№ 637/1172/18
№ 2/637/384/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2018 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Бутрик Ю.С.,

позивач: представник за довіреністю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом ,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_1, звернулася до суду з вимогами про визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними, поновивши його, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Як підставу позову зазначено, що 27.05.2007 року померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,2349 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Вказує, що до смерті ОСОБА_3, а саме 02.04.2002 року, помер її син, він же батько позивача, ОСОБА_4. У передбачений законом строк позивачем подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 27.05.2007 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку є втраченим за невідомих обставин. Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, позивачу відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини та правовстановлюючий документ на спадкове майно.

В свідоцтві про народження батька позивача - ОСОБА_4 в графі «мати» ОСОБА_3 зазначена під прізвищем «Свірідова», а не «Рикунова». Документи, підтверджуючі зміну прізвища відсутні, в шлюбі ОСОБА_3 не перебувала, в свідоцтві про народження записана зі слів. Отже, при зверненні до нотаріуса неможливо підтвердити родинні відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як матері та сина, в зв'язку з чим неможливе отримання спадщини після смерті бабусі. Позивачу необхідне встановлення факту родинних відносин між її бабусею ОСОБА_3 та її батьком ОСОБА_4, як між матірю та сином, для отримання спадщини. Заповіту померла не залишила. На момент її смерті позивач вказує, що вона постійно проживала з бабусею за адресою: вул. Радянська, 25, с. Троїцьке, Шевченківський район, Харківська область, та проживає за вищезазначеною адресою і на даний час, а отже спадщину після смерті бабусі прийняла фактично, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, оформити спадщину в адміністративному порядку виявилося неможливим в зв'язку з втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між бабусею ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_4. Причинами пропуску строку на звернення до суду є втрата оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку та неможливість відновити документи, що підтверджують родинні відносини, які вважає поважними, та просить поновити їх.

Представник позивача просить визнати причини пропуску позивачем строку для звернення до суду поважними, поновивши його, встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 27.05.2007 року, дійсно була матірю ОСОБА_4, померлого 02.04.2002 року, та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої 27.05.2007 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, зясувавши позицію представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

27.05.2007 року померла ОСОБА_3 (а.с. 11).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,2349 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: :01:000:0392 на території Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с. 13).

02.04.2002 року, до смерті ОСОБА_3, помер ОСОБА_4 (а.с. 9).

У передбачений законом строк позивачем подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 27.05.2007 року.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 117619 є втраченим за невідомих обставин, про що подано оголошення до Шевченківської районної газети «Краєвид» від 29.06.2018 №№ 51-52 (1877-1878) (а.с. 16).

Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 в графі «мати» зазначена "Свірідова Параска Петрівна" (а.с. 12).

В шлюбі ОСОБА_3 не перебувала. На момент її смерті позивач постійно проживала з бабусею зі своєю сім'єю за адресою: вул. Радянська, 25, с. Троїцьке, Шевченківський район, Харківська область, де продовжує мешкати і на даний час, а отже спадщину після смерті бабусі прийняла фактично, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області від 26.06.2018 року № 2562 (а.с. 16).

Згідно довідці Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 282 від 04.07.2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті 02.04.2002 року постійно проживав та значився зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Оформити спадщину в адміністративному порядку виявилося неможливим в зв'язку з втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між бабусею ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_4

Згідно інформаційним довідкам зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого 02.04.2002 року, приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 05.11.2015 року заведено спадкову справу № 101-2015 та 05.11.2015 року видане свідоцтво про право на спадщину серії НАР № 889556, реєстраційний № 1055, спадкові договори відсутні, заповіти від імені померлого не посвідчувалися (а.с. 34-37).

Як вбачається з інформаційних довідок зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів після смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлої 27.05.2008 року, Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області 21.11.2007 року заведено спадкову справу за № 291, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкові договори відсутні, заповіти від імені померлої не посвідчувалися (а.с. 30-33).

За відомостями Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 331 від 20.11.2018 року згідно записам погосподарських книг за особовими рахунками № 289, 314, 418 ОСОБА_4, як голова господарства, та ОСОБА_3, як його мати, значилися зареєстрованими на території сільської ради (а.с. 50-53).

Положеннями ст.ст. 1225, 1226 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач є донькою ОСОБА_4 (а.с. 10), померлого 02.04.2002 року та онукою ОСОБА_3, померлої 27.05.2007 року (а.с. 12) та є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та спадкоємцем за правом представлення після смерті бабусі, оскільки померлі заповітів не залишили. Інші спадкоємці відсутні. Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, позивачу відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини та правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 17-19). Причинами пропуску позивачем строку на звернення до суду є втрата оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку та неможливість відновити документи, що підтверджують родинні відносини, які суд визнає поважними та поновлює їх.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає у с. Іванівка, де народилась її бабуся та сім"я ОСОБА_4. У ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було троє дітей: Іван, Анатолій та ОСОБА_6. Зазначила, що ходила у школу в один клас з позивачем, була у неї вдома, знала її бабусю, ОСОБА_8 та підтвердила, що ОСОБА_4 був сином померлої ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що працював у колхозі, в той час як ОСОБА_10 був завідуючим фермою. Добре знав його дітей: Івана, Анатолія та ОСОБА_6, з якими разом ходили до школи, знав бабусю ОСОБА_8. Знає, що у 2004-2005 роках внук Іван забрав бабусю у с. Троїцьке та піклувався про неї.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що майже 80 років проживав зі своєю сім"єю поряд з сім"єю ОСОБА_3, яка померла у 2007 році, була матір'ю ОСОБА_4, померлого у 2002 році, який, був батьком ОСОБА_2.

Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Причинами пропуску строку на звернення до суду є втрата оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку та неможливість відновити документи, що підтверджують родинні відносини, які суд визнає поважними та поновлює їх.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 263-265, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 328, 1216, 1218, 1225, 1226, 1261, 1266, 1268 Цивільного кодексу України ,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати причини пропуску ОСОБА_2 строку для звернення до суду поважними та поновити його.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 27.05.2007 року, дійсно була матірю ОСОБА_4, померлого 02.04.2002 року.

Визнати за ОСОБА_2 з дня набрання рішенням суду законної сили право власності на земельну ділянку № 743 площею 4,2349 га з кадастровим номером: :01:000:0392 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої 27.05.2007 року.

Копію рішення направити відповідачу.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя

ОСОБА_12