Справа № 237/2301/18
Провадження № 2/237/1051/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.11.18 м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Приходько В.А.,

при секретарі - Шавкун Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 815479,69 грн. боргу за договором позики та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 19.01.2016 року між ним та ОСОБА_2 було фактично укладено договір позики, за яким відповідач взяв у нього в борг 42000 гривень та 500 доларів США, які зобов'язався повернути протягом 6-8 місяців. Крім того, 19.01.2016 року між позивачем та ОСОБА_2 було фактично укладено ще один договір позики, за яким відповідач отримав від позивача в борг 129000 гривень та 1200 доларів США, які зобов'язався повернути протягом 6-8 місяців. 15.03.2016 року між позивачем та відповідачем було фактично укладено ще один договір позики, у відповідності до якого позивач надав у борг відповідачу 1200 доларів США, які зобов'язався повернути протягом 2-3 місяців. 01.09.2016 року між позивачем та відповідачем було фактично укладено ще один договір позики, у відповідності до якого позивач дав у борг відповідачу 1700 доларів США, які обіцяв повернути протягом 1 місяця. Всі отримані у борг кошти ОСОБА_2 зобов'язувався повернути з 5% щомісячною надбавкою. У встановлений строк відповідач грошові кошти не повернув, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлення, про причини неявки суду не сповістив, заперечень проти позову не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Встановлено, що 19.01.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів, за яким відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти у розмірі 42000 гривень та 500 доларів США, та зобов'язався повернути борг протягом 6-8 місяців та сплатити 5% щомісячно від суми боргу. (а.с. 9)

19.01.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів, за яким відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти у розмірі 129000 гривень та 1200 доларів США, та зобов'язався повернути борг протягом 6-8 місяців та сплатити 5% щомісячно від суми боргу. (а.с. 10)

01.09.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів, за яким відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти у розмірі 1700 доларів США, та зобов'язався повернути борг протягом 1 місяця та сплатити 1870 доларів. (а.с. 12)

Загальна суму позики склала 171000 гривень та 4600 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 24.05.2018 року (днем звернення до суду) становить 119968 грн., що загалом становить 290968 гривень.

Вищевказані договори позики підписані відповідачем, отже між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, що свідчать про укладення такого договору відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України.

Як слідує зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Судом перевірено вірність розрахунку заборгованості по процентам заявленого позивачем, а саме:

-по розписці від 19.01.2016 року, в якій сума позики склала 55 040 грн. із розрахунку (42 000 грн. + 13040 грн. (500 дол. США х 26.08 (курс гривні до долару США на день звернення до суду)), сума процентів яка підлягає сплаті за весь період користування грошима склала 77056 грн., із розрахунку (55040 грн. х 5% х 28), де період користування склав 28 місяців з 19.01.2016 року по 24.05.2018 року; відсоткова ставка 5 %; сума боргу 55 040 грн.

-По розписці від 19.01.2016 року, в якій сума позики склала 160 296 грн. із розрахунку (129 000 грн. + 31 296 грн. (1 200 дол. США х 26.08)), сума процентів яка підлягає сплаті за весь період користування грошима склала 224 414, 4 грн., із розрахунку (160296 грн. х 5% х 28), де період користування склав 28 місяців з 19.01.2016 року по 24.05.2018 року; відсоткова ставка 5 %; сума боргу 160 296 грн.

-По розписці від 15.03.2016 року, в якій сума позики склала 31 296 грн. із розрахунку (1 200 дол. США х 26.08), сума процентів яка підлягає сплаті за весь період користування грошима склала 40684,8 грн., із розрахунку (31296 грн. х 5% х 26), де період користування склав 26 місяців з 15.03.2016 року по 24.05.2018 року; відсоткова ставка 5 %; сума боргу 31 296 грн.

-По розписці від 01.09.2016 року, в якій сума позики склала 44 336 грн. із розрахунку (1 700 дол. США х 26.08)), сума процентів яка підлягає сплаті за весь період користування грошима склала 88 672 грн., із розрахунку (44336 грн. х 10% х 20), де період користування склав 20 місяців з 01.09.2016 року по 24.05.2018 року; відсоткова ставка 10 %; сума боргу 44 336 грн.

Загальна сума заборгованості по процентам становить: 77056 + 224414,4 + 40684,8 + 88672 = 430 827, 2 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено вірність розрахунку індексу інфляції боргу та трьох процентів річних від простроченої суми боргу,доданого позивачем до позову, згідно якої сума індексу інфляції боргу склала 78845,49 гривень, три проценти річних від простроченої суми боргу склали 14839 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. (а.с. 5, 14-17)

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості за договорами позики від 19.01.2016 року, 15.03.2016 року, 01.09.2016 року ОСОБА_2 перед ОСОБА_1. Відповідач грошові кошти у повному обсязі позивачу не повернув, а тому суд прийшов до висновку, що борг по договорам позики складає 290968 гривень, сума заборгованості по процентам 430827,2 гривень, індекс інфляції боргу склав 78845,49 гривень, три проценти річних від простроченої суми боргу склали 14839 гривен, що разом складає 815479,69 гривень, які необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 8155,00 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259 - 263, 313, 314 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) заборгованість у розмірі 815449,69 (вісімсот п'ятнадцять тисяч чотириста сорок дев'ять) гривень 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) сплачений судовий збір у розмірі 8155 (вісім тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повному заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар'їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Приходько

Дата документу 21.11.2018