Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/3454/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

26 вересня 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі Горошко О.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, третя особа Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради (як орган опіки та піклування), -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні.

В позовній заяві посилалися на те, що вони є відповідно батьком та бабусею малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 дитина залишилася проживати з матірю. Але між позивачами та відповідачем почали виникати непорозуміння та конфліктні ситуації з приводу спілкування з дитиною. Відповідач почала чинити позивачам перешкоди в спілкуванні з дитиною, забороняє з нею бачитися, брати участь у її вихованні. За зверненням ОСОБА_5 органом опіки та піклування був встановлений час для спілкування дитини з батьком під час його перебування у м.Полтаві. Але 27 червня 2018 року відповідач відмовила батькові у зустрічі з дитиною та спілкуванні навіть телефоном. Тому позивачі просили суд зобовязати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_5 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою, визначити наступні способи його участі у вихованні ОСОБА_6:

особисте спілкування на момент перебування в м. Полтава у вівторок та четвер з 13-00 до 16-00 без присутності матері, у суботу з 9-00 до 18-00 без присутності матері;

спільний відпочинок: два тижні протягом літніх канікул дитина проводить з батьком;

необмежене спілкування з ОСОБА_6 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою;

в день народження ОСОБА_6, а саме 09 лютого кожного року з 9-00 до 14-00 дитина проводить разом з батьком ОСОБА_5 або бабою ОСОБА_1;

в день побачення з донькою, забирає доньку з дому/школи особисто ОСОБА_5, або його мати - ОСОБА_1.

Також просили зобовязати ОСОБА_3 не перешкоджати у здійсненні бабою - ОСОБА_1 своїх прав щодо виховання та вільного спілкування з онукою ОСОБА_6.

Визначити наступні способи участі баби - ОСОБА_1 у вихованні онуки:

необмежене спілкування з ОСОБА_6 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онукою;

побачення з онукою у кожну другу та четверту суботу місяця з 10-00 до 18-00 без присутності матері:

в день побачення з онукою ОСОБА_1 має право забирати ОСОБА_6 з дому/школи особисто.

Понесені ними судові витрати позивачі просили стягнути з відповідача на їх користь.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, уповноваживши ОСОБА_2 представляти його інтереси в суді.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Зазначила, що в даний час відповідач почала надавати дитину для спілкування, але невідомо як вона поводитиметься в майбутньому. Тому просила суд визначити способи участі батька та баби з дитиною таким чином, як це зазначено в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 в судовому завданні позов також підтримала в повному обсязі. Зазначила, що хоча в даний час відповідач не відмовляє їй у спілкуванні з онукою, але враховуючи, що такі випадки мали місце раніше, позивач просила суд прийняти рішення, яким встановити способи її участі у вихованні дитини.

Відповідач ОСОБА_3 та її предстаник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечили. Категорично заперечують чинення відповідачем перешкод у спілкуванні малолітньої ОСОБА_6 з бабою або батьком. Зазначають, що позивачі самі не регулярно спілкуються з дитиною. Батько дійсно одного разу не зміг поспілкуватися з дитиною, але це відбулося через те, що дитина хворіла на вітряну віспу, тому не могла вийти до батька. В квартиру ОСОБА_5 до дитини не зміг в той день зайти через його конфлікт з власником цієї квартири. Але відповідач жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною не чинила. Тому в задоволенні позову просили відмовити.

Представник третьої особи виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради (як орган опіки та піклування) просив суд розглянути справу за його відсутності. При винесенні рішення просив врахувати інтереси малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились.

Заслухавши пояснення сторін та представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з 22 жовтня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 19 серпня 2011 року (а.с.9-10).

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_7 змінено на «Михайлова».

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 є бабусею малолітньої ОСОБА_6.

Після розірвання шлюбу між батьками дитина проживає разом з матірю.

Судом також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 13 березня 2018 року батькові ОСОБА_5 встановлено час для спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент його перебування у м.Полтаві наступним способом:

вівторок та четвер з 13-00 до 16-00 години без присутності матері,

субота з 09-00 до 18-00 години без присутності матері,

в інші дні та часи за домовленістю батьків (а.с.11).

Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права баби та діда, прабаби та прадіда на виховання внуків, правнуків визначені ст.257 СК України, зокрема баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Статтею 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Але твердження позивачів про чинення їм ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з дитиною, в здійсненні права батька та бабусі на участь у вихованні малолітньої дочки та онуки, перешкоджанні їм у зустрічах з дитиною будь-якими доказами не підтверджуються.

Відповідач факт чинення перешкод позивачам у спілкуванні з дитиною категорично заперечує.

Також відповідач зазначила, що повністю погоджується з запропонованим рішенням виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 14 серпня 2018 року №190 порядком участі батька та баби у вихованні дитини.

Наполягаючи на тому, що жодних перешкод у спілкуванні з дитиною позивачам вона не чинила, відповідач зазначила, що не заперечує проти встановлення порядку участі батька та баби у вихованні дитини, запропонованого вказаним вище рішенням органу опіки та піклування.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради щодо участі батька ОСОБА_5 та баби ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки, онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 14 серпня 2018 року №190, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити

батьку ОСОБА_5 на момент його перебування в м.Полтаві наступні способи участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1:

вівторок та четвер з 13-00 до 16-00 без присутності матері,

субота з 09-00 до 18-00 без присутності матері,

спільний відпочинок два тижні протягом літніх канікул на території України,

в день народження дівчинки з 09-00 до 14-00 без присутності матері;

бабі ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1:

кожна друга та четверта субота місяця з 10-00 до 18-00 без присутності матері (а.с.58).

Як пояснили суду позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3, на час розгляду справи ними фактично виконується рішення Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 14 серпня 2018 року.

Таким чином судом встановлено, що на час розгляду справи по суті сторони фактично врегулювали спір, який виникав у них з приводу участі батька та баби у вихованні дитини.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки сторонами спір врегульовано, права позивачів відповідач не порушує, не оспорює та визнає, у звязку з чим на час розгляду справи їх права судового захисту не потребують.

Посилання представника позивача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 на те, що вони вважають за необхідне закріпити порядок участі батька та баби у вихованні дитини саме судовим рішенням, оскільки не впевнені в тому, що відповідач в подальшому не чинитиме перешкоди у спілкуванні з дитиною, суперечать вимогам ч.1 ст.2 та ч.1 ст.4 ЦПК України, згідно яких судовому захисту підлягає порушене, оспорене або невизнане право.

За відсутності доказів того, що відповідач чинила позивачам перешкоди у спілкуванні з дитиною, у їх участі у вихованні дитини, відсутні підстави припускати, що вона в подальшому чинитиме такі перешкоди.

Рушення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог.

У звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 259, 263- 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та інші учасники справи:

позивач - ОСОБА_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

позивач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер не встановлено

відповідач - ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер не встановлено,

третя особа виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради, місцезнаходження: м.Полтава, вул.М.Бірюзова, 1/2, ідентифікаційний код 05384703.

Повний текст рішення виготовлений 02 жовтня 2018 року.

Головуючий О.А.Самсонова

26.09.2018