Постанова

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 461/6797/12

провадження № 61-34434св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач) , Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представники ОСОБА_4: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

відповідачі: Департамент містобудування Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_9,

представники ОСОБА_9: ОСОБА_10, ОСОБА_11,

представник Департаменту містобудування Львівської міської ради - Феник Любов Михайлівна,

треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року в складі судді Радченка В. Є. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2017 року в складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2015 року.

Як на нововиявлену обставину заявники посилались на лист прокуратури Львівської області від 17 листопада 2016 року № 19-350-вих-16, згідно з яким постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року було задоволено адміністративний позов прокурора

м. Львова, визнано незаконним та скасовано пункт 1.15 додатку 1 до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 06 липня 2007 року № 442 «Про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м. Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду». Вказана норма рішення виконкому стала підставою для видачі оскаржуваного наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради від 30 травня 2011 року № А-162 «Про затвердження ОСОБА_9 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту перепланування квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок частини простору горища та влаштування тераси».

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6просили суд скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова

від 06 квітня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2017 року, заяву ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова

від 06 квітня 2015 року залишено без задоволення.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що вказані заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України 2004 року.

У липні 2017 рокуОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просять скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій), рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Вказана норма передбачає чітко підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина два статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій).

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об'єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи.

Крім того, судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 без задоволення, оскільки обставина на яку посилається заявник, а саме - постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року про визнання незаконним та скасування пункту 1.15 додатку 1 до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 06 липня 2007 року № 442, не є нововиявленою у розумінні пунктів 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська