Ухвала

22 листопада 2018року

м. Київ

справа № 2-4832/11

провадження № 61-24024ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду міста Севастополя від 21 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив у процесі розгляду справи, до ОСОБА_5, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у розмірі 520 928 грн 44 коп., відсотки у розмірі 117 207 грн, 3 % річних у розмірі 35 160 грн 20 коп. і відшкодувати моральну шкоду в розмірі 25 тис. грн.

ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, в якому просила визнати недійсним договір позики від 12 вересня 2009 року, стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування моральної шкоди 35 тис. грн і на відшкодування матеріальної шкоди - 54 тис. грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Севастополя від 28 березня 2012 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму заборгованості в розмірі 919 974 грн, відсотки - в розмірі 222 327 грн 05 коп., 3 % річних - у розмірі 66 698 грн 11 коп., судовий збір - у розмірі 3 112 грн 04 коп., всього стягнуто 1 212 111 грн 20 коп. В решті позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Севастополя від 21 січня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Заочне рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 28 березня 2012 року в частині задоволення первісного позову скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики у розмірі 65 200 доларів США, з урахуванням облікової ставки Національного банку України - 6 269 доларів США, а всього - 71 469 доларів США, що еквівалентно 570 370 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. В іншій частині заочне рішення залишено без змін.

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду міста Севастополя від 21 січня 2014 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду міста Севастополя від 21 січня 2014 року. Цивільну справу № 2-4832/11 витребувано з Ленінського районного суду міста Севастополя.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду.

Станом на 14 червня 2018 року через тимчасову окупацію частини території України справа на адресу суду касаційної інстанції не надійшла, що унеможливлює її розгляд у касаційному порядку Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.

Законом України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1207-VII у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам. Зокрема, передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Враховуючи, що судом, який розглядав справу як суд першої інстанції є Ленінський районний суд міста Севастополя, який не здійснює правосуддя, то повноваження щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі покладається на місцевий суд міста Києва, що має бути визначений Апеляційним судом міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2018 року копії матеріалів касаційного провадження № 61-24024ск18 у справі № 2-4832/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, відшкодування майнової та моральної шкоди для проведення процесуальних дій, спрямованих на відновлення втраченого провадження, направлено до Апеляційного суду міста Києва.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 липня 2018 року визначено Оболонський районний суд міста Києва уповноваженим розглядати питання про відновлення втраченого судового провадження у вказаній цивільній справі № 2-4832/11.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року відмовлено у відновленні втраченого провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що матеріали справи, надані суду для вирішення питання про відновлення втраченого провадження, містять лише копії рішень судів першої та апеляційної інстанцій, інших документів до матеріалів справи не подавалося, у зв'язку з чим наявних матеріалів недостатньо для відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів. Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

Враховуючи неможливість відновлення втраченого судового провадження № 2-4832/11 Ленінського районного суду міста Севастополя, що встановлено ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року, яка набрала законної сили, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду міста Севастополя від 21 січня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, відшкодування майнової та моральної шкоди необхідно закрити.

Керуючись статтею 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду міста Севастополя від 21 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, відшкодування майнової та моральної шкоди закрити.

Роз'яснити учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою до суду за наявності необхідних документів.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов