Справа № 522/2562/18
Провадження № 2/522/5305/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який є законним представником ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „УВГП-СИСТЕМА, Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, треті особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одесипро визнання особи такою, що має право проживання у житловому будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить зобов`язати Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України та Товариство з обмеженою відповідальністю „УВГП-СИСТЕМА провести відселення неповнолітнього ОСОБА_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним наданням ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його законний представник - ОСОБА_1 іншого рівнозначного житла у м. Одеса; стягнути з відповідачів судовий збір на користь позивача.

При цьому посилається на те, що ОСОБА_1 , який є законним представником ОСОБА_2 вселився до приміщення загальною площею 33,75 кв.м. будівлі АДРЕСА_2 у 2006 році на підставі дозволу Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси.
У 2012 році позивач звернувся з письмовим запитом до Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області про надання документів, що стали підставою для реєстрації місця проживання позивача.

Листом Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від 29.02.2012 року за № 31/22-П01 позивача було повідомлено про те, що надати документи, що стали підставою реєстрації ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 не є можливим, так як вони були знищені по закінченню терміну зберігання.

Як вбачається зі змісту листа-відповіді в.о. завідуючого СГІРФО Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області вих. N 31/22-П01 від 29.02.2012 р. реєстрація місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_4 (в/ч НОМЕР_1 ) в березні 2006 року була проведена законно та на підставі усіх необхідних документів, які на той час вимагалися паспортною службою, але, в свою чергу, копії цих документів надати заявнику не можливо у зв`язку з їх знищенням за терміном зберігання.

Реєстрація позивача за адресою: АДРЕСА_3 ) ніким недійсною не визнана.

До досягнення дитиною 10 років її місце проживання може бути зареєстроване лише за місцем проживання батьків (або одного з них).

Починаючи з 2012 року по день звернення до суду з цим позовом неодноразово державні виконавці в супроводі працівників КП «Будова» та інших невідомих осіб регулярно прибувають до житлового будинку, де проживає позивач з метою його разом з його батьками виселення. Будь-яких дозвільних документів при цьому надано не було.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради за № 363 від 26.09.2013 року змінено статус гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 на житловий будинок.

В зв`язку з викладеним вони звернулися до суду з вказаним позовом та просять його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, вважали його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, також надавали суду письмові відзиви на позов.

Представник третьої особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси в судовому засіданні з позовом не погодився.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України є правокористувачем та замовником будівництва земельної ділянки кадастровий номер :44:001:0057 за адресою: АДРЕСА_5 ) яка знаходиться у державній власності.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.03.2018 року, жодного гуртожитку та жодної житлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4 не зареєстровано.

09.09.2016 р. проведена реєстрація земельної ділянки кадастровий номер: :44:001:0057 за адресою: АДРЕСА_6 ) за Державою.

(а.с. 47 50)

Всі будівлі які знаходяться на території військового містечка № НОМЕР_2 (в/ч НОМЕР_1 ), по АДРЕСА_4 , в тому числі будівля № 9, яку займає ОСОБА_1 разом із своєю сім`єю, включаючи ОСОБА_2 , є військовим майном, що належать державі в особі Міністерства оборони Україні та обліковуються в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Одеси.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьками є батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_3 .

(а.с. 12)

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 05.03.2012 року було виселено ОСОБА_4 , ОСОБА_1 з двох приміщень загальною площею 33,75 кв.м. адміністративної будівлі № 9 військового містечка № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

(а.с. 82 83)

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01.07.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 05.03.2012 року змінено, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: „Зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси права користування та розпорядження двома приміщеннями площею 33,75 кв.м. адміністративної будівлі № 9 військового містечка № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , шляхом звільнення цього приміщення.

Як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення суду судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період проходження військової служби ОСОБА_4 разом з сім`єю ( дружина та син), у зв`язку з відсутністю в нього постійного житла в м. Одесі, було надано для тимчасового проживання два приміщення загальною площею 33,75 кв.м. адміністративної будівлі № 9 військового містечка № НОМЕР_2 в АДРЕСА_4 .

Згідно витягу з протоколу № 2 засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування від 19.01.2005 року ОСОБА_4 був забезпечений житлом за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (на склад сім`ї - він, дружина, син), а саме 3-х кімнатною квартирою в АДРЕСА_7 .

Відповідача ОСОБА_4 знято з реєстраційного обліку зі спірного приміщення 21.04.2006 року та зареєстровано 05.05.2006р. за адресою: АДРЕСА_7 . Однак спірне приміщення відповідачі ОСОБА_4 та його син ОСОБА_1 не звільнили. Військовослужбовцями вони не являються.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що приміщення, яке займають відповідачі не є гуртожитком, не зареєстровані у виконкомі як гуртожиток, займають дане приміщення без правових підстав, власник будівлі № 9 - Міністерство оборони України має право вимагати на підставі ст.391 ЦК України усунення перешкод у здійсненні права володіння та користування приміщенням.

(а.с. 84 85)

11.07.2014 року незважаючи на рішення судів про виселення ОСОБА_1 , останній здійснює реєстрацію місця проживання свого сина ОСОБА_2 2011 року народженні за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до списку мешканців, які проживають в будівлях, що використовуються для тимчасового проживання на території військового містечка № НОМЕР_2 Одеського гарнізону по КЕВ м.Одеси станом на 01.03.2017 р. ОСОБА_4 в черзі на забезпечення житлом не перебуває, ордер йому не надавався, був заселений командуванням в/ч НОМЕР_1 , та отримав квартиру від МОУ та звільнений з лав ЗСУ.

Відповідно ст.ст. 1, 2 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює управління військовим майном.
Згідно ст.ст. 3, 4 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України майно, з моменту надходження до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною, набуває статусу військового майна та обліковується у органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України.
Відповідно до ст. 14 Закону України „Про Збройні Сили України майно, закріплене за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю та належить їм на праві оперативного управління. Особливості правового режиму майна Збройних Сил України визначаються відповідним законом.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 батько ОСОБА_2 , згідно рішення апеляційного суду Одеської області від 01.07.2013 року, не має права користування двома приміщеннями площею 33,75 кв.м. адміністративної будівлі № 9 військового містечка № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , тому його син ОСОБА_2 2011 року народження, також не має право на вказане приміщення, оскільки його право є похідним від права його батька ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , який є законним представником ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „УВГП-СИСТЕМА, Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, треті особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одесипро визнання особи такою, що має право проживання у житловому будинку відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 21.11.2018 року.

Суддя:

15 листопада 2018 року