Справа № 401/1243/18; 2/401/746/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2018 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі - Липко О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, 2015 р. н. та стягнення аліментів на його утримання. Свій позов мотивує тим, що відповідачі не цікавляться дитиною, мати зловживає спиртними напоями, а батько самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Також просить стягнути з відповідачів на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітків.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав та зазначив, що працює, а тому не має можливості опікуватись дитиною.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила. Не надала відзив на позовну заяву у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Заслухавши сторони, з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку.

Із свідоцтва про народження (а.с. 9) вбачається, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідачка ОСОБА_2 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухиляння від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина ОСОБА_4, що підтверджується постановами Світловодського міськрайонного суду ( а.с. 11,14,18)

Наказом № 33 від 07.08.2017 року ОСОБА_4, 2015 р.н.. взято на облік служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому, як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що його батьки неналежно виконують батьківські обов'язки ( а.с. 16).

На момент подачі позовної заяви дитини ОСОБА_4 проживає у рідної бабусі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.04.2018 року, умови проживання у бабусі ОСОБА_5 добрі, вона належним чином здійснює догляд та піклування за онуком. Комісія вважає, що ОСОБА_5 здатна та має можливість доглядати та утримувати малолітнього ОСОБА_4 ( а. с. 22).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що відповідачі зловживають спиртними напоями, дитина не доглянута, хворіє.

Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що відповідно до п. 2, ч.1, ст. 164 СК України є підставою позбавлення їх батьківських прав.

Згідно зі ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в отриманні дитини, влаштованої до державного комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів обґрунтованими і є такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачі зобов'язаний утримувати свою дитину.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір за вимоги майнового та не майнового характеру в сумі 1409,60 гривень.

На підставі, ст.ст. 150, 164, ч.1 п.2, 166 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції з прав дитини, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1)

аліменти на користь неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом щомісячно, починаючи з 29 травня 2018 року до досягнення повноліття сином ОСОБА_4 тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )

аліменти на користь неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом щомісячно, починаючи з 29 травня 2018 року до досягнення повноліття сином ОСОБА_4 тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Передати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 органу опіки та піклування для подальшого влаштування.

Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять ) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Світловодський міськрайонний суд у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : Т.І.Гармаш