П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/18423/17

Провадження № 22-ц/4815/165/18

Справа №569/5110/17

Провадження №22-ц/4815/165/2018

Головуючий суддя у суді 1 інстанції: Тимощук О.Я.

Місце, дата і час ухвалення рішення суду (повним текстом):

о 16 год. 09 хв. 31.05.2018 у м. Рівне Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року в суд звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк" або банк) до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позов мотивовано тим, що 18.11.2008 між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_6 було укладено договір № б/н, згідно з яким він отримав кредит у розмірі 12 000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника за вказаним кредитним договором склала 13 086,51 грн. Зазначив, що спадкоємцями померлого позичальника є ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яким банк направляв лист-претензію щодо сплати заборгованості за кредитним договором, однак сума заборгованості залишилася непогашеною. З урахуванням наведеного просив стягнути тільки з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 13 086,51 грн. за кредитним договором від 18.11.2008 № б/н.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_5, до якої не було заявлено позовних вимог,з позовною заявою не погоджувалась, зазначила про пропуск банком строку пред'явлення вимог до спадкоємців. Також вважала, що заборгованість по кредиту повинна бути розділена, крім неї, на дітей спадкодавця і його дружину. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Також подала відзив представник відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 - ОСОБА_8, в якому вона не погоджувалась з позовними вимогами, вважала їх необґрунтованими. Вказувала на те, що ПАТ КБ "Приватбанк" пропущено передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України строк для пред'явлення вимоги до спадкоємців. Між тим, вважала, що позивачем не наведено доказів наявності спадкової маси та її вартості, яку успадкували спадкоємці померлого ОСОБА_6 Зазначала, що позовна вимога про стягнення усієї суми заборгованості з малолітньої ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки спадщину прийняли троє спадкоємців, частки яких є рівними. З огляду на наведене просила у задоволенні позову відмовити.

У поданій на відзив відповіді позивач посилався на положення Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини, пов'язані із спадкуванням за законом. Вважав, що банком не пропущено строку пред'явлення кредиторських вимог до спадкоємця померлого, оскільки вимога про погашення заборгованості була пред'явлена до спадкоємців через нотаріуса. Враховуючи викладене, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Рівненського міського суду від 31.05.2018 позов ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 задоволено частково, стягнувши 4 362,17 грн. боргу за кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" (м. Дніпро, , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість в сумі 4 362,17 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" (м. Дніпро, , р/р 3111, МФО 305299) судовий збір в розмірі 1 600 грн.

На рішення суду представником відповідача - адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, де посилається на неправильне застосування судом норм процесуального права в частині стягнення з відповідача судового збору у розмірі 1600,00 грн.

На її обґрунтування зазначалось, що суд попередньої інстанції, враховуючи вимоги ст. 1267 ЦПК України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в розмірі 4 362,17 грн., тобто в 1/3 від загальної суми позовних вимог. При цьому, з відповідача стягнуто на користь позивача усю суму судового збору, в розмірі 1 600, 00 грн.

Вважав, що суд неправомірно застосував норму Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якої, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Покликався на вимоги ст. 141 ЦПК України, де передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача - ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 533,33 грн., що становить 1/3 частини від заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене просить змінити рішення Рівненського міського суду від 31 травня 2018 року у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судового збору в розмірі 1600, 00 грн., зменшивши його до 533, 33 грн.

У поданому відзиві позивач вважає рішення законним та обґрунтованим. Оскільки з трьох зазначених у позовній заяві відповідачів позивач заявляв вимоги лише до ОСОБА_2, тому підстави для пропорційного розподілу судових витрат у суду відсутні.

Вважав, що судом правильно визначено суму стягнутого судового збору, який при частковому пред'явленні вимог склав би 1 600 грн.

Зазначав про те, що згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної вимоги майнового характеру, яка подана юридичною особою, сплачується судовий збір в мінімальному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1600,00 грн. Таким чином, позивачем сплачена сума судового збору за позовні вимоги в сумі 13086, 51 грн., однак враховуючи часткове задоволення вимог в сумі 4362,17 грн., розмір збору за такий розмір вимог також становив би 1600, 00 грн.

Покликався на роз'яснення постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відповідно до змісту яких, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Водночас вважає вказані приписи такими, що суперечать Закону України "Про судовий збір" та п.2 ч.3 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких законодавцем пов'язано розмір судового збору саме з ціною позову та визначено його мінімальну суму.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, і ці обставини сторонами не оспорюються, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу прострочення позичальником своїх договірних кредитних зобов'язань перед банком, внаслідок чого виникла заборгованість, яку ПАТ КБ "Приватбанк" вимагає стягнути на його користь із спадкоємців померлого позичальника.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позовну вимогу пред'явлено лише до одного з трьох спадкоємців - ОСОБА_2 Тому з огляду на принцип пропорційності та враховуючи вимоги ч. 1 ст. 1282 ЦК України, задоволенню підлягала сума в розмірі 4362,17 грн., що вирахувана як 1/3 від загальної вимоги в розмірі 13 086,51 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Понесення позивачем судових витрат у розмірі 1600, 00 грн. судового збору підтверджено квитанцією про їх оплату.

В поданій апеляційній скарзі представником відповідача не оспорюється правильність сплати судового збору за подання позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (ч. 1 ст. 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Як убачається з матеріалів справи, розмір задоволених вимог складає 4362,17 грн., що становить 33, 33% від загальної суми позовних вимог (з розрахунку: 4362,17 грн. х 100 : 13086,51 грн.).

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у розмірі 533, 33 грн.

Таким чином, апеляційну скаргу представника відповідачів слід задовольнити, а розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк", - зменшити до 533,33 грн.

Підставою для зміни оскаржуваного рішення відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до помилкового вирішення питання.

Керуючись ст. 141, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень змінити, зменшивши розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до 533 гривень (п'ятсот тридцять три) гривні 33 копійки.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

С.С. Шимків