П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/4536/18

Провадження № 22-ц/4815/181/18

Головуючий суддя у суді 1 інстанції: Ковальов І.М.

Місце, дата і час ухвалення рішення суду:

о 08 год. 39 хв. 12.06.2018 р. у м. Рівне Рівненської області

Повний текст рішення складено: не зазначено

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шимків С.С., Боймиструк С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду від 12 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,

в с т а н о в и в:

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_5 На підставі рішення Рівненського міського суду від 22 листопада 2013 року з відповідача на її користь повинні стягуватись аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі по 1 000 грн. щомісячно. Вважає, що відповідач сплачує аліменти несвоєчасно та не у визначеному рішенням суду розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку від 26 лютого 2018 року за №18981, виконаного державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області, станом на 01 лютого 2018 року становила 22 612,90 грн. В зв'язку з неналежною виплатою аліментів її матеріальне становище погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан дитини. З огляду на це просила стягнути з ОСОБА_4 пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 226 035,50 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти задоволення позову. Не погоджувався з розрахунком пені, яка міститься в додатку до позовної заяви, вважає його таким, що не відповідає вимогам судової практики та закону. Визнав суму пені в розмірі 10 229,99 грн. Водночас, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, просив суд зменшити її розмір до 3 000 грн.

Рішенням Рівненського міського суду від 12 червня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого: АДРЕСА_1, і.н.НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, (проживає АДРЕСА_2, і.н.НОМЕР_2) пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 10 230 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого: АДРЕСА_1, і.н.НОМЕР_1) судові витрати у справі в розмірі 704,80 грн. та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

На рішення суду представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, де посилається на його незаконність та необґрунтованість.

На її обґрунтування зазначав, що суд неправильно нарахував суму пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та обчислив її в межах одного місяця.

Вважав, що судом не враховано положень ч.1 ст. 196 СК про те, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Також зазначає, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носять періодичний характер і повинні виконуватись щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань повинно бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня фактичної сплати такого платежу, або до дня ухвалення судом рішення, якщо такий платіж не було сплачено, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

При обчисленні суми заборгованості по кожному з платежів застосовуються загальні правила щодо обчислення боргу, зокрема, у випадку надмірної переплати за щомісячним платежем, різниця, що склалася, зараховується в погашення боргу за попередніми платежами. Пеня нараховується за кожен день за весь період прострочення по кожному щомісячному платежу.

Оскільки з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на суму 22 619,90 грн., то сума пені за прострочення сплати аліментів становить 226 035,50 грн.

З викладених міркувань просив ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що судом було правильно застосовано норми СК України. Вважає, що оскільки аліменти є періодичними платежами, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно, то пеня за несплату аліментів має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо. Тобто, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Також вказує, що за змістом ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 22 листопада 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 12 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

29 січня 2014 року Рівненським міським судом було видано виконавчий лист, який пред'явлений позивачем до виконання у Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по стягненню аліментних платежів за №18981, виданої Рівненським міським відділом ДВС ГТУЮ у Рівненській області, станом на 01 лютого 2018 року загальна заборгованість ОСОБА_4 складає 22 612,90 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції ґрунтувався на положеннях ч.1 ст. 196 СК України, виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Також в оскаржуваному рішенні є посилання на правові позиції, висловлені Верховним Судом України від 11 вересня 2013 року у справі №6-81цс13, у справі 6-94цс-15 від 01 липня 2015 року.

З врахуванням наведеного судом першої інстанції проведено детальний розрахунок пені за схемою: 1000,00 грн. х 1% = 10,00 грн. х 30 днів = 300 грн. За даним розрахунком загальний розмір пені за несплату аліментів ОСОБА_4 за зазначений період визначено в розмірі 10 230,00 грн.

Між тим, колегія суддів вважає, що застосований судом попередньої інстанції спосіб нарахування розміру пені не відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року.

Так, постановою від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15 та наступних постановах з цього приводу, з огляду на таке.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

Нормою ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки - в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Вказаним рішенням визначена формула за якою має розраховуватися загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У позовній заяві представником позивача наведено детальний розрахунок заборгованості по аліментам за період з серпня 2013 по лютий 2018 років, що становить 226 035,50 грн.

Суд апеляційної інстанції з розрахунком погоджується як з таким, який відповідає вимогам ч. 1 ст. 196 СК України та правовій позиції, відображеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Однак частиною 1 ст. 196 СК України чітко і безальтернативно встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами.

Як зазначено в розрахунку державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області, заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2018 року становила 22 612,90 грн., а тому саме таку суму слід стягнути з відповідача як пеню за несвоєчасну сплату аліментів.

Спонуканням для скасування оскаржуваного рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України є судом першої інстанції неправильне застосування норм матеріального права.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір за розгляд справи судом попередньої інстанції та апеляційним судом підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Сукупний розмір судового збору складає 1 762 гривні (704, 80 гривень + 1 057, 20 гривень).

На підставі ст. 196 СК України, постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, керуючись ст. 374, 376, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області 12 червня 2018 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого: АДРЕСА_1, і.н.НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_2, і.н.НОМЕР_2) пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 22 612 (двадцять дві тисячі шістсот дванадцять) гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого: АДРЕСА_1, і.н.НОМЕР_1) 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні судового збору в дохід держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.С. Шимків

С.В. Боймиструк