Справа № 588/1647/18
провадження № 2/588/676/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Маслова В. В., за участю секретаря судових засідань Горлянд С.В., позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення,

У С Т А Н О В И В:

25.09.2018 ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про виселення з житлового будинку, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 У даному будинку також проживає її колишній чоловік - ОСОБА_4. Їх шлюб було розірвано 27.07.2017

13.01.2017 відповідач знявся з реєстрації за вказаною адресою, однак залишився проживати в її будинку. Останні два місяці він проживав у своєї племінниці, але на даний час знову виявив бажання проживати у її будинку.

ОСОБА_4 жодним чином не бере участі в утриманні будинку, на прохання переїхати проживати в інше житло відмовляється, на зауваження не реагує.

У зв'язку з цим, позивачка просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні будинком, шляхом виселення ОСОБА_4 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

У судове засідання позивачка з'явилась, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила виселити ОСОБА_4 з належного їй будинку, оскільки з ним часто виникають конфлікти, через борги ОСОБА_4 до неї приходять люди і вимагають повернути гроші.

Відповідач у судове засідання з'явився, проти позову заперечував, посилаючись на те, що він з 1984 року проживає у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1, який належить позивачу. Поселився в будинок як чоловік позивачки. Під час проживання брав участь у суттєвому поліпшенні цього будинку, сплачував необхідні платежі за будинок. З позивачкою намагається не конфліктувати. На її вимогу знявся з реєстрації, проте і надалі планує проживати у цьому будинку.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне.

Як вбачається з копії рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 16.06.2009 сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є колишнім подружжям, шлюб між якими було розірвано.

Позивачка є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.06.2003 №736377 та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.1980 (а.с.10)

Згідно з довідкою Тростянецької міської ради від 20.09.2018 №8053, а також відповідно до даних будинкової книги, на час розгляду справи судом у житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, проживають та зареєстровані позивачка разом з її дітьми та онуком.(а.с.11)

Також, згідно з будинковою книгою відповідач був зареєстрований у вказаному будинку, але з 13.01.2017 його було знято з реєстрації.

Із пояснень сторін судом встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу продовжив проживати у спірному будинку і до цього часу бажає у ньому проживати.

Статтею 47 Конституції України гарантується, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишнього члена сім'ї права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку та колишнім членом його сім'ї про безплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила щодо платного користування таким приміщенням та комунальними послугами.

Відповідно до положень ст. 157 Житлового кодексу України члена сім'ї власника житлового будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України, а сааме: якщо дана особа систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематично порушує правила соціалістичного співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним положенням законодавства позивачкою до суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про випадки порушення відповідачем правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ним в спірному будинку.

Наведені позивачкою у позові підстави для виселення суд вважає необґрунтованими, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості виселення особи з жилого приміщення з підстав не надання коштів на утримання будинку, оскільки такий спір може бути вирішено шляхом пред'явлення позову про стягнення грошової компенсації по оплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Крім того, за змістом частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З урахуванням наведеної норми безпідставними є посилання позивачки у позові на те, що зняття ОСОБА_4 з реєстрації за адресою спірного будинку свідчить про втрату ним права користування житлом, і є підставою для виселення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 750/59/16-ц, провадження № 61-14044св18.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для виселення відповідача в судовому порядку зі жилого приміщення, належного позивачу, без надання іншого житлового приміщення, а тому в задоволенні заявленого позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 27 листопада 2018 року.

Суддя В. В. Маслов