Справа № 446/341/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 м.Кам'янка-Бузька

Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа № 446/341/18

Провадження № 2/446/505/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янка-Бузька в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Незнанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Незнанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, ОСОБА_3, в якій позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її баби ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрилась спадщина, яку вона як спадкоємець за заповітом має намір прийняти. До складу спадщини входить житловий будинок АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4 Однак, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок, вона позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 28.02.2018 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків заяви.

Ухвалою суду від 02.04.2018 відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче засідання.

23.07.2018 позивач подала заяву про зміну підстав позову.

Відповідачі у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подали.

Ухвалою суду від 23.07.2018 підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, її представник ОСОБА_5 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Незнанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення повісток засобами поштового зв'язку, в судове засідання не з'явилась, причин неявки не повідомила.

З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

09 лютого 2011 року секретарем Незнанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_4, яким вона заповіла усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті своїй онуці ОСОБА_1 (а.с.13).

Родинні відносини між ОСОБА_4 та її онукою ОСОБА_1 підтверджено наданими позивачем витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 16.12.2017 (а.с.9,10), свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.11), свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.12).

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, як вказує позивач, входить право померлої на житловий будинок АДРЕСА_1.

Як видно з довідки Незнанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області № 4 від 24.07.2018 згідно з запису в погосподарській книзі № 6 за 2011-2015 роки за особовим рахунком № НОМЕР_4 в АДРЕСА_1 рахувалось госпордарство ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.68).

А згідно з довідкою Червоноградського МБТІ № 51 від 05.01.2018 станом на 31.12.2012 будинок АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрований (а.с.22).

Разом з тим, з будиноковї книги будинку№ АДРЕСА_1 видно, що ОСОБА_4 за вказаною адресою зареєстрована з 1978 року, а ОСОБА_1 - з 2004 року (а.с.15 зворотній бік аркуша).

Також, згідно з довідкою Незнанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області № 458 від 18.12.2017, ОСОБА_4 до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, а разом з нею проживали і зареєстровані до даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.21).

Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, відтак звернулась до суду.

Витрішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Судом встановлено, що спірний будинок на даний час є збудований, що доводиться технічним паспортом (а.с.17-19) та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійній ОСОБА_4 доводиться довідкою сільської ради про запис в погосподарській книзі (а.с. 68) та тривалим фактом володіння цим будиноком померлою ОСОБА_4, що видно з будинкової книги (а.с.14-16) та довідки сільської ради (а.с.21).

Також судом встановлено, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець до майна покійної ОСОБА_4 підставно просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майно.

За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 258-259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Незнанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.І.Котормус