Постанова

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 389/2097/16-ц

провадження № 61-23237св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Цибулівська сільська рада Знам'янського району Кіровоградської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року у складі колегії суддів: Чельник О. І., Авраменко Т. М., Суровицької Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, про встановлення факту родинного зв'язку, належності особі правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5, 1928року народження, є матір'ю ОСОБА_4 Свідоцтво про її народження та свідоцтво про її одруження у позивача відсутні, але йому достеменно відомо про те, що його матір мала троюрідну тітку - ОСОБА_6, 1906 року народження. Документи, які б підтвердили даний факт відсутні. Тільки показання свідків можуть підтвердити даний факт. За своє життя ОСОБА_6 перебувала у членах КСП «Заповіт Леніна» та отримала право на земельну частку (пай), що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю.

Оскільки даних про родинний зв'язок не збереглось, ОСОБА_4 просив суд встановити факт родинного зв'язку між ним та ОСОБА_6, які доводились один одному внучатим племінником та тіткою третього ступеню спорідненості. Визнати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 4,62 га, яка розташована на території Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області серії НОМЕР_2 належним ОСОБА_6 та визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Встановлено факт належності ОСОБА_6, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, правовстановлюючого документу - державного акта на право приватної власності серії НОМЕР_2 кадастровий № НОМЕР_3 на земельну ділянку НОМЕР_4 площею 4,62 га, в межах згідно з планом, розташовану на території Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, загальною площею 4,62 га, в межах згідно з планом, розташовану на території Цибулівської сільської ради, Знам'янського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судові витрати віднесено на рахунок позивача.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку (пай) за позивачем, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем помилково була заявлена вимога щодо встановлення факту родинного зв'язку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які доводилися один одному онучатим племінником та тіткою третього ступеню спорідненості, оскільки у судовому засіданні встановлено інший родинний зв'язок між ними, а саме як правнука та прабаби, що підтверджено показаннями свідків у судовому засіданні.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року апеляційну скаргу Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області задоволено.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено того, що він відноситься до кола спадкоємців у розумінні статей 529, 530 ЦК Української РСР. Твердження позивача про те, що він, маючи на руках державний акт на право власності на землю, фактично вступив в управління майном після смерті ОСОБА_6, правового значення для вирішення питання про визнання права власності у порядку спадкування не має.

21 квітня 2017 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв?язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року та залишити в силі рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2016 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що висновок суду апеляційної інстанції є незаконним, оскільки ґрунтується на припущеннях.

04 вересня 2017 року Цибулівська сільська рада Знам'янського району Кіровоградської області через засоби поштового зв'язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційна скарга разом із матеріалами цивільної справи надійшла до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у запереченні на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а аргументи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Цибулеве Знам'янського району Кіровоградської області.

Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, яким посвідчується право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, кадастровий номер № НОМЕР_3, площею 4,62 га, в межах згідно з планом, розташовану на території Цибулівської сільської ради, Знам'янського району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видано на ім'я ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заводилася.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 червня 2016 року у справі № 389/804/16-ц встановлено, що відповідно до довідки Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 14 квітня 2014 року ОСОБА_6 по день смерті проживала разом з ОСОБА_7 у АДРЕСА_1

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду (справа № 2-о/389/133/14) встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Між ОСОБА_7 (ОСОБА_6) та ПСП «Цибулівське» 08 грудня 2000 році укладено договір оренди земельної частки (паю) розміром 5,36 умовних кадастрових гектарів, право на яке засвідчено сертифікатом.

Дані правовідносини регулюються ЦК Української РСР 1963 року, оскільки ОСОБА_6 померла до 01 січня 2004 року.

Статтею 524 ЦК Української РСР, яким регулюються спірні правовідносини, передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі статями 548, 549 ЦК Української РСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 1 частини першої, та частини другої статті 549 ЦК Україснкьої РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, за статтею 549 ЦК Української РСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього.

Відповідно до статей 529, 530 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Статтею 531 ЦК Української РСР встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів встановив, що ОСОБА_4 не відноситься до кола спадкоємців ОСОБА_6, передбачених статями 529, 530 ЦК Української РСР, а тому дійшов правильного висновку про те, що не підлягає задоволенню вимога про встановлення факту родинного зв'язку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 які доводилися один одному онучатим племінником та тіткою третього ступеню спорідненості.

Також правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що не підлягає до задоволення позовна вимога щодо встановлення факту належності спадкодавцю ОСОБА_6 правовстановлюючого документу - державного акта на право приватної власності на землю, оскільки встановлення вказаних юридичних фактів не призведе до тих правових наслідків, на які розраховує позивач, а саме визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, яким у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська