Єд. унік. № 243/7158/18
Провадження № 2/243/2570/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

за участю секретаря судового засідання Колено Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому просить суд постановити рішення про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 30 жовтня 2016 року померла його мати - ОСОБА_3. За життя мати склала заповіт та заповідала все своє майно йому ( позивачу). Він звертався до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, але йому було повідомлено про пропуск строку прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини ним було пропущено внаслідок того, що він тривай час не міг отримати свідоцтво про смерть матері ОСОБА_4 зразка, оскільки мати померла в зоні АТО.

Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері тривалістю у два місяці.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладання розгляду справи не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 1023494 від 28 січня 1963 року, виданого міським ЗАГС м. Єнакієве Донецької області, ОСОБА_1 народився 21 грудня 1950 року та його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.3).

Згідно заповіту від 03 червня 2002 року, складеного ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконкому Вуглегірської міської ради ОСОБА_6, остання заповідала все своє майно ОСОБА_1 (а.с.4).

30 жовтня 2016 року ОСОБА_3 померла, місце смерті м. Вуглегірськ м. Єнакієве Донецька область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 963117 від 23 листопада 2016 року, видане Словянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.5)

Згідно відповіді державного нотаріуса Першої єнакіївської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 24 вересня 2018 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 30 жовтня 2016 року, не заводилась

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК.

Статтею 1272 ч. 3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови державного нотаріуса Першої єнакіївської державної нотаріальної контори №108/02-31 від 31 липня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої 30 жовтня 2016 року, через пропуск строку звернення до нотаріуса із відповідною заявою (а.с.7).

Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки останній перебував не тимчасово неконтрольованій території, не мав можливості отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка у позасудовому порядку та ін.

Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб.

Позивач, пов'язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правах людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Керуючись ст. ст. 16, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 259, 264-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: Донецька область, м. Вуглегірськ, вул. Рокосовського, буд. 13, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 30 жовтня 2016 року, тривалістю у два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_8