Провадження № 22ц-824/1697/18 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Лисиці Ю.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори ЮхтаЛ.М., ОСОБА_6, про встановлення факту постійного не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаною заявою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року провадження у справі закрито .

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявник помер і спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що ОСОБА_6 не проживав постійно з померлою ОСОБА_7 на час відкриття спадщини та встановити, що ОСОБА_7 проживала одна (а.с.2-5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року закрито провадження у справі у зв'язку зі смертю заявника (а.с.50-51). При цьому, місцевий суд виходив з того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Зазначений висновок є помилковим, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

За змістом ст. ст. 46, 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту цих статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право попередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

На підставі п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами.

Таким чином, закриваючи провадження у справі, місцевий суд вищевказаних положень закону не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: