Провадження № 2/641/2071/2018 Справа № 641/5653/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

10 серпня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 05 вересня 2013 року за заявою КП «Харківські теплові мережі» Жовтневим районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягення з ОСОБА_4 заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.11.2010 року по 31.07.2013 року в сумі 6338,63 грн. В подальшому на підставі вкзаного наказу Жовтневим ВДВС ХМУЮ було стягнуто з ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 2391,48 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року вказаний наказ був скасований. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно утримані грошові кошти в сумі 2391,48 грн. та проценти за користування грошовими коштами у розмірі 1425,48 грн.

В судове засідання 19.11.2018 року позивач не з»явився, направив до суду свого представника, який позовні вимоги та доводи у відповіді на відзив підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог посилаючись на те, що КП «Харківські теплові мережі» здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з теплопостачання споживачам м. Харкова. Відповідно до ст. 171 ЦПК України скасування судового наказу не позбавляє підприємство права звернутися до суду з заявою про стягнення боргу в порядку позовного провадження. Порядок вирішення питання про поворот виконання рішення суду регулюється спеціальними нормами законодавства. На даний час питання про повернення грошових коштів судом не віришувалося, у підприємства відсутні правові підстави для повернення грошових коштів. Крім того, представник просила застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Доводи викладені у відзиві та запереченнях підтримала в повному обсязі, в задоволенні позову просила відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 05 вересня 2013 року заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.11.2010 року по 31.07.2013 року в сумі 6 338,63 грн. задоволено.

На підставі вказаного судового наказу Жовтневим ВДВС ХМУЮ винесено постанову ВП №420388286/10 про стягнення коштів з пенсії боржника ОСОБА_4, загалом з ОСОБА_4 на користь КП «Харківські теплові мережі» було стягнуто 2391,48 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 30 березня 2015 року заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу задоволено, судовий наказ від 05 вересня 2013 року скасовано.

На підставі зазначеного судового наказу з пенсії ОСОБА_4 було відраховано 2391,48 грн. (а.с. 7).

Після скасування судового наказу КП «Харківські теплові мережі» з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.11.2010 року по 31.07.2013 року не зверталося, що підтвердив в судовому засіданні представник КП «Харківські теплові мережі».

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи, що стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за опалення та гарячу воду здійснювалося на підставі наказу суду від 05 вересня 2013 року, який скасований Жовтневим районним судом м. Харкова від 30 березня 2015 року, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_4 в частині стягнення з КП «Харківські теплові мережі» коштів в сумі 2391,48 грн. підлягає задоволенню.

Щодо заяви представника відповідача про застосування судом до вимог ОСОБА_4 строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За положеннями статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

З наданої позивачем вимоги Жовтневого ВДВС ХМУЮ № 9846 від 17.11.2015 року на ім»я КП «Харківські теплові мережі» вбачається, що виконавча служба пропонувала КП «Харківські теплові мережі» повернути помилкового стягнуті кошти в розмірі 2391,48 грн.

Згідно відповіді на вимогу КП «Харківські теплові мережі» №198 від 03.12.2015 року вбачається, що у підприємства відсутні правові підстави для повернення грошової суми ОСОБА_4, оскільки питання про повернення грошових коштів судом не вирішувалося.

Крім цього, 03.07.2018 року позивач звертався до КП «Харківські теплові мережі» з грошовою вимогою щодо повернення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 2391,48 грн. та процентів за користування у розмірі 1425,48 грн.

Отже, звернувшись до суду з позовом 10 серпня 2018 року ОСОБА_4 не пропустив строку позовної давності, оскільки не втратив інтересу щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів відповідачем в сумі 2391,48 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування грошовими коштами в розмірі 1425,48 грн., суд відмовляє в цій частині вимог з наступних підстав.

Сттаттею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи, що позовні вимоги між сторонами виникли на підставі договору про надання послуг, яким не передбачено нарахування відсотків, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,264,265,268,274,279 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2391 грн. 48 коп. стягнуті за судовим наказом від 05 вересня 2013 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., всього 3 096 (три тисячі дев»яносто шість) грн. 28 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , місце знаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.

Повний текст рішення складений 26 листопада 2018 року.

Суддя: ОСОБА_6