Постанова

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 140/1464/16-ц

провадження № 61-43092 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю.В.,

учасники справи:

позивач - селянське (фермерське) господарство «Відродження»,

представник позивача - Мельник Юрій Миколайович,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Відродження» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року у складі судді Алєксєєнка В. М. та постанову апеляційного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Голоти Л. О., Медвецького С. К.,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2016 року селянське (фермерське) господарство «Відродження» (далі - СФГ «Відродження») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 21 грудня 2005 року належить земельна ділянка площею 3,3024 га, яка розташована на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

20 січня 2008 року між СФГ «Відродження» та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_5 передав в оренду господарству вищевказану земельну ділянку, строком на 10 років.

У березні 2016 року відповідачем у порушення умов зазначеного договору оренди земельної ділянки було самовільно посаджено на переданій господарству в оренду ділянці сільськогосподарську культуру. У зв'язку з цим СФГ «Відродження» звернулося до Державної інспекції сільського господарства Вінницької області щодо вказаних незаконних дій відповідача. При проведенні відповідної перевірки Державною інспекцією сільського господарства Вінницької області було встановлено факт порушення відповідачем пункту 29 договору оренди земельної ділянки, згідно з яким орендодавець повинен не вчиняти дій, які перешкоджають користуванню земельною ділянкою.

Отже, відповідачем порушено права господарства, які підлягають захисту шляхом відновлення стану орендованої ним земельної ділянки, що існував до порушення ОСОБА_5 умов договору оренди.

З урахуванням викладеного СФГ «Відродження» просило суд зобов'язати ОСОБА_5 звільнити земельну ділянку площею 3,3024 га, яка розташована на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області та передати її господарству.

У вересні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до СФГ «Відродження»про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та повернення земельної ділянки.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 08 січня 2001 року голова Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області видав йому свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) про право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», що знаходиться у с. Обідне Немирівського району Вінницької області, з часткою 0,04 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства на 23 лютого 2001 року.

04 лютого 2003 року між ним та СФГ «Відродження» було укладено договір оренди земельної частки (паю), терміном на 5 років, згідно з типовим договором оренди земельної частки (паю), затвердженим наказом Держкомзему України від 14 лютого 2000 року № 21. 21 грудня 2005 року він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,3024 га, яка розташована на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

У 2006 році він поїхав на заробітки у Російську Федерацію, а орендну плату за користування СФГ «Відродження» земельною ділянкою згідно договору оренди від 04 лютого 2003 року отримували його родичі. Строк дії договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2003 року сплив 04 лютого 2008 року, проте у зв'язку з тим, що він перебував у Російській Федерації, від нього не надходило заяв про припинення договору оренди земельної ділянки, а СФГ «Відродження» фактично продовжувало користуватися нею, цивільно-правові відносини між ним і господарством щодо оренди земельної ділянки продовжувались на загальних підставах, визначених чинним законодавством.

04 березня 2016 року він звернувся до голови СФГ «Відродження» із заявою про намір самостійно використовувати належну йому земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва та просив останнього на його ділянці не проводити сільськогосподарських робіт. Таким чином, він повідомив СФГ «Відродження» про припинення цивільно-правових відносин щодо оренди земельної ділянки, які продовжувались після закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2003 року. СФГ «Відродження» погодилося із його заявою, заперечень ні усних, ні письмових від господарства не надходило.

У квітні 2016 року він обробляв свою земельну ділянку і засіяв її ячменем, однак 22 липня 2016 року СФГ «Відродження», керуючись ухвалою суду від 12 липня 2016 року про відкриття провадження у цій справі, здійснило збір посівів, насаджень сільськогосподарських культур, що засіяні на його земельній ділянці, за відсутності у вказаному судовому рішенні відповідного дозволу, що є грубим порушенням його прав.

По факту підробки посадовими особами СФГ «Відродження» його підпису у договорі оренди земельної ділянки від 20 січня 2008 року, який він не підписував і не укладав, прокуратурою Немирівського району Вінницької області відкрито кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного та уточнених позовних вимог ОСОБА_5 просив суд визнати договір оренди земельної ділянки площею 3,3024 га, яка розташована на території Обідненської сільської ради Немирівського району, укладений 20 січня 2008 року між ним та СФГ «Відродження», недійсним; повернути йому вказану земельну ділянку. Також просив стягнути з СФГ «Відродження» на його користь вартість неправомірно зібраного урожаю ячменя у розмірі 50 303 грн 40 коп.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року у задоволенні позову СФГ «Відродження» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано договір оренди земельної ділянки площею 3,3024 га, яка розташована на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області, укладений 20 січня 2008 року між ОСОБА_5 та СФГ «Відродження», недійсним, повернуто земельну ділянку ОСОБА_5 Стягнуто з СФГ «Відродження» на користь ОСОБА_5 вартість неправомірно зібраного урожаю ячменя у розмірі 50 303 грн 40 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно з висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 13 липня 2017 року, за результатами судової почеркознавчої експертизи, встановлено, що підпис в оригіналі договору оренди земельної ділянки від 20 січня 2008 року, укладеним між ОСОБА_5 та СФГ «Відродження», та видаткових касових ордерах від 29 листопада 2013 року, 04 серпня 2014 року, розрахунку за 2011 рік на отримання коштів за договором оренди, виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою. Отже, такі обставини свідчать про недійсність спірного договору оренди земельної ділянки від 20 січня 2008 року, тому з СФГ «Відродження» слід стягнути на користь ОСОБА_5 вартість неправомірно зібраного господарством урожаю ячменя, зі спірної земельної ділянки останнього. Вимоги СФГ «Відродження» про зобов'язати ОСОБА_5 звільнити спірну земельну ділянку безпідставні, оскільки господарство користувалось цією ділянкою без будь-яких правових підстав.

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року апеляційна скарга СФГ «Відродження» залишена беззадоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що згідно з висновком експерта судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис в оригіналі договору оренди земельної ділянки від 20 січня 2008 року та видаткових касових ордерах від 29 листопада 2013 року, 04 серпня 2014 року, розрахунку за 2011 рік на отримання коштів за договором оренди, виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою. Тому вказані обставини підтверджують недійсність вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, оскільки не було волевиявлення ОСОБА_5 на укладення такого договору, унаслідок чого судом першої інстанції вірно стягнуто з СФГ «Відродження» вартість неправомірно зібраного господарством урожаю ячменя, зі спірної земельної ділянки, а вимоги СФГ «Відродження» про звільнення ОСОБА_5 спірної земельної ділянки безпідставні, оскільки господарство користувалось цією ділянкою без будь-яких правових підстав.

При цьому СФГ «Відродження» у суді першої інстанції не заявлено вимог про застосування позовної давності.

У касаційній скарзі СФГ «Відродження» просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що справу розглянуто без участі представника СФГ «Відродження», чим порушено права останнього. ОСОБА_5 звернувся з вимогою про визнання договору оренди земельної ділянки від 20 січня 2008 року недійсним з пропуском строку позовної давності. ОСОБА_5 не доведено вартість неправомірно зібраного господарством урожаю ячменя та належність цього урожаю саме йому. При цьому почеркознавча експертиза проведена з порушенням процедури її проведення.

У жовтні 2018 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6- подав відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, розгляд справи за відсутності представників СФГ «Відродження», які без поважних причин не з'явились до суду, будучи повідомленими належним чином, не можна вважати порушенням права господарства на захист.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У вересні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що 08 січня 2001 року голова Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області видав ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) про право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», що знаходиться у с. Обідне Немирівського району Вінницької області, з часткою 0,04 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства на 23 лютого 2001 року.

04 лютого 2003 року між ОСОБА_5 та СФГ «Відродження» було укладено договір оренди земельної частки (паю), терміном на 5 років, згідно з типовим договором оренди земельної частки (паю), затвердженим наказом Держкомзему України від 14 лютого 2000 року № 21.

21 грудня 2005 року ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,3024 га, яка розташована на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

04 березня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до голови СФГ «Відродження» із заявою про намір самостійно використовувати вищевказану належну йому земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва та просив останнього на його ділянці не проводити сільськогосподарських робіт. Таким чином, ОСОБА_5 повідомив СФГ «Відродження» про припинення цивільно-правових відносин щодо оренди земельної ділянки, які продовжувались після закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2003 року. Заперечень від СФГ «Відродження» ні усних, ні письмових не надходило.

У квітні 2016 року ОСОБА_5 обробляв свою земельну ділянку і засіяв її ячменем, однак 22 липня 2016 року СФГ «Відродження» здійснило збір посівів, насаджень сільськогосподарських культур, що засіяні на земельній ділянці останнього.

СФГ «Відродження» посилалось на договір оренди спірної земельної ділянки від 20 січня 2008 року, укладений з ОСОБА_5 Проте ОСОБА_5 про укладення такого договору не знав, не укладав його, а 27 липня 2016 року звернувся до прокуратури Немирівського району Вінницької області з повідомленням про те, що директор СФГ «Відродження» підробив його підпис у договорі оренди земельної ділянки, яка належить йому на праві власності.

По факту підробки посадовими особами СФГ «Відродження» підпису ОСОБА_5 у договорі оренди земельної ділянки від 20 січня 2008 року, прокуратурою Немирівського району Вінницької області відкрито кримінальне провадження.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені у тому числі частиною третьою статті 203 цього Кодексу.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, правильно встановили те, що згідно з висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 13 липня 2017 року, за результатами судової почеркознавчої експертизи, підпис в оригіналі договору оренди земельної ділянки від 20 січня 2008 року, укладеним між ОСОБА_5 та СФГ «Відродження», та видаткових касових ордерах від 29 листопада 2013 року, 04 серпня 2014 року, розрахунку за 2011 рік на отримання коштів за договором оренди, виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.

Висновки вищевказаної експертизи у встановленому законом порядку не спростовані, СФГ «Відродження» не заявлено клопотання про проведення іншого повторного експертного дослідження, що є його процесуальним обов'язком у разі заперечення такого факту, у зв'язку з чим відповідні посилання у касаційній скарзі є безпідставними.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку про те, що вказані обставини свідчать про недійсність спірного договору оренди земельної ділянки від 20 січня 2008 року, оскільки ОСОБА_5 такий договір не підписано, тобто його воля була відсутня на вчиненні зазначених дій.

Отже, з СФГ «Відродження» правильно стягнуто на користь ОСОБА_5 вартість неправомірно зібраного господарством урожаю ячменя, зі спірної земельної ділянки, а вимоги СФГ «Відродження»про звільнення ОСОБА_5 спірної земельної ділянки є безпідставними, оскільки господарство користувалось цією ділянкою без будь-яких правових підстав. Суди вірно вирішили питання щодо вартості неправомірно зібраного СФГ «Відродження» врожаю відповідно до довідки відділу статистики у Немирівському районі Вінницької області від 19 квітня 2017 року № 414, якою було визначено, що урожайність ячменю станом на 01 серпня 2018 року по Немирівському району Вінницької області становила 52,3 центнери з га, а ціна за тону ячменю за січень-липень 2016 року складає 2 912 грн 50 коп. СФГ «Відродження» такі висновки судів не спростовано.

Доводи касаційної скарги про порушення судами норм процесуального права та розгляд судом першої інстанції справи без участі представника СФГ «Відродження» безпідставні, так як СФГ «Відродження» було належним чином повідомлене про дату судового розгляду, а підстав для визнання поважною причину неявки усіх представників господарства не було.

Посилання касаційної скарги на пропуск ОСОБА_5 при пред'явленні зустрічного позову строку позовної давності безпідставні, оскільки позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, до ухвалення судом першої інстанції рішення по суті позовних вимог (частина третя статті 267 ЦК України), проте СФГ «Відродження» з такою заявою до районного суду не зверталося.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходить поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовує.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Відродження» залишити без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк