Дата документу 25.10.2018
Справа № 334/7893/18
Провадження № 2-о/334/242/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Манюхіна О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її брата ОСОБА_2, визнавши датою його смерті 03 вересня 2018 року, а місцем смерті м. Торез, Донецької області. В заяві вказала, що для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, вона звернулася до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, але відповіддю № 2837/17.4-04-37 від 23.10.2018 їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті надала документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не є підставою для державної реєстрації смерті.

Таким чином, на теперішній час вона не може здійснити державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 та отримати свідоцтво про його смерть у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

В судове засідання заявник не зявилася надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, заперечень проти заяви не надав.

У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільно-процесуального кодексу України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з положеннями п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п.2.ч. 1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч.2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії IІІ-УР № 564033 виданим 12.07.1961 року.

03 вересня 2018 року брат заявниці ОСОБА_2 помер, що підтверджується лікарською довідкою про причину смерті №255 від 03.09.2018 року та свідоцтвом про смерть виданим Донецькою Народною Республікою.

Для отримання свідоцтва про смерть заявниця звернулася до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, але відповіддю № 2837/17.4-04-37 від 23.10.2018 їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті надала документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не є підставою для державної реєстрації смерті.

Таким чином, приймаючи до уваги, що заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть брата, оскільки документи про смерть видані на тимчасово окупованій території України, не можуть бути використаними заявницею для реєстрації смерті на території України, однак вона надала до суду беззаперечні докази про смерть брата, тому є всі підстави для винесення рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2, визнавши датою його смерті 03.09.2018 року, а місцем смерті м. Торез, Донецької області.

Керуючись ст. ст.265-268, 317 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавши датою його смерті 03 вересня 2018 року, а місцем смерті м. Торез, Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 жовтня 2018 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.