Дата документу 23.11.2018 Справа № 2-6765/11
Провадження № 4-с/554/118/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

за участю заявника ОСОБА_1, представника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТ УЮ у Полтавській області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтава матеріали скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

В провадження Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій вона прохає:

- визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у сумі 300392, 88 грн. та витрат виконавчого провадження у сумі 95, 35 грн. неправомірними та такими, що здійсненими з порушенням Законів України;

- зобов»язати виконавчу службу відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області скасувати постанови ВП № 52162924 від 18.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_3 витрат виконавчого провадження у сумі 95, 35 грн. та постанови ВП № 52162924 від 18.09.2018 року про стягнення виконавчого збору у сумі 300392, 88 грн.;

- визнати виконавчий лист № 2-6765/11 від 18.12.2014 року виданий Октябрським районним судом м.Полтави таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування скарги зазначає, що відділом примусового виконання рішень їй направлено на виконання та відома 18.09.2018 року постанову № 7798 винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-6765/11 від 18.12.2014 року виданого Октябрським районним судом м.Полтави, в якій зазначено стягнути з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору по ВП № 52162924 у сумі 300 392 грн. 88 коп. Листом 18.09.2018 року також надіслана постанова № 7801 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 52162924 у сумі 95 грн. 35 коп. А листом № 7805 від 18.09.2018 року їй надіслана постанова про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 52162924 від 18.09.2018. Вважає такі нарахування неправомірними, оскільки обов»язковою умовою для стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення. Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 02.10.2014 року, на підставі якого видано виконавчий лист, не виконано, вартість майна не була встановлена, майно боржнику не передавалося, ніяких виконавчих дій виконавчою службою не здійснено, крім винесення зазначених постанов. Зазначене спадкове майно, яке підлягало реалізації, за 10 років знецінилося, а сума, яка вже сплачено спадкоємцями в ПАТ «Укрсоцбанк» 20 301, 06 дол. США є реальною ціною майна на даний час. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Спадкоємці у спадщину ніякого майна не отримували, а здійснені заходи виконавчою службою щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними. Ухвалою суду від 05.04.2018 року у задоволенні зави ВДВС про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, відмовлено. Підтвердження повного виконання рішення суду немає, тому підстав для стягнення виконавчого збору не вбачається. Враховуючи, що жодних доказів примусового виконання виконавчих документів не надано та фактичного стягнення заборгованості здійснено не було, підстави для стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій не встановлено. Також прохала визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню через неможливість його виконання, оскільки у спадкоємців відсутнє майно, на яке можна накласти стягнення.

З Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТ УЮ у Полтавській області надійшов відзив, у якому зазначено, що відповідно до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості зі сплати аліментів. Оскільки на виконанні знаходився виконавчий лист про звернення стягнення на майно, вартість якого становить 3 003 928, 78 грн., то 10 % із вказаної суми становить 3 003, 92. Виконавче провадження було закінчено на підставі п.1 ч.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме на підставі подання стягувачем письмової заяви про повернення виконавчого документа, тому стягнення виконавчого збору є правомірним. При виконанні виконавчого документу також здійснено витрати виконавчого провадження у розмірі 95, 35 грн., а саме бланк формату А-4 виготовлений на принтері 12 шт.х 0,75 грн. = 9,00 грн., плата за АСВП = 96,00 грн., конверт з маркою Україна 5х2,00 грн.=10 грн., канцелярські товари 1х7,35 грн. = 7, 35 грн. Тому постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження вважає правомірною (а.с.117-121).

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві.

Представник стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.114).

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП № 52162912 з виконання виконавчого листа № 2-6765/11 від 18.12.2014 виданого Октябрським районним судом м.Полтави про визнання за спадкоємцями ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину, за ОСОБА_5 на 1/ 4 частину нерухомого майна, за ОСОБА_6 1/4 частину нерухомого майна , що належало на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_7 на час смерті, а саме: нежитлові будівлі, які складаються з А-1-адмінбудинок пл. 472,4 кв.м., Б-1-склад пл. 43,3 кв.м., В-1-гараж пл. 132,2 кв.м., №1-2-огорожа, Г-навіс, розташовані на земельній ділянці площею 1926 кв.м., що знаходяться у користуванні ОСОБА_7 на правах оренди строком на 5 років відповідно до договору оренди землі від 31 травня 2007 року, укладеного з Полтавською міською радою, що знаходиться за адресою - м. Полтава, пров. Промисловий, 3/5. В рахунок погашення заборгованості померлого ОСОБА_7, станом на 03.04.2014 р., в межах суми заборгованості 256010,59 дол. США та 8122,37 євро, з яких за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 710/2544/25-0 від 08.12.2005 р. 26316, 58 доларів США, що в національній валюті еквівалентно 295 840, 47 грн.: - Договором кредиту № 710/2694/25-0 від 16.06.2006 р. 144 628, 32 доларів США (еквівалент у національній валюті 1 625 853, 72 грн.); Договором кредиту № 710/046 від 15.06.2007 р. 85 067, 69 доларів США (еквівалент у національній валюті 956 274, 50 грн.); Договором кредиту № 710/022763-РК про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки ООІЛ) від 14.12.2006 року 8 122, 37 євро (еквівалент у національній валюті 125 960, 09 грн.) в межах вартості спадкового майна станом на 25.06.2014 р. 993000 грн. звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_7, яке після його смерті успадковане ОСОБА_1 -в частині 1/ 2 частки, ОСОБА_5 в частині ? частки, ОСОБА_6 в частині 1 /4 частки : нежитлові будівлі, які складаються з А-1-адмінбудинок пл. 472,4 кв.м., Б-1-склад пл. 43,3 кв.м., В-1-гараж пл. 132,2 кв.м., №1-2-огорожа, Г-навіс, розташовані на земельній ділянці площею 1926 кв.м., знаходяться у користуванні ОСОБА_7 на правах оренди строком на 5 років відповідно до договору оренди землі від 31 травня 2007 року, укладеного з Полтавською міською радою, що знаходиться за адресою - м. Полтава, пров. Промисловий, 3/5, шляхом реалізації нерухомого майна на прилюдних торгах на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк» з початковою ціною реалізації встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_4 від 12.09.2016 року на підставі заяви про примусове виконання від 08.09.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 52162924 та надано семиденний термін для самосійного виконання рішення суду з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

13 серпня 2018 року за вх. 5105/02 329 стягувач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області із заявою від 08 серпня 2018 року за вих.. № 13-2-01/37-23599 про повернення виконавчого листа, на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

18 вересня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу по ВП № 52162924, відповідно до п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

18 вересня 2018 року державним виконавцем винесені постанови ВП № 52162624 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області виконавчого збору у розмірі 300 392 грн. 88 коп. та витрат виконавчого провадження у розмірі 95 грн. 35 коп. ( 77, 35 грн. : бланк формату А-4 виготовлений на принтері 12 шт Х 0,75 грн. =09,00 грн., плата за АСВП + 95, 35 грн., конверт з маркою Україна 5х2,00 грн., канцелярські товари 1х7, 35 грн. = 7, 35 грн) (а.с.77-79), тобто після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року. Тому в даному випадку підлягають застосуванню положення саме цього закону.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч.1 ст.5 Закону зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.7 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Тобто кожна виконавча дія, яка оформлюється в тому числі шляхом винесення відповідної постанови державного виконавця, повинна бути вчинена згідно того закону, в період дії якого вона розпочата.

Відповідно до ч.1, 2ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року за № 761/11524/15-ц відповідно до статті 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема ч. 3 ст. 40 цього Закону унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 37 цього Закону, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п.3 ст. 42 Закону до коштів виконавчого провадження відносяться також кошти на витрати виконавчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина 1 статті 42 Закону відносить також виконавчий збір та витрати виконавчого провадження) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Таким чином, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Аналіз вищенаведених норм Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується з фактично стягнутої суми.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Виходячи із вище викладеного, суд вважає дії головного державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 300392, 88 грн. неправомірними, а постанову ВП № 52162924 від 18.09.2018 року такою, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає, що постанова державного виконавця про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у сумі 95, 35 грн. від 18.09.2018 року ВП № 52162924 винесена відповідно до вимог ч. 4 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», розмір витрат є обґрунтованим, а тому підстав для визнання дій неправомірними щодо її винесення та її скасування суд не вбачає.

Також суд вважає такими, що не підлягають задоволенню і вимоги про визнання виконавчого листа № 2-6765/11 від 18.12.2014 року виданого Октябрським районним судом м.Полтави таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначає сплату боргу у добровільному порядку у сумі 20 301, 06 доларів США поза межами виконавчих проваджень або те, що у спадкоємців відсутнє майно, на яке можна накласти стягнення, так як у спадщину вони нічого не отримали.

Однак, заявником не надано доказів того, що сплачені нею кошти у сумі 20 301, 06 доларів США на користь ПАТ «Укрсоцбанк» повністю погасили борг перед стягувачем , а тому обов»язок боржника відсутній. Також нею не доведено, що обставина відсутності майна у спадкоємців, на яке можна накласти стягнення, так як у спадщину вони нічого не отримали, може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.432,447-453 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 300392 грн. 88 коп. неправомірними.

Зобов»язати державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГТУЮ в Полтавській області, в провадженні якого перебуває виконавче провадження, скасувати постанову ВП № 52162924 від 18.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 300392 грн. 88 коп.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23 листопада 2018 року.

Суддя Л.І.Савченко