Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.11.2018 р. 145/1848/18 2/145/978/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Крикливої М.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 18 січня 1991 р. між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 87.

Від даного шлюбу у них народилось двоє синів: ОСОБА_4, 1994 р. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В останні роки між ними виникли протиріччя у поглядах на обов'язки кожного з подружжя в сім'ї з різних питань, насамперед забезпечення побуту, сімейних потреб, що призводить до постійних спорів та конфліктів. В зв'язку з чим вже більше року як вони припинили та не підтримують подружні відносини, фактично ведуть окреме господарювання, шлюбні стосунки не підтримують. Між ними зникли взаєморозуміння та повага, а тому тривалий час кожен з них живе своїм окремим життям та своїми інтересами.

Вважає, що подальше існування формального шлюбу суперечить їхнім правам та інтересам, оскільки призводить до конфліктів в сім'ї, негативно впливає на дітей.

На даний час спору щодо утримання неповнолітнього сина або спільного майна не існує.

Заходи досудового врегулювання спору неможливі.

За таких обставин, вона змушена звернутись до суду для вирішення питання щодо офіційного розірвання шлюбу в судовому порядку.

Підтверджує, що нею не було подано інших позовів до відповідачу з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просить шлюб між сторонами розірвати. Зазначила, що більше року сторони однією сім'єю не проживають.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, не заперечує проти його задоволення.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

18 січня 1991 року між сторонами міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 87 (а.с. 4).

В шлюбі у сторін народилися діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 18 січня 1991 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 87, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_3 залишити прізвище "Сідлецька".

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 16 листопада 2018 року.

Учасник справи якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання копії повного судового рішення суду.

Суддя Кіосак Н. О.