Номер провадження 2/243/2963/2018
Номер справи 243/1887/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«25» вересня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, яку в подальшому було уточнено, до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, а також на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 26 травня 2017 року.

Відповідач не в повному обсязі сплачував аліменти за Виконавчим листом № 2/243/3677 від 07 серпня 2015 року, що підтверджується Довідкою-рахунком про заборгованість зі сплати аліментів №АСВП-48593032, виданої Словянським міськрайонним Відділом державної виконавчої служби,згідно якої заборгованість зі сплати аліментів з період з 23 липня 2015 року по 07 вересня 2018 року складає 29567,60 грн.

Таким чином, станом на 01 вересня 2018 року пеня у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості, відповідно до здійсненого нею розрахунком, складає 236379,24 грн.

На підставі ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір пені не може бути більше 100% заборгованості, тому пеня підлягає стягненню у розмірі 29567,60 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на її, ОСОБА_1, користь пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з липня 2015 року по вересень 2018 року у розмірі 29567,60 грн.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

17 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 надала до суду Заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с. 110).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить Розписка, надана ним про отримання судового виклику, причини неявки суду не повідомив (а.с. 116).

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_2, своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню з огляду на законність та обґрунтованість.

У статті 1 Загальної декларації прав людини проголошено, що всі люди народжуються вільними й є рівними за своєю гідністю та правами. Вони наділені розумом і совістю та повинні діяти один щодо одного в дусі братерства. Кожна людина має всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища (ст. 2).

Згідно зі статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, всі особи є рівними перед судами і трибуналами. Це основоположні міжнародні правові норми з питань рівності прав людини, на які орієнтується всі правові держави світу.

Конституція України закріплює основні засади правового статусу людини і громадянина в Україні, тобто ті провідні ідеї, що покладені в основу змісту й умов реалізації прав та обов'язків людини і громадянина в нашій державі. Передусім це стосується частин 1, 2 ст. 24 Конституції України, відповідно до яких: «Громадяни мають рівні« конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв і обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального поводження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками». Крім того, ч. 2 ст. 21 Конституції України закріплює засаду невідчужуваності та непорушності прав і свобод людини. Відповідно до цієї засади не допускається не тільки відчуження прав і свобод, якими людина володіє, а й обмеження їхнього змісту, створення перешкод для їх реалізації тощо. Дані положення повною мірою поширюються і на передбачені цивільно-процесуальним законом права суб'єктів цивільного провадження.

У загальному розумінні рівність перед законом означає обов'язок всіх додержуватися приписів закону, використовувати закон у своїх інтересах. Закріплення рівності перед законом як засади здійснення правосуддя в цивільних справах означає, що жодна обставина не може стати підставою для надання будь-яких привілеїв або запровадження будь-яких обмежень, що суперечать приписам цивільно-процесуального закону щодо прав і обов'язків всіх суб'єктів провадження.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» « Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до п.п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обовязків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено у судовому засіданні, Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області № 243/5058/15-ц, шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 14 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 212 розірвано (а.с.8).

Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2015 року справа № 243/6943/15-ц, провадження №2/243/3677/2015 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 травня 2032 року, а також аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2015 року до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 26 травня 2017 року. (а.с.9).

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №6, сформованого 18 жовтня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінено прізвище на «Клочкова» (а.с. 103-105).

Згідно ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто, доказами можуть бути будь-які дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів саме з його вини.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В той час, ст. 78 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідно частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Так, матеріали справи містять Розрахунок заборгованості по аліментам, здійсненого державним виконавцем Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області №АСВП-48593032, з якого вбачається, що по Виконавчому листу виданому на підставі Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 по ? частині щомісячно на користь ОСОБА_1, на утримання дитини ОСОБА_1 Аніти, 26 травня 2014 року, але не менше 50% прожиткового мінімуму, з якого вбачається що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів станом на 07 вересня 2018 року у сумі 29567,60 грн, яка складається з: липень 2015 року - 242,24 грн., серпень 2015 року - 1502,00 грн., вересень 2015 року - 1676,00 грн., жовтень 2015 року - 1676,00 грн., листопад 2015 року - 1676 грн., грудень 2015 року - 1676,00 грн., січень 2016 року 676,03 грн. (1676,00 нарахована сума аліментів 999,97 грн сплачена сума аліментів), лютий 2016 року 761,04 грн. (1764,00 нарахована сума аліментів 1002,96 грн сплачена сума аліментів), березень 2016 року 1268,49 грн. (1764,00 нарахована сума аліментів 495,51 грн сплачена сума аліментів), квітень 2016 року 868,50 грн. (1866,00 нарахована сума аліментів 997,50 грн сплачена сума аліментів), травень 2016 року 363,53 грн. (1866,00 нарахована сума аліментів 1502,47 грн сплачена сума аліментів), червень 2016 року 773,50 грн. (1866,00 нарахована сума аліментів 1092,50 грн сплачена сума аліментів), липень 2016 року 1566,00 грн. (1866,00 нарахована сума аліментів 300,00 грн сплачена сума аліментів), серпень 2016 року 1366,00 грн. (1866,00 нарахована сума аліментів 500,00 грн сплачена сума аліментів), вересень 2016 року 1366,00 грн. (1866,00 нарахована сума аліментів 500,00 грн сплачена сума аліментів), жовтень 2016 року 2338,00 грн., листопад 2016 року 1543,99 грн. (2338,00 нарахована сума аліментів 794,01 грн сплачена сума аліментів), грудень 2016 року 1338,03 грн. (2338,00 нарахована сума аліментів 999,97 грн сплачена сума аліментів), січень 2017 року 829,58 грн. (2338,00 нарахована сума аліментів 1508,42 грн сплачена сума аліментів), лютий 2017 року 2504,00 грн., березень 2017 року 1504,00 грн. (2504,00 нарахована сума аліментів 1000,00 грн сплачена сума аліментів), квітень 2017 року 1504,00 грн. (2504,00 нарахована сума аліментів 1000,00 грн сплачена сума аліментів), червень 2017 року 252,00 грн. (1252,00 нарахована сума аліментів 1000,00 грн сплачена сума аліментів), липень 2017 року 52,00 грн. (1252,00 нарахована сума аліментів 1200,00 грн сплачена сума аліментів), листопад 2017 року 292,00 грн. (1492,00 нарахована сума аліментів 1200,00 грн сплачена сума аліментів), грудень 2017 року 492,00 грн. (1492,00 нарахована сума аліментів 1000,00 грн сплачена сума аліментів), січень 2018 року 492,00 грн. (1492,00 нарахована сума аліментів 1000,00 грн сплачена сума аліментів), лютий 2018 року 492,00 грн. (1492,00 нарахована сума аліментів 1000,00 грн. сплачена сума аліментів), березень 2018 року 0,00 грн. (1492,00 нарахована сума аліментів 1800,00 грн. сплачена сума аліментів), квітень 2018 року 398,00 грн. (1698,00 нарахована сума аліментів 1300,00 грн. сплачена сума аліментів), травень 2018 року 0,00 грн. (1698,00 нарахована сума аліментів 2200,00 грн. сплачена сума аліментів), червень 2018 року 398,00 грн. (1698,00 нарахована сума аліментів 1300,00 грн. сплачена сума аліментів), липень 2018 року 239,00 грн. (1639,00 нарахована сума аліментів 1400,00 грн. сплачена сума аліментів), серпень 2018 року 139,00 грн. (1639,00 нарахована сума аліментів 1500,00 грн. сплачена сума аліментів), вересня 2018 року 914,67 грн. (1639,00 нарахована сума аліментів 724,33 грн. сплачена сума аліментів) (а.с. 106-107).

Так, ОСОБА_2 звертався до Словянського міськрайонного суду Донецької області зі Скаргою на дії державного виконавця, виконуючого обовязки начальника Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, у якій скаржився на законність вчинених дій державного виконавця при визначенні розміру заборгованості по аліментам на утримання дитини та утримання дружини, оскільки вважав, що сплачені ним кошти по аліментам повинні зараховуватися першочергово на утримання дитини, а потім вже на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року, справа номер 243/4797/18, у задоволенні Скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, виконуючого обовязки начальника Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, за участю заінтересованої особи: ОСОБА_1, було відмовлено та встановлено судом, що дії державного виконавця Антонова О.М., при здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2015 року по справі № 243/6943/15-ц (провадження № 2/243/3677/2015) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини та аліментів на утримання дружини, вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень державного виконавця, і права заявника ОСОБА_2 не були порушені, а відтак суд приходить до переконання, що здійснений державним виконавцем Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів є правильним.

Суд приймає вищезазначений Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів як належний доказ по справі, оскільки він складений державним виконавцем Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, не спростований відповідачем у належний спосіб та відповідними доказами по справі, а тому не викликає сумніву у суду.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не повязується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Саме таку правову позицію 25 квітня 2018 року висловив Верховний Суд у справі № 572/1762/15-ц.

Суд не приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений ОСОБА_1, оскільки, хоча він і здійснений відповідно до правової позиції Верховного суду від 25 квітня 2018 року, однак його здійснено з помилками у підрахунку терміну (дат) затримки сплати аліментів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму,виходячи з наступного розрахунку:

- сума неустойки (пені) з 23 липня 2015 року: нарахована сума аліментів 242,24 грн. х 1%(пені) х 1136 дні (01.07.2015 року по 01.09.2018 року) = 2751,85 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2015 року: нарахована сума аліментів 1502,00 грн. х 1%(пені) х 1127 дні (01.08.2015 року по 01.09.2018 року) = 16927,54 грн.;

- сума неустойки (пені) за вересень 2015 року: нарахована сума аліментів 1676,00 грн. х 1%(пені) х 1096 дні (01.09.2015 року по 01.09.2018 року) = 18368,96 грн.;

- сума неустойки (пені) за жовтень 2015 року: нарахована сума аліментів 1676,00 грн. х 1%(пені) х 1066 дні (01.10.2015 року по 01.09.2018 року) = 17866,16 грн.;

- сума неустойки (пені) за листопад 2015 року: нарахована сума аліментів 1676,00 грн. х 1%(пені) х 1035 дні (01.11.2015 року по 01.09.2018 року) = 17346,60 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2015 року: нарахована сума аліментів 1676,00 грн. х 1%(пені) х 1005 дні (01.12.2015 року по 01.09.2018 року) = 16843,80 грн.;

- сума неустойки (пені) за січень 2016 року: (нарахована сума аліментів 1676,00 грн. сплачена сума аліментів 999,97 грн.) х 1%(пені) х 974 дня (01.01.2016 року по 01.09.2018 року) = 6584,53 грн.;

- сума неустойки (пені) за лютий 2016 року: (нарахована сума аліментів 1764,00 грн. сплачена сума аліментів 1002,96 грн.) х 1%(пені) х 943 дні (01.02.2016 року по 01.09.2018 року) = 7176,61 грн.;

- сума неустойки (пені) за березень 2016 року: (нарахована сума аліментів 1764,00 грн. сплачена сума аліментів 495,51 грн.) х 1%(пені) х 914 дні (01.03.2016 року по 01.09.2018 року) = 11594,00 грн.;

- сума неустойки (пені) за квітень 2016 року: (нарахована сума аліментів 1866,00 грн. сплачена сума аліментів 997,50 грн.) х 1%(пені) х 883 дні (01.04.2016 року по 01.09.2018 року) = 7668,86 грн.;

- сума неустойки (пені) за травень 2016 року: (нарахована сума аліментів 1866,00 грн. сплачена сума аліментів 1502,47 грн.) х 1%(пені) х 853 дні (01.05.2016 року по 01.09.2018 року) = 3100,91 грн.;

- сума неустойки (пені) за червень 2016 року: (нарахована сума аліментів 1866,00 грн. сплачена сума аліментів 1092,50 грн.) х 1%(пені) х 822 день (01.06.2016 року по 01.09.2018 року) = 6358,17 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2016 року: (нарахована сума аліментів 1866,00 грн. сплачена сума аліментів 300,00 грн.) х 1%(пені) х 792 день (01.07.2016 року по 01.09.2018 року) = 12402,72 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2016 року: (нарахована сума аліментів 1866,00 грн. сплачена сума аліментів 500,00 грн.)х 1%(пені) х 761 дні (01.08.2016 року по 01.09.2018 року) = 10395,26 грн.;

- сума неустойки (пені) за вересень 2016 року: (нарахована сума аліментів 1866,00 грн. сплачена сума аліментів 500,00 грн.) х 1%(пені) х 730 дні (01.09.2016 року по 01.09.2018 року) = 9971,80 грн.;

- сума неустойки (пені) за жовтень 2016 року: нарахована сума аліментів 2338,00 грн. х 1%(пені) х 700 дні (01.10.2016 року по 01.09.2018 року) = 16366,00 грн.;

- сума неустойки (пені) за листопад 2016 року: (нарахована сума аліментів 2338,00 грн. сплачена сума аліментів 794,01 грн.) х 1%(пені) х 669 дні (01.11.2016 року по 01.09.2018 року) = 10329,29 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2016 року: (нарахована сума аліментів 2338,00 грн. сплачена сума аліментів 999,97 грн.) х 1%(пені) х 639 дні (01.12.2016 року по 01.09.2018 року) = 8550,01 грн.;

- сума неустойки (пені) за січень 2017 року: (нарахована сума аліментів 2338,00 грн. сплачена сума аліментів 1508,42 грн.) х 1%(пені) х 608 дні (01.01.2017 року по 01.09.2018 року) = 5043,85 грн.;

- сума неустойки (пені) за лютий 2017 року: нарахована сума аліментів 2504,00 грн. х 1%(пені) х 577 дні (01.02.2017 року по 01.09.2018 року) = 14448,08 грн.;

- сума неустойки (пені) за березень 2017 року: (нарахована сума аліментів 2504,00 грн. сплачена сума аліментів 1000,00 грн.) х 1%(пені) х 549 дні (01.03.2017 року по 01.09.2018 року) = 8256,96 грн.;

- сума неустойки (пені) за квітень 2017 року: (нарахована сума аліментів 2504,00 грн. сплачена сума аліментів 1000,00 грн.)х 1%(пені) х 518 дні (01.04.2017 року по 01.09.2018 року) = 7790,72 грн.;

- сума неустойки (пені) за травень 2017 року: складає 0,00 грн. (нарахована сума аліментів 2303,00 грн. сплачена сума аліментів 4000,00 грн.);

- сума неустойки (пені) за червень 2017 року: (нарахована сума аліментів 1252,00 грн. сплачена сума аліментів 1000,00 грн.)х 1%(пені) х 457 дні (01.06.2017 року по 01.09.2018 року) = 1151,64 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2017 року: (нарахована сума аліментів 1252,00 грн. сплачена сума аліментів 1000,00 грн.) х 1%(пені) х 427 дні (01.07.2017 року по 01.09.2018 року) = 222,04 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2017 року: складає 0,00 грн. (нарахована сума аліментів 1252,00 грн. сплачена сума аліментів 1300,00 грн.);

- сума неустойки (пені) за вересень 2017 року: складає 0,00 грн. (нарахована сума аліментів 1252,00 грн. сплачена сума аліментів 1400,00 грн.);

- сума неустойки (пені) за жовтень 2017 року: складає 0,00 грн. (нарахована сума аліментів 1492,00 грн. сплачена сума аліментів 2400,00 грн.);

- сума неустойки (пені) за листопад 2017 року: (нарахована сума аліментів 1492,00 грн. сплачена сума аліментів 1200,00 грн.)х 1%(пені) х 304 дні (01.11.2017 року по 01.09.2018 року) = 887,68 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2017 року: (нарахована сума аліментів 1492,00 грн. сплачена сума аліментів 1000,00 грн.) х 1%(пені) х 274 дні (01.12.2017 року по 01.09.2018 року) = 1348,08 грн.;

- сума неустойки (пені) за січень 2018 року: (нарахована сума аліментів 1492,00 грн. сплачена сума аліментів 1000,00 грн.) х 1%(пені) х 243 днів (01.01.2018 року по 01.09.2018 року) = 1195,56 грн.;

- сума неустойки (пені) за лютий 2018 року: (нарахована сума аліментів 1492,00 грн. сплачена сума аліментів 1000,00 грн.) х 1%(пені) х 212 дня (01.02.2018 року по 01.09.2018 року) = 1043,04 грн.;

- сума неустойки (пені) за березень 2018 року: складає 0,00 грн. (нарахована сума аліментів 1492,00 грн. сплачена сума аліментів 1800,00 грн.);

- сума неустойки (пені) за квітень 2018 року: (нарахована сума аліментів 1698,00 грн. сплачена сума аліментів 1300,00 грн.) х 1%(пені) х 153 дні (01.04.2018 року по 01.09.2018 року) = 608,94 грн.;

- сума неустойки (пені) за травень 2018 року: складає 0,00 грн. (нарахована сума аліментів 1698,00 грн. сплачена сума аліментів 2200,00 грн.);

- сума неустойки (пені) за червень 2018 року: (нарахована сума аліментів 1698,00 грн. сплачена сума аліментів 1300,00 грн.) х 1%(пені) х 92 дня (01.06.2018 року по 01.09.2018 року) = 366,16 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2018 року: (нарахована сума аліментів 1639,00 грн. сплачена сума аліментів 1000,00 грн.) х 1%(пені) х 62 дня (01.07.2018 року по 01.09.2018 року) = 396,18 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2018 року: (нарахована сума аліментів 1639,00 грн. сплачена сума аліментів 1500,00)х 1%(пені) х 31 день (01.08.2018 року по 01.09.2018 року) = 43,09 грн.

Всього: 243405,09 грн.

- сума неустойки (пені) за вересень 2018 року: (нарахована сума аліментів 1639,00 грн. сплачена сума аліментів 742,33 грн.)х 1%(пені) х 7 днів (01.09.2018 року по 07.09.2018 року) = 62,77 грн.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не у повному обсязі сплачувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи суми щомісячної заборгованості та виходячи із вищезазначеного розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 23 липня 2015 року по вересень 2018 року складає 243467,86 грн. ( 243405,09 заборгованість за період з 23 липня 2015 року по 01.09.2018 року + 62,77 грн. заборгованість за період з 01.09.2018 року по 07.092018 року).

Разом із тим, враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України, за якими одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню у якості відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати (неустойки) у розмірі загальної суми заборгованості по аліментам станом на 07 вересня 2018 року, що складає 29567,60 грн., як про це зазначено у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого державним виконавцем, який судом прийнято до уваги як належний та обґрунтований доказ по справі, у звязку з чим дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі та з ОСОБА_2 підлягає до стягнення сума пені, що дорівнює розміру заборгованості зі слати аліментів у сумі 29567,60 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-19, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2018 року складає 1762,00 грн.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, а тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. (розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2018 року 1762,00 грн.* 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268,280-289, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 195, 196, 197 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, інші дані суду невідомі, пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки за період з липня 2015 року по вересень 2018 року у сумі 29567 грн. 60 коп. (двадцять девять тисяч пятсот шістдесят сім грн. 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, інші дані суду невідомі, судовий збір (КДД 22030001) у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.) до державного бюджету коштів на доходний рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим кодексом.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5