РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №2 по вул. Офіцерській, 13 в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником 2/3 частини вказаної квартири, а відповідач його сестрою, яка проживає в Росії та є громадянкою цієї країни і не проживає у вищевказаній квартирі більше одного року, але зареєстрована за місцем проживання в ній.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.11.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надала.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є власником 2/3 частини, а відповідач ОСОБА_3 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідач зареєстрована за місцем проживання у вищезазначеній квартирі з 26.11.2008 року.

Відповідно до акту, затвердженого директором КП «ВЖРЕП 14», дату якого не можливо встановити, відповідач ОСОБА_3. не проживає у вищезазначеній квартирі з січня 2016 року.

Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, відповідач, яка є власником 1/3 частини вищевказаної квартири, має право володіти й користуватися цією частиною.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених повноважень мають рівні права.

Частиною першою статті 383 ЦК України встановлено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

За правилами частини четвертої статті 109 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Отже, відповідач, як співвласник квартири має нарівні з позивачем право користування жилим приміщенням, що належить їй на праві власності, а тому відсутні, передбачені законом підстави, для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням та задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: