справа №176/1896/18
провадження №2/176/963/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

14 листопада 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

секретар с/з Лоцман М.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

Позивач: ОСОБА_4

Відповідач: ОСОБА_5

Третя особа: ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_5 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що їй на праві приватної власності, належить будинок АДРЕСА_1 Окрім неї у будинку зареєстрована проживаючою її матір ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 Через місяць після реєстрації відповідач з'їхав з будинку, забрав свої речі і більше не проживав у будинку. Реєстрація відповідача у квартирі створює їй перешкоди у її користуванні, оскільки вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію, на яку має право, так як при обчисленні субсидії враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, а відсутність відповідача позбавляє її можливості надати інформацію про доходи, що змусило її звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 позов підтримав просив його задовольнити та пояснив, що відповідач ОСОБА_5 доводиться братом позивачки. Відповідач більше року не проживає за місцем своєї реєстрації. На даний час невідомо де він перебуває. Кілька разів позивачка зустрічала його на вулицях міста, просила врегулювати спір мирним шляхом, але на даний час спір не вирішено.

Третя особа ОСОБА_3 також позов підтримала та пояснила суду, що її син ОСОБА_5 знаходився в місцях позбавлення волі, після того як він повернувся, йому необхідно було зареєструвати своє місце проживання, тоді її донька ОСОБА_4 зареєструвала його у своєму будинку, але через місяць він знайшов собі співмешканку і пішов жити до неї. Де він перебуває зараз їй невідомо. Його особистих речей у будинку немає.

Відповідач ОСОБА_5, який викликався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України у судове засідання не з'явився, відзиву щодо позову не надав.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про слухання справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 24.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори та згідно із витягом з реєстру права власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 є власницею домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.5,6/

Як вбачається з домової книги та довідки про склад сім'ї, виданої головою квартального комітету №2 у будинку, окрім позивачки ОСОБА_4, зареєстровані проживаючими ОСОБА_3 та ОСОБА_5 /а.с.10/

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає по сусідству із позивачкою, у будинку АДРЕСА_2 проживає у своєму будинку із народження. Останній раз бачила відповідача п'ять років тому, який приходив навідати свою матір. Їй відомо, що його особистих речей у будинку немає.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що проживає у АДРЕСА_3 з 1995 року та іноді приходить в гості до позивачки та їй відомо, що відповідач у її будинку не проживає близько п'яти років та не з'являється за місцем свого проживання. Їй відомо, що він проживає за іншою адресою, бачила його одного разу у м. Жовті Води. Особистих речей його вона у будинку позивачки не бачила.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Із роз'яснень, викладених в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1посилається на те, що відповідач в спірній кімнаті не мешкає, а вона, в свою чергу, змушена оплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично не проживає і не користується житлом, також позивач позбавлена можливості оформити субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Оскільки відповідач, не проживає і не користується даним житловим приміщенням, що є приватною власністю, не виявив наміру проживати у будинку вчиненням відповідних дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими і підлягають задоволенню і ОСОБА_5 слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачів до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Також, на користь позивачки з відповідача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 131, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 287, 288, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 704,80 грн.

Повне найменування та ім'я сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування:

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2.

Третя особа: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду. Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до або через суд першої інстанції, а матеріали справи надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності діючої редакції ЦПК України.

Суддя Жовтоводського

міського суду К.А. Гусейнов