20 листопада 2018 року місто Чернігів
Справа №751/4744/18
Провадження№2/751/1200/18
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.
секретаря судового засідання Дасюк Н.В.
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 виклад позиції позивача
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача 237 500 грн у відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди, що повязана з ушкодженням здоровя в ДТП 01.11.2017 року та 5 000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (а.с.3-6).
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.11.2017 року сталася ДТП, внаслідок якої водій ОСОБА_2 здійснив наїзд на нього, як пішохода, в той час, коли він перетинав дорогу в межах нерегульованого пішохідного переходу. В результаті він отримав тяжкі тілесні ушкодження, довгий час проходив лікування, а у подальшому отримав 1 групу інвалідності. Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.04.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Зазначив, що в результаті ДТП йому було заподіяно не тільки тяжкі тілесні ушкодження, а й він зазнав моральні страждання, що відобразилися на його житті, він переніс емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, тривоги і страху за своє здоровя та життя. Впродовж всього періоду лікування він почував себе незручно, дискомфортно, постійно змушений був пристосовуватися до негативних умов існування. Розмір моральної шкоди оцінює в 250 000 грн. Вказав, що відповідач виплатив йому добровільно 12 500 грн у рахунок моральної шкоди, а тому просить, з врахуванням виплаченої суми, стягнути з ОСОБА_2 237 500 грн.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
У судове засідання позивач та представник позивача не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.
Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
З урахуванням вищевикладеного судом 20.11.2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки (а.с.8-9).

Вироком встановлено, що відповідач 01 листопада 2017 року близько 19 год 00 хв, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вулиці Козацька зі сторони вул. Інструментальна в напрямку проспекту Миру в м. Чернігові. Рухаючись у вказаному напрямку по вулиці Козацька, в районі будинку №5, водій ОСОБА_2, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зупинився та не надав йому дорогу, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, який перетинав проїзну частину вулиці Козацька в межах нерегульованого пішохідного переходу з лівого на правий бік, відносно напрямку руху автомобіля «Renault Mascott». У результаті наїзду, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, дифузного аксонального пошкодження, субарахноідального крововиливу, підапоневротичної гематомами та саднами голови, а також гематоми лівого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи №63 від 26.01.2018 в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №751/1141/18 та підтверджується листом лікувально профілактичного закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради №764 від 07.11.2017 року (а.с.11) 01.11.2017 року на телефон «103» надійшов виклик перехожого щодо надання медичної допомоги ОСОБА_1

Згідно копії довідки КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні з 01.12.2017 року по 22.12.2017 року (а.с.10).

Із виписного епікризу №20645 від 22.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 поступив у відділення з черепно-мозковою травмою, забій головного мозку та дифузне аксональне пошкодження (а.с.13).

Також, із виписного епікризу №13613 від 01.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 07.11.2017 року проведено операцію та 01.12.2017 року виписано для подальшого лікування в умовах ВІТ загального профілю ЧОЛ (а.с.12).

У подальшому, з 22.12.2017 року по 12.01.2018 року та у період з 27.02.2018 року по 16.03.2018 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в загальнореабілітаційному відділенні КЛПЗ «Чернігівська міська лікарня №3» Чернігівської міської ради, що підтверджується випискою-епікризом №8210 та №1458 (а.с.14,15).

Згідно консультативного висновку спеціаліста КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» від 13.03.2018 року рекомендовано вирішити питання щодо ступеню втрати працездатності ОСОБА_1 на МСЕК (а.с.20).

15 березня 2018 року на засіданні Чернігівської обласної медико соціальної експертної комісії №2 ОСОБА_1 було встановлено групу інвалідності перша «А» до 15.03.2020 року, що підтверджується копією довідки (а.с.21) та індивідуальною програмою реабілітації інваліда №151 (а.с.22-27).

15 серпня 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України прийняло рішення (номер справи МТСБУ 46685) про виплату ОСОБА_1 115 200 грн страхового відшкодування, яке останній отримав 16.08.2018 року, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.56, 72).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 у заподіянні позивачеві ОСОБА_1 шкоди неправомірними діями встановлена вищевказаним вироком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п.3 ч.2 зазначеної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31.03.1995 року №4 із наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ.

Згідно із п. 9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Враховуючи ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, перенесене лікування, очевидним є те, що вчиненим відповідачем злочином позивачу завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.

Оскільки, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачеві було завдано шкоду здоровю, тривалий час позивач перебував на стаціонарному лікуванні, переніс операцію, в результаті чого встановлено інвалідність першої «А» групи, а тому йому завдана моральна шкода, яка виразилася у порушенні звичайного способу життя, порушенні життєвих звязків через неможливість нормального громадського життя під час перебування в лікарні та тривалий час після неї, враховуючи, що позивач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди переніс душевні страждання, порушений його стабільний стан, певний час був обмежений у пересуванні в цілому, має порушений емоційний стан і відчуває дискомфорт, оскільки не може сам себе обслуговувати і потребує сторонньої допомоги від рідних, відчуває біль внаслідок травмування у ДТП.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, доходить висновку, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП 01.11.2017 року, яка підлягає відшкодуванню, слід визначити у сумі 150 000 грн.

Таким чином, з урахуванням добровільного відшкодування відповідачем моральної шкоди в сумі 12 500 грн, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 137 500 грн.

V. Розподіл судових витрат

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила, або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, розрахунків тощо).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги від 07.11.2017 року (а.с.31), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №233 від 04.08.2003 року (а.с.32), акт виконаних робіт за договором про надання юридичних послуг (а.с.71), опис робіт (наданих послуг) адвокатом (а.с.70), квитанцію про сплату наданих послуг в сумі 5 000 грн(а.с.68).

Суд вважає, що витрати на правничу допомогу є співмірними зі складністю справи та наданими послугами, часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність доказів фактичного понесення витрат на правничу допомогу позивачем.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені частково в розмірі 58 відсотків ціни позову (137500х100/237500), відповідач повинен відшкодувати позивачу пропорційно задоволених позовних вимог 2 894,74 грн (137 500х5 000/237 500) витрат на професійну правничу допомогу.

Також, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, пропорційно задоволених позовних вимог, що складає 408,04 грн (137 500?704,80/237 500).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце реєстрації: вул. О.Білевич, буд.16, м.Чернігів) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2) 137 500 (сто тридцять сім тисяч пятсот) грн моральної шкоди, 2 894 (дві тисячі вісімсот девяносто чотири) грн 74 коп витрат на оплату професійної правничої допомоги, а всього 140 394 (сто сорок тисяч триста девяносто чотири) грн 74 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце реєстрації: вул. О.Білевич, буд.16, м.Чернігів) судовий збір у розмірі 408 (чотириста вісім) грн 04 коп на користь ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код , МФО 820019, ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок 0001, код бюджетної класифікації 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 23 листопада 2018 року.

Суддя Н. В. Маслюк