Справа № 336/1408/16-ц
Провадження № 8/336/8/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2018 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою представника відповідача ОСОБА_2 оборони України про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 оборони України про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2018 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою представника відповідача ОСОБА_2 оборони України про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 оборони України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заяви посилається на навмисне невиконання відповідачем рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2016 року про стягнення з МО України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 10 000 грн., що підтверджується копією листа Департаменту фінансів ОСОБА_2 оборони України, а також неврахуванням судом при розгляді заяви МО України про поворот виконання рішення суду того, що ОСОБА_1 не було надано будь-яких неправдивих відомостей або підроблених документів для отримання моральної шкоди суду не надавалося та такі відомості в судовому порядку не були встановлені, тому поворот виконання рішення суду в даному випадку не допускається. По суті заявлених вимог просить суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2018 року та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви МО України про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 року.

Заявник в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд, врахувавши наведені у заяві доводи, скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2018 року та прийняту нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 оборони України про поворот виконання рішення суду.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на недоведеність заявником таких доказів, які впливають на наявність підстав для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами.

Заслухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Стаття 423 частина 1 Цивільного процесуального кодексу України вказує, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За частиною 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до частини 4 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як роз'яснено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі по тексту - Постанова Пленуму) необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму: нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В п. 5 Постанови Пленуму роз'яснено, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

З наведених заявником доводів вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 12.06.2018 року, застосовано поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 оборони України про відшкодування моральної шкоди та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 оборони України 50 000 грн., не було враховано, що станом на жовтень 2018 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2016 року по справі № 336/1408/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 оборони України про відшкодування моральної шкоди залишається не виконаним, та на користь ОСОБА_1 не стягнуто моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Чинне законодавство України передбачає порядок розгляду питань з приводу невиконання судового рішення, а отже не позбавляє позивача (стягувача) звернутися за захистом своїх порушених прав.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Зі змісту заява вбачається, що аявник просить суд оцінити докази, які вже існували на час розгляду судом заяви про поворот виконання рішення, та які не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник фактично бажає оскаржити дане рішення, яке було залишено без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 12.06.2018 року.

Тобто, доводи заявника не є нововиявленими обставинами, а є обґрунтуванням його незгоди із судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata -остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п. 40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Положення частини 2 статті 429 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини 3 статті 429 Цивільного процесуального кодексу України, За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги те, що переоцінка доказів, оцінених у судому процесі під час розгляду справи, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, суд приходить висновку, що зазначені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими у цій справі в розумінні положень ЦПК України та не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, відтак, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 258-260, 353, 423, 429 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2018 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою представника відповідача ОСОБА_2 оборони України про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 оборони України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2018 року по цивільній справі за заявою представника відповідача ОСОБА_2 оборони України про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 оборони України про відшкодування моральної шкоди - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.Р.Марко