Справа № 351/1650/18
Номер провадження №2/351/740/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2018 року м.Снятин
Снятинський районний суд ОСОБА_1 Франківської області в складі :
головуючого судді Собко В.М.,
з участю секретаря Нагірняк В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів борг за договором позики, мотивуючи тим, що 24.04.2015 р. відповідачі по справі отримали від позивача 750 000 грн., які зобовязалися повернути до 01.08.2015 р. про що написали розписку. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням повернути кошти, однак до сьогоднішнього дня не повернули кошти і повертати не мають наміру. Станом на 31.07.2018 р. відповідачі заборгували позивачу 750 000 грн. основного боргу. Згідно проведеного розрахунку пені за останній рік, виходячи з облікової ставки НБУ, розмір пені становить 113084 грн. 25 коп. 3% річних від суми боргу становлять 67 500 грн. Інфляція за весь період прострочення платежу становить 278 543 грн. 47 коп. Отже, загальна сума заборгованості станом на 31.07.2018 р. становить 750 000 грн.(основний борг тіло кредиту) + 278 543 грн. 47 коп. (інфляційне збільшення боргу) + 67 500 грн. (3% річних) + 113084,25 грн. (пеня на 1 рік) = 1 209 127 грн. 72 коп. Зважаючи на те, що борг на даний час не повернуто позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів кошти в сумі 1 209 127 грн. 72 коп. та судові витрати в сумі 8810 грн.
Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задоволити, справу слухати за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує,
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та день розгляду справи повідомлялися на сайті суду.
Суд аналізуючи обставини та докази встановлені під час судового розгляду, вважає, що позов слід задовольнити, суд прийшов до такого висновку по слідуючих міркуваннях: із розписки слідує, що позивач надав відповідачам кошти в сумі 750 000 грн., які зобовязалися повертати до 01.08.2015 р. Згідно розрахунку 3% річних період розрахунку з 01.08.2015 р. по 31.07.2018 р. сума боргу становить 750 000 грн., сума боргу з інфляцією 1028543,47 грн., інфляційне збільшення боргу 278543,47 грн.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Як вбачається з висновків постанови Верховного Суду України від 18.09.2013 року у цивільній справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Позикодавець має право вимоги до позичальника на повернення йому суми боргу за розпискою за наявності у нього оригіналу розписки підписаної позичальником.
В той же час, позичальник свої зобов'язання не виконав, борг в обумовлений строк не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал розписки про отримання позичальником коштів.
У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
За таких обставин суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення позики, а тому з них слід стягнути в солідарному порядку 1 209 127 грн. 72 коп.
Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 8 810 грн.
На підставі ст. ст. 526, 549, 551, 554, 610, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 1 209 127 грн. 72 коп. боргу за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 8 810 грн. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.