Ухвала

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 295/423/16-ц

провадження № 61-24118св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження розглянув заяву судді Пророка В. В. від самовідвід при розгляді касаційної скарги ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтопостач», публічного акціонерного товариства «Сведбанк» в особі Житомирського відділення публічного акціонерного товариства «Сведбанк» про розірвання договорів майнової та фінансової поруки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 травня 2017 року в указаній вище справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду апеляційної інстанції. Справу витребувано із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Висоцької В. С. та суддів:. Пророка В. В. і Фаловської І. М.

При вивченні даного касаційного провадження суддею Верховного Суду Пророком В. В. заявлено самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя Пророк В. В. зазначив, що 2012 році надавав юридичні послуги учаснику даної справи, а саме публічному акціонерному товариству «Сведбанк».

За змістом пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З метою недопущення сумніву сторони у справі в об'єктивності та неупередженості судді та суду у розгляді справи заява судді Пророка В. В. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39-40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Пророка В. В. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтопостач», публічного акціонерного товариства «Сведбанк» в особі Житомирського відділення публічного акціонерного товариства «Сведбанк» про розірвання договорів майнової та фінансової поруки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 травня 2017 року, задовольнити.

Справу передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська