Провадження № 2/161/4418/18
У Х В А Л А

15 листопада 2018 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінська С.С., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі та стягнення витрат по утриманню майна,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі та стягнення витрат по утриманню майна.

Позивач при зверненні до суду з позовом звернулася з письмовим клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшення та відстрочення сплати судового збору, обґрунтовуючи його скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд в порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальним справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, в позовній заяві зазначено, що при укладенні договору про надання правової допомоги від 01.12.2015 року, який укладено з адвокатом Полячуком С.І., нею сплачено послуги адвоката на правовий захист в розмірі 5 000 грн., а розмір судового збору станом на 07.11.2018 року складає 5 586 грн. 50 коп.

В зв'язку з цим вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, зменшення та відстрочення сплати судового збору слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. 12, 81, 136, 353 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати або зменшення та відстрочення сплати суми судового збору - відмовити.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська