Постанова

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 1327/4551/2012

провадження № 61-26747св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «Бурка В. В.»,

представник позивача - Бурка Валерій Володимирович,

відповідач - Сокальський районний суд Львівської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу фермерського господарства «Бурка В. В.» на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 травня 2017 року у складі судді Новосад М. Д. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2012 року фермерське господарство «Бурка В. В.» (далі - ФГ «Бурка В. В.») звернулося до суду із позовом до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування майнової і моральної шкоди та зобов'язання прийняти рішення у справі.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2012 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ФГ «Бурка В.В.» до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування майнової і моральної шкоди та зобов'язання прийняти рішення у справі на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України 2004 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22 листопада 2012 року апеляційну скаргу ФГ «Бурка В. В.» відхилено.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2012 року залишено без змін.

У березні 2017 року ФГ «Бурка В. В.» звернулося до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2012 року.

В обґрунтування заяви ФГ «Бурка В. В.» посилалося на те, що нововиявленою обставиною є постанова Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16, якою встановлено, що: «…За таких обставин слід дійти висновку, що належним відповідачем у таких справах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державною функції правосуддя…». Вказане свідчить, що внаслідок відмови у відкритті провадження у справі, фермерське господарство було безпідставно позбавлено доступу до правосуддя.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03 травня 2017 року у задоволенні заяви ФГ «Бурка В. В.» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2012 року відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог статті 361 ЦПК України 2004 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу ФГ «Бурка В. В.» відхилено.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 травня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд ухвали у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що постановою Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16, прийнятій за наслідком перегляду судових рішень у порядку, передбаченому Главою 3 Розділу V ЦПК України 2004 року, не встановлено нових обставин або таких, що не були відомі сторонам чи суду під час розгляду справи в суді першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ФГ «Бурка В. В.» - Бурка В. В., посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції відповідно до статті 361 ЦПК України 2004 року зобов'язаний був прийняти до розгляду та задовольнити заяву ФГ «Бурка В. В.» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення, оскільки вона відповідає вимогам, встановленим статтями 361-364 ЦПК України 2004 року. Крім того, судами не надано належного аналізу змісту постанови Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16.

Відзив на касаційну скаргу відповідачем не подано.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням вимог процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв'язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Залишаючи без задоволення заяву ФГ «Бурка В. В.» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2012 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами в розумінні вимог статті 361 ЦПК України 2004 року.

Доводи касаційної скарги про те, що судами не враховано постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16, як обставину, що могла б в вплинути на судове рішення, були предметом розгляду апеляційного суду та їм надана належна правова оцінка.

Зокрема, апеляційний суд правильно зазначив, що правовий висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, як і текст постанови Верховного Суду України, не є юридичним фактом, який існував на час розгляду справи, але не був і не міг бути відомим заявнику, та таким, що міг вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і був встановлений після набрання ним законної сили, тобто не є нововиявленою обставиною.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи. Інші доводи касаційних скарг фактично стосуються переоцінки доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фермерського господарства «Бурка В. В.», яке діє через представника Бурку Валерія Володимировича, залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк