АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/833/18 Номер провадження 22-ц/786/2063/18Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів cудової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі: Радько О.М.

за участі відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 червня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що з 1989 року по 2009 рік перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 У 2012 році вони шлюб зареєстровали повторно. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвано. Також зазначала, що від шлюбу з відповідачем має трьох спільних дітей, двоє з яких досягли повноліття. 09 квітня 2003 року у сторін народився син ОСОБА_4, який проживає разом із позивачем та знаходиться на повному її матеріальному утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не бере участі у вихованні сина, добровільно аліменти не сплачує хоча є працездатним, працює та має змогу надавати допомогу на утримання дитини, просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утри-мання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 4 000 грн. до досягнення сином повноліття.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 червня 2018 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 07 лютого 2018 року і до повноліття дитини, тобто до 09 квітня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. та на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 1 000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, зазначаючи також, що судом невірно визначений матеріальний стан відповідача та його спроможність більш вагомо надавати матеріальну допомогу сину, позивач просила рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 червня 2018 року змінити в частині розміру стягнення аліментів; ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 4 000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 2000 грн. одноразово за надану правничу допомогу.

На апеляційну скаргу відзив надав ОСОБА_2, в якому спростовуючи доводи апелянта, посилався на те, що допомогу сину, необхідну для нормального розвитку, надає постійно, а тому вважає оскаржуване рішення таким, що базується на вимогах закону та ухвалене з урахуванням наданих доказів та фактичних обставин справи, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 червня 2018 року - залишити бе з змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином сторін: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а. с. 13/. Неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матірю ОСОБА_3, що підтверджується довідкою №375 КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради від 06 лютого 2018 року / а. с. 13/.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуючи аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 07 лютого 2018 року і до повноліття дитини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має змогу надавати допомогу неповнолітньому сину, враховуючи його матеріальне становище, стан здоровя та відсутність на утриманні будь-яких інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного Кодексу визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року -1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня -2027 грн.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується стороною відповідача, останній здатний забезпечувати матеріально неповнолітнього сина, від виконання своїх батьківських обовязків не ухиляється, про що свідчать і його дії, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом взято до уваги, що згідно наданої ОСОБА_2 медичної документації щодо стану його здоровя, останній в період з 28 серпня 2017 року по 08 вересня 2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Полтавському обласному кардіологічному диспансері, в період з 19 лютого 2018 року по 03 березня 2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні 2-ї міської клінічної лікарні м. Полтави (а. с. 25-26).

Також судом враховано стан здоровя неповнолітнього сина сторін ОСОБА_4, який має відовідний медичний діагноз, та перебував на лікуванні в медичному закладі.

Таким чином з урахуванням встановлених судом обставин щодо стану здоровя дитини, стану здоровя та матеріального становища відповідача, відсутності у останнього на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, а також наданих відповідачем пояснень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі, виходячи з принципу співмірності, у розмірі 2 000 грн.

При цьому місцевий суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, виходячи з наявності нерегулярного, мінливого доходу платника, який останнім не заперечувався.

Посилання позивача на повідомлення ГУ ДФС у Полтавській області за №559/9/16-01-13-16 від 30 травня 2018 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 за 2017 рік задекларував загальну суму доходу за звітний період в розмірі 380 100 грн., не можуть бути взяті до уваги, оскільки дана сума не є чистим прибутком відповідача /а. с. 90/.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги беспосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1 Судді: /підписи/ ОСОБА_5 ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.