Справа № 629/5021/18
Провадження № 2/629/1738/18
26.11.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Карщука Т.О., за участю секретаря Котяй А.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на малолітню дитину, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про зменшення розміру аліментів на малолітню дитину, посилаючись на те, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.03.2016 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 січня 2016 року. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з січня 2018 року становить 1773,50 гривень. Проте його матеріальне становище після ухвалення рішення значно погіршилось, з 18 грудня 2006 року він не працює, постійного доходу не має, сплачує за комунальні послуги за місцем проживання, де зареєстрований разом з батьками похилого віку, часто хворіє, тому потребує стаціонарного лікування, що тягне за собою додаткові витрати. На підставі викладеного просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.03.2016 року, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини з всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 800 гривень, до досягнення дитиною повноліття.
25.10.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але ОСОБА_2 відзиву так і не надала.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з позивача ОСОБА_1 на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме з 22.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).
Із копії трудової книжки, виданої на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що з грудня 2006 року позивач офіційно не працевлаштований (а.с.8-10).
Відповідно до ст.8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
У статті 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до правової позиції ВС України викладеної у постанові від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13 ВС України прийшов до наступних висновків. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Отже, з аналізу наведених норм матеріального та процесуального права вбачається, що позивач повинен довести наявність обставин щодо зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я (чи інших обставин), що настали після ухвалення судового рішення, яким визначено розмір аліментів.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем не доведено належними доказами, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина, погіршився стан здоров'я позивача, змінилося його матеріальне становище, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача. Той факт, що він не працює не є підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов'язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Позивач як не був офіційно працевлаштованим на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина, так і на даний час непрацевлаштований, хоча є працездатним.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі за недоведеністю.
Керуючись ст.ст. 12-13, 76, 81, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.180-184,192 СК України, суд,
У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на малолітню дитину відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Лозова, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка смт. Панютине, Лозівського району, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2
Суддя Т.О.Каращук