26 листопада 2018 року , м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Осіпенко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Тиріної В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в обґрунтування якого зазначила, що з 09 червня 2012 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Виконавчим комітетом Краснодонської селищної ради міста Краснодону Луганської області, актовий запис №11. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Основною причиною розірвання шлюбу позивач зазначила відсутність взаємопорозуміння між ними, довіри, кохання та постійних сварок. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені починаючи з серпня 2013 року, подружжям спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с. 43).
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Сватівського районного суду Луганської області, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надходило. (а.с. 38, 41).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕД № 147436 від 09 червня 2012 року, між позивачем та відповідачем, Виконачим комітетом Краснодонської селищної ради міста Краснодону Луганської області, зареєстровано шлюб, актовий запис №11 (а.с.11).
Сторони від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №254574 від 06 вересня 2012 року (а.с.12).
В своєму позові позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з відсутністю взаємопорозуміння між ними, довіри, кохання та постійних сварок. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені починаючи з серпня 2013 року, подружжям спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.
Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.
У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач надала до суду заяву в якій зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Бондаренко», яке було набуте у звязку із реєстрацією шлюбу.
У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 80, 263-265, 352, 354 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Петрухіна) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 червня 2012 року Виконавчим комітетом Краснодонської селищної ради міста Краснодону Луганської області, актовий запис №11.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу - «Бондаренко».
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: Л.М. Осіпенко