галузевою спрямованістю підвідомчим Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації.

Так, встановлено та не заперечувалось сторонами, що 30 жовтня 2017 року позивачем подано письмову заяву про надання дозволу на тимчасове вибуття підопічного для поїздки до м. Донецька.

Листом від 09 листопада ОСОБА_3 було повідомлено стосовно його заяви про надання відпустки для поїздки до м. Донецька із посиланням на те, що відповідно до Положення установи (п. 6.12) тимчасове вибуття підопічного з інтернату здійснюється на підставі письмової заяви підопічного і письмової заяви родичів підопічного або інших осіб, які мають намір тимчасово забрати підопічного. Як що до заяви буде додано заяву родичів або особи, яка візьмуть на себе відповідальність за збереження його життя та здоров'я під час відпустки, то адміністрація інтернату не буде заперечувати проти його вибуття у відпустку.

В судовому засіданні директор КУ «Орловський психоневрологічний інтернат» Верещагіна Т.В. підтвердила, що фактично відмова у наданні дозволу на тимчасове вибуття полягала у незаконній відмові видачі паспорту.

Відповідно до положень ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Також вбачається, що керівництвом порушуються правила Положення, а саме пунктів 6.12., 8.5., тощо.

Таким чином, ненаданням дозволу адміністрації інтернату на тимчасове вибуття підопічного без належного обґрунтування причин було порушено право на вільне пересування ОСОБА_3, закріплене статтею 33 Конституції України.

Колегія суддів вважає, що допущені працівниками КУ «Орловський психоневрологічний інтернат» порушення вказаних норм права, свідчать про відсутність у них певного рівня правових знань, що вимагає реагування.

З метою недопущення аналогічних порушень в майбутньому колегія суддів вважає за необхідне направити Запорізькій обласній раді окрему ухвалу на предмет вжиття заходів.

Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд наголошує на тому, що Запорізькій обласній раді слід покращити рівень знань своїх працівників, що стосуються прав та обов'язків підопічних; розглянути на нараді або комісії цю ситуацію.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 262 ЦПК України протягом місячного строку з дня отримання окремої ухвали слід виконати її вимоги та про прийняті заходи чи рішення надати інформацію Запорізькому апеляційному суду.

Керуючись ст. ст. 262, 385, 390 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИЛА:

Про викладене в окремій ухвалі довести до відома Запорізької обласної ради.

Всі вказані обставини та питання обговорити на нарадах чи комісіях та в місячний строк з дня отримання ухвали проінформувати Запорізький апеляційний суд про прийняті рішення та заходи.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст виготовлено 23 листопада 2018р.

Головуючий:

Судді: