_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2793/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Пучкової І.М.
за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики від 25.03.2008 року в сумі 1459700 грн., та проценти за договором позики в сумі 376602,60 грн.
Відповідачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 25 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 25.03.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала в борг грошові кошти у розмірі 100000 дол. США, та зобовязалась їх повернути на вимогу ОСОБА_1
Відповідачка припинила виконувати свої зобовязання 11.06.2016 року, частину грошових коштів позивачеві не повернула.
01.12.2017 року відповідачці була надіслана вимога про повернення боргу, що підтверджується квитанцією та описом вкладення до цінного листа від 01.12.2017 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики надається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, наш посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, зазначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 вересня 2015 р. у справі № 6-369цс15).
Перевіривши наданий в позовній заяві розрахунок, суд погоджується з ним та зазначає, що сума боргу ОСОБА_2 складає 1459700 грн., та проценти за договором позики в сумі 376602,60 грн.
Суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які він посилається, та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати понесені ним при подачі позову до суду, які складаються із судового збору у розмірі 8320 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 526, 536, 530, 533, 610, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, суму боргу за договором позики від 25.03.2008 року в розмірі 1459700 (один мільйон чотириста пятдесят девять тисяч сімсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 проценти за договором позики від 25.03.2008 року в розмірі 376602 (триста сімдесят шість тисяч шістсот дві) грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 8320 (вісім тисяч триста двадцять) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Пучкова І. М.