КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 листопада 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 366/249/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/3995/2018

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати в цивільних справ Іванченка М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва постановленої 22 жовтня 2018 року в приміщенні суду під головуванням судді Клочко І.В. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 8 листопад 2018 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання скаржником ухвали.

Так, апелянту необхідно було подати до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу в новій редакції із зазначенням осіб, які приймали участь у справі їх місцезнаходження та яка повинна відповідати вимогам п.п. 2, 3, 5, 6, 7, 8 ч.2 та п.2 ч. 4 ст.356 ЦПК України, та надати її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Проте на виконання вимог апеляційної скарги скаржником подано апеляційну (уточнена) без належного виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 8 листопад 2018 року.

Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, повне ім'я особи, яка подає апеляційну скаргу з визначеними п.2 ч.2 ст. 356 ЦПК України реквізитами, а саме ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, проте скаржник в порушення п.п.3 ч.2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційні скарзі не зазначила повне ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування. А лише вказано реквізити справи та вказано зареєстроване місце проживання, при цьому не вказано хто саме зареєстрований за зазначеною скаржником адресою.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку апелянт при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою суду від 8 листопада 2018 року усунуті не були, тому згідно ст. 185 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 необхідно вважати неподаною та повернути.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою.

У зв'язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, скаржник має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва постановленої 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів в касаційному порядку до Верховного суду, шляхом подання касаційної скарги.

Суддя М.М. Іванченко