У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2018 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової прокуратури Центрального регіону України, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової прокуратури Центрального регіону України, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року позовну заяву було залишено без руху і надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Позовна заява була залишена суддею без руху у зв'язку тим, що не відповідала вимогам статті 175 ЦПК України, а саме: позовна заява всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України не містила відомостей про:

-у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта позивача та ідентифікаційні коди юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідачів (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку відповідача, офіційні електронні адреси позивача та відповідача та адреси електронної пошти, номери засобів зв'язку відповідача;

-у відповідності до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

-у відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

-у відповідності до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позову, а також у відповідності до вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України не підтверджено відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у позивача, його підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Письмові докази, відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, повинні бути подані в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В той же час, позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування йому моральної шкоди та відповідно, не містить відомостей в чому саме полягає, заподіяна останньому моральна шкода.

При цьому, позивачем не надано суду доказів на підтвердження розміру завданої моральної шкоди.

Копію ухвали від 13 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 отримав 19 вересня 20018 року, що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах позову.

Однак, станом на 21 листопада 2018 року недоліки позовної заяви не усунуто.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки зазначені в ухвалі суду недоліки не були усунуті позивачем у визначений судом строк, позовну заяву слід визнати неподаною і повернути позивачу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175-177, 259-260, 353, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової прокуратури Центрального регіону України, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди - визнати неподаною і повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Н.Г. Таран