г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/689/18
Номер провадження 2/213/634/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання - Ладухіна І.С.,

за участі представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, третя особа ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для прийняття спадщини після смерті її діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обгрунтування пред'явлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дід - ОСОБА_5. Після смерті дядька відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1. На день відкриття спадщини інших осіб, які б мали зареєстроване місце проживання зі спадкодавцем за вказаною адресою, не було.

Право на спадкування після смерті діда отримав його син, тобто батько позивача - ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом. Оскільки у них з батьком давно були напружені стосунки, він вживав алкогольні напої, не спілкувався за рідних, вона не мала тривалий час інформації про те, що ОСОБА_4 не прийняв спадщину. Одразу після смерті діда її батько переїхав у квартиру, що належала померлому, обмежив доступ до неї, пояснюючи, що він тепер її власник. Коли вона вирішила, що батько має бути зареєстрованим не в її квартирі, а там, де реально мешкає, вона запропонувала йому знятися з реєстрації, та звернувшись до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з'ясувала, що її батьком - ОСОБА_4 право власності на квартиру діда так і не оформлено.

У лютому 2018 року вона звернулася до нотаріальної контори, щоб отримати інформацію стосовно відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_5 та дізналася, що першою до нотаріуса звернулася онука спадкодавця.

Коли вона звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті діда, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки нею пропущений строк для подання такої заяви.

Зазначила, що строк нею пропущений з поважних причин, оскільки вона не знала, що її батько - син спадкодавця, який був єдиним спадкоємцем першої черги, не прийняв спадщину, і не мала можливості знати про це достоменно. Вказує, що інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б мали право на обов'язкову частку спадкового майна, немає.

Позивач в судове засідання не з'явилася, її інтереси в суді представляє адвокат ОСОБА_2 на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги /а.с.42.44/.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, відзив на позов не надав, при цьому надав заяву про розгляд справи за без участі представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду /а.с.56/.

Порядок виклику до суду третьої особи - ОСОБА_4 дотримано, але він в судове засідання не з'явився, пояснень або заперечень проти позову не надав.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила задовольнити.

Пояснила, що інших спадкоємців, крім сина - ОСОБА_4 після смерті спадкодавця немає, останній не скористався правом на прийняття спадщини за заповітом, який на нього залишив батько, про що позивача не повідомив, а тому вони вважають причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори поважною, та просить позовні вимоги задовольнити.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач - її донька, а третя особа - ОСОБА_4 - її колишній чоловік. Вона разом з донькою вважала, що ОСОБА_4 оформив спадщину на квартиру по АДРЕСА_1 за заповітом.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_4 є рідним братом її чоловіка, тому, хоч вона не може пояснити, коли позивач дізналася про неприйняття спадщини після діда, але їй відома ситуація, що склалася зі спадковим майном.

Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про його смерть /а.с.6/.

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, третя особа у справі - ОСОБА_4 є сином померлого ОСОБА_5 /а.с.8/.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с.7/.

Даними доказами підтверджуються родинні відносини позивача - ОСОБА_3, третьої особи - ОСОБА_4, із спадкодавцем - ОСОБА_5. З цих документів вбачається, третя особа ОСОБА_4 є сином спадкодавця ОСОБА_5, а позивач - його онукою

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі с свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом П'ятої криворізької державної нотаріальної контори 16.07.1993, та зареєстрованого в БТІ в реєстровій книзі № 1ПВШ-502-502.

Згідно з інформацією, наданою на виконання ухвали суду від 11.07.2018 про витребування доказів П'ятою криворізькою державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 була заведена за заявою позивача ОСОБА_3 Інші спадкоємці померлого ОСОБА_5 до П'ятої криворізької державної нотаріальної контори не зверталися, заяви про прийняття або відмову від спадщини не подавали, свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавалися /а.с.58-59/.

Встановлено, що 07.02.2018 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, але постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини /а.с.11/.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від неї.

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно за спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, почав відлік відповідно з дати його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, та з врахуванням положень ч.2 ст.1270 ЦК України на день звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою, сплинув.

Аналіз наведених статей ЦК України дає підстави вважати, що оскільки наданими позивачем та зібраними судом доказами встановлено, що третя особа у справі - син спадкодавця ОСОБА_4 протягом 8 років після смерті батька не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отже не прийняв її, у зв'язку з чим, відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, у разі неприйняття ним спадщини, право на спадщину за законом одержує наступна черга спадкоємців, зокрема внучка спадкодавця - позивач у справі ОСОБА_3

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) роз'яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до ст.1277 ЦК України спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади. На теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою.

В постанові від 26 вересня 2011 року №6-85цс12 Верховний Суд України, висловив свою правову позицію у справі відповідної категорії, де посилаючись на те, що оскільки право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, прийшов до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим.

Судом встановлено, що позивач, достоменно знаючи про те, що у спадкодавця є син - ОСОБА_4, вважала, що саме він прийняв у спадок належну ОСОБА_5 на праві власності квартиру, у чому довгий час була впевнена. Дізналася вона про те, що ОСОБА_4 спадщину після смерті батька не прийняв, лише у січні 2018 року, та вже після цього звернулася до нотаріальної контори. Отже, коли позивач дізналася, що син її діда, тобто її батько, не скористався своїм правом на прийняття спадщини, встановлений законом строк для її прийняття вже був пропущений.

Ці обставини крім пояснень позивача та її представника підтверджуються також поясненнями свідків в судовому засіданні та інформацією нотаріуса. Тому суд вважає, що шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини після смерті діда позивачем пропущений з поважних причин, пов'язаних з об'єктивними обставинами (зокрема - неприйняттям сином спадкодавця спадщини після смерті батька, приховування цієї обставини від внучки спадкодавця). За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність захисту прав позивача та визнає причини пропуску ним строку для прийняття спадщини за законом поважними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття.

З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006), суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню у повному обсязі, так як строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

Враховуючи характер спору, а також те, що судовий збір позивачем сплачено в дохід держави, питання про розподіл судового збору судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 1261, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, третя особа ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, додатковий строк - два місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням, для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті її діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 - АДРЕСА_2;

Відповідач: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, 50026, м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1.

Третя особа: ОСОБА_4 - АДРЕСА_2.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено в судовому засіданні 20.11.2018,

Повний текст виготовлено та підписано 26.11.2018.

Суддя О.М. Нестеренко