Номер провадження: 22-ц/785/5179/18
Номер справи місцевого суду: 520/7367/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Озарчук В.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року в складі судді Куриленко О.М.,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення, вселення задоволено частково.

Виселено ОСОБА_3 з будинку № 19 по вул. Кондрашина в м. Одесі та вселено його в квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду,посилаючись на те, що він не був присутній в судовому засіданні та не мав змоги викласти свої заперечення щодо позовних вимог. Він проживав на момент смерті своєї сестри з нею в одному будинку, здійснював організацію поховання за свої кошти, тому для нього було здивуванням, що сестра заповіла все своє майно ОСОБА_2 Його сестра ОСОБА_4 проходила лікування у звязку з онкологічним захворюванням, приймала сильні ліки та не могла розуміти значення своїх дій при укладенні заповіту, тому він має намір його оспорити.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав клопотання про зупинення провадження в звязку зі зверненням до суду з позовом, та розгляд клопотання за його відсутності.

Представник ОСОБА_2 вважала апеляційну скаргу необґрунтованою, просила залишити в силі рішення суду.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 08 листопада 2012 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідала все майно ОСОБА_2 Леонідовічу, зобовязала ОСОБА_2 надати право довічного мешкання ї братові ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2.

На час розгляду справи заповіт не скасований, недійсним не визнаний.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 1982 року проживає та зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, добровільно з будинку не виселяється.

04 жовтня 2016 року ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_3.

05 жовтня 2016 року ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину на будинок №19 по вул.Кондрашина в м.Одесі, а також земельну ділянку, на якій він розташований.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що власник житла має право використовувати його для власного користування, і діями відповідача створюються перешкоди в користуванні будинком.

Такий висновок суду ґрунтується на законі, судом правильно встановлені фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїим майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.383 ЦК власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_2 є власником будинку, має право на користування ним, ОСОБА_3 не є членом його сімї, і право проживання в будинку є похідним від прав попереднього власника ОСОБА_4 , право на майно якої припинене.

Надання права довічного проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є умовою заповіту, яка є обовязковою для виконання.

Враховуючи такі обставини, суд дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що представник позивача та його представник є працівниками однієї фірми не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки істотних обставин, які б впливали на зміст висновків суду, виходячи з такого, в скарзі не наведено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 займався похованням сестри, сплачує комунальні послуги, проживаючи в будинку, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки правого значення для вирішення спору не мають, оскільки будинок належав ОСОБА_4 і вона на випадок смерті визначила його долю шляхом складання заповіту, а вчинення будь яких дій у вигляді витрачання коштів на поховання та оплата комунальних послуг не можуть бути підставою набуття права власності.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 має намір оспорити заповіт шляхом звернення із позовом до суду до уваги не приймаються, оскільки законність рішення перевіряється на час вирішення спору. Жодне рішення, яким би був встановлений факт недійсності заповіту, відсутнє, хоча позивач кілька разів звертався до суду із вимогами про оспорення заповіту, тому на час вирішення спору факт звернення до суду на правовідносини впливати не може.

Зважаючи на такі обставини, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: