Провадження №2/522/5100/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В,І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.12.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за яким просив позбавити відповідача батьківських прав відносно нього та стягнути з відповідача на його користь аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 18.12.2017 року до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час є наполовину сиротою. ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла його мати - ОСОБА_3. До моменту її смерті він проживав разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, та перебував повністю на її утриманні. На даний момент він зареєстрований у вказаній квартирі та, окрім нього, в даній квартирі мешкають його тітка ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які матеріально йому не допомагають.

Посилався на те, що відповідач, будучи його батьком, своїх батьківських обов'язків, зокрема, свого обов'язку виховувати та утримувати його до досягнення ним повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Вказував, що батько зовсім не цікавиться його життям, станом здоров'я і не дбає про його інтереси, не бере участі в його житті. Посилався на те, що навчається в 11 класі Одеського юридичного ліцею Одеської міської ради Одеської області та планує вступити у вищий навчальний заклад, його затрати на навчання є досить великими. Вказував, що має самостійний заробіток, підробляє тренуючи дітей, та отримує пенсію по втраті годувальника, проте даний коштів на самостійне життя не вистачає, батько жодним чином матеріально не допомагає. За вказаний обставин звернувся до суду з дійсним позовом.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Кравчук Т.С..

Ухвалою суду від 28.12.2017 року провадження у справі було відкрито.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року №1093/0/15-18 про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв'язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Кравчук Т.С. - Антонецького С.Л., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В.. Ухвалою суду від 30.05.2018 року її прийнято до провадження та ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 03.09.2018 року.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 20.11.2018 року.

У судовому засідання 20.11.2018 року позивач позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити. Надав до суду висновок органу опіки та піклування ПРА ОМР №01-11/1961/1вих. та додатково пояснив, що вже давно живе без батька (десь з 2012 року), його мати померла у 2014 році та він жив з тіткою (сестрою мати). Зазначив, що до подання позову він подзвонив батьку та пояснив, що бажає навчатись, проте йому необхідна матеріальна допомога. Однак, з того час батько зник, змінював номери телефону та жодної матеріальної допомоги не надав. Лише за його проханням відповідач з'явився на опікунську раду та написав заяву з приводу того, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, та знову пропав. Стверджував, що батько багато пив та був без роботи. Коли останнього разу бачились, то його запитання батько повідомив, що працює на будівництві. Позивач зазначив, що 01.09.2018 року він поступив до Одеського національного економічного університету на стаціонарне навчання та йому не вистачає коштів на життя, хоча він не має самостійний заробіток та вимушений підзаробляти на навчання.

Відповідач у судове засідання 20.11.2018 року не з'явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив від відповідача до суду не надходив. При цьому 19.11.2018 року надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився позивача - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 27.12.2000 року.

Батьками позивача були записані: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_3.

Мати позивача ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла, про що відділом ДРАЦС у м.Одесі реєстраційної служби ОМУЮ ІНФОРМАЦІЯ_8 року зроблено актовий запис та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3.

Як встановлено судом, позивач весь час з 2012 року проживав разом з матір'ю, без батька.

Згідно довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації) від 11.12.2017 року, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але фактично проживає у квартирі з двоюрідною сестрою за адресою: АДРЕСА_2.

Батько ж дитини - ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

Як вбачається з позову та пояснень позивача, батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку позивача, не проявляє щодо нього батьківської турботи та уваги, не цікавиться його життям.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

У матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради за вих. №01-11/1961/1 від 03.10.2018 року, згідно якого визначено доцільним позбавити батьківських прав гр.. ОСОБА_2 у відношенні його сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також у висновку зазначено, що батько надав заяву, згідно якої не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, а факт невиконання батьком його батьківських обов'язків підтверджується заявами родичів та знайомих. При цьому, відповідач на засіданні ради опіки та піклування 27.09.2018 року був присутній та підтвердив, що вихованням та утриманням сина не займається.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Обов'язок виховувати, ростити дитину - найважливіший обов'язок матері та батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.3 цієї ж статті, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи висновок органу опіки та піклування Приморського районної адміністрації Одеської міської ради за вих. №01-11/1961/1 від 03.10.2018 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, керуючись інтересами позивача, суд приходить до висновку, що відповідач з 2012 року свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, нехтує своїми обов'язками батька, не приймає участі у моральній та матеріальній підтримці сина, не спілкується з ним, тобто втратив зв'язок з ним та не виконує обов'язків, передбачених ст.150 СК України, у зв'язку з чим підлягає позбавленню батьківських прав відносно дитини.

Відповідно до п. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 3000 грн. на місяць, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, позивач навчається на 1-му курсі Одеського національного економічного університету, отримує пенсію по втраті годувальника у розмірі 1452, 00 грн.. Проте, даних коштів недостатньо для самостійно життя. У цьому році ІНФОРМАЦІЯ_9 року позивач став повнолітнім.

Також суду не надано доказів щодо майнового стану відповідача. Суд вважає, що відповідач є працездатною особою та за станом здоров'я спроможний сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки на спростування цього відповідачем жодних відомостей не надано. Відповідачем не надано суду доказів, відомостей щодо знаходження на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців, сплати стягнень по виконавчим документам, та про інші обов'язкові додаткові витрати.

З матеріалів справи та позову не вбачається про наявність дітей, тому суд не може врахувати цю обставину при вирішенні спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З урахуванням викладеного, враховуючи обізнаність відповідача про існування даного спору та систематичні неявки у судові засідання, враховуючи відсутність відзиву на позов та будь-яких заперечень зі сторони відповідача щодо розміру аліментів, відсутність власного розрахунку та пропозицій щодо розміру аліментів, а також доказів щодо того, що відповідач не має можливості виплачувати саме такий розмір аліментів, керуючись інтересами позивача суд вважає можливим задовольнити вимоги в частині стягнення аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

Керуючись п.1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.. 51 Конституції України, ст.. 141, 150, 157, 164, 165, 180-184, 191 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43-44, 49, 64, 76 - 81, 82, 83, 89, 90, 95, 133, 141, 206, 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Овідіопольським РВ в Одеській області 23.11.1995 року, місце проживання: 67844, АДРЕСА_3), третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Овідіопольським РВ в Одеській області 23.11.1995 року, місце проживання: 67844, АДРЕСА_3) батьківських прав відносно сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Овідіопольським РВ в Одеській області 23.11.1995 року, місце проживання: 67844, АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 18.12.2017 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Овідіопольським РВ в Одеській області 23.11.1995 року, місце проживання: 67844, АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Овідіопольським РВ в Одеській області 23.11.1995 року, місце проживання: 67844, АДРЕСА_3) на користь держави судовий збір 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, як брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 23.11.2018 року.

Суддя: Л.В.Домусчі