Справа № 636 / 4052 / 18
2 / 636 / 2034 / 2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просив суд визнати за ним, право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Нижня Зачуговка, буд.42, що належав ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 23.12.2008 року Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 14.03.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 14.03.2017 року помер його батько, ОСОБА_5. Після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із ? частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Нижня Зачуговка, буд.42. Вказана частина будинку належить ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, оскільки на момент його набуття у власність та до самої смерті спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_5 Позивач, ОСОБА_2, прийняв зазначену спадщину, оскільки на підставі ст. 1269 ЦК України подав заяву про прийняття спадщини.

Звернувшись до Чугуївської державної нотаріальної контори із заяво про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 Позивачу було відмовлено у звязку з не можливістю визначити склад спадкового майна, так як вищевказаний житловий будинок належав на праві спільної сумісної власності спадкодавцю та його дружині, визначення розміру часток між якими не проводилося.

Представник Позивача адвокат ОСОБА_1, діючий на підставі ордеру (а.с. 43) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідачі та їх представник адвокат ОСОБА_6, діючий на підставі ордеру (а.с. 42) в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, надали суду відзив в якому просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

14.03.2017 року помер ОСОБА_5, що підтверджується повторним Свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 236138 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається із ? частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Нижня Зачуговка, буд.42, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.12.2008 року (а.с. 9), довідкою КП «Чугуївське бюро технічної інвентаризації» №2417 від 31.10.2017 року (а.с. 10).

Вказана частина будинку належить ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, оскільки на момент його набуття у власність та до самої смерті спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем 1 ОСОБА_3, що не заперечувалося та було підтверджено Відповідачами по справі.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який має бажання прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 Позивач, ОСОБА_2, прийняв зазначену спадщину, оскільки на підставі ст. 1269 ЦК України подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджується заявою серії НМО №042043, зареєстрованою в реєстрі за №1-674 (а.с. 13), інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №47707481 від 15.05.2018 року (а.с. 14).

Родинний звязок між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІV-УР №1692083 (а.с. 11), рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2018 року по справі №766/10409/17 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Посилання Відповідача 1 на ту обставину, що Позивач не має права на спадкування після смерті батька у звязку з тим, що спадкодавець за життя не набув права власності на вказане майно, а тому воно не може спадкуватись є безпідставним.

Отже, оскільки спірний будинок був набутий ОСОБА_3 в шлюбі з ОСОБА_5, а тому не відноситься до майна, що відповідно до законодавства України є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, тобто будинок був їх спільною сумісною власністю.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Керуючись: ст. ст. 10, 11, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Нижня Зачуговка, буд. 42, що належав ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 23.12.2008 року Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 14.03.2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -