Провадження № 2-п/522/278/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Управління культури, національностей, релігій та охорони обєктів культурної спадщини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі та залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Управління культури, національностей, релігій та охорони обєктів культурної спадщини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі та залиття квартири.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2018 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1, (65023, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (71100, м Бердянськ, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в якості відшкодування матеріальних збитків в розмірі 484992 (чотириста вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) гривні, та моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, стягнуто з ОСОБА_1, (65023, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (71100, м Бердянськ, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень та в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого Приморським районним судом м. Одеси 10 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Управління культури, національностей, релігій та охорони обєктів культурної спадщини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі та залиття квартири.

В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що не згодна з рішенням суду, оскільки вона не отримувала поштову кореспонденцію від імені суду, не була присутньою при винесенні рішення суду, про наявність заочного рішення суду їй стало відомо вже під час його виконання. Вважає, що як відповідач по справі не змогла взяти участь особисто, чи через представника, у судовому засіданні, не змогла скористатися правами, що надані їй ст. 43 ЦПК України, а саме бути ознайомленим з позовними вимогами, надати пояснення, відзив, заперечення, приймати участь у вивчені доказів, що є важливим і мають значення для повного та всебічного розгляду справи. Також вважає, що судом не було досліджено дуже суттєві факти, які прямо впливають на житлові правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню на підставі наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в новій редакції) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 284 ЦПК України (в новій редакції) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що відповідач по цивільній справі викликався до суду за адресою реєстрації. Крім того всі ухвали суду та рішення внесені в Єдиний державний реєстр судових рішень, тобто є доступні.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Також суд враховує, що заявником не додано вагомих доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають мати істотне значення для правильного вирішення спору для можливості скасування заочного рішення відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України.

Заявник не подав будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду при прийнятті рішення Приморським районним судом м. Одеси.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Неподання суду відомостей, якими заявник обґрунтовує необхідність скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси, унеможливлює встановлення істотності значення для вирішення спору.

Окрім того твердження заявника щодо неналежного сповіщення про час та місце слухання справи також не знаходять свого підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у звязку з чим заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 258-261, 287, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Управління культури, національностей, релігій та охорони обєктів культурної спадщини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі та залиття квартири - залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Загороднюк

19.11.2018