Справа № 495/8348/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 листопада 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить суд:

- визнати будинок № 2 по вул. Першотравневій в с. Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

- визнати за нею право власності на ? частину будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Козацьке, вул. Першотравнева, 2 загальною площею - 81, 3 кв.м., житловою площею - 51, 6 кв.м., що в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - сарай, літ. «Д»- сарай, літ. «Є» - підвал, літ. «Ж» - вбиральня, споруди №1-4.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що, вона та відповідач проживали між собою у зареєстрованому шлюбі з в період часу з 05.02.1982 року по 19.11.2016 року. Під час проживання у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 зареєстрував право власності на будинок № 1 по вул. Першотравневій в с. Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області.

19.11.2016 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

ОСОБА_1 також вказує, що після розірвання шлюбу відповідач здійснює їй перепони в проживанні та користування належним сторонам на праві спільної сумісної власності будинком.

З огляду на викладені обставини, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.10.2018 року провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання.

ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні.

У підготовчому судовому відповідач позов взнав, не заперечував проти його задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи встановлено, що сторони проживали між собою у зареєстрованому шлюбі з в період часу з 05.02.1982 року по 19.11.2016 року.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 141035, від 19 листопада 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, після державної реєстрації розірвання шлюбу, ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_2. (а.с. 13)

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.02.2009 року, видане виконавчим комітетом Козацької сільської ради, ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Козацьке, вул. Першотравнева, 2 загальною площею - 81, 3 кв.м., житловою площею - 51, 6 кв.м., що в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - сарай, літ. «Д»- сарай, літ. «Є» - підвал, літ. «Ж» - вбиральня, споруди №1-4. Свідоцтво видано на підставі рішення виконавчого комітету Козацької сільської ради № 5 від 22.01.2009 року. (а.с. 10-11)

Крім того, відповідно до довідки, наданої в.о. старости у селі Козацьке Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 01.08.2018 року ОСОБА_2 дійсно проживав у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_1, в період часу з 05.02.1982 року по 19.11.2016 року. (а.с. 14)

Відповідно до ст.ст. 21, 36, 60 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб, зареєстрований у встановленому законом порядку, є єдиною правовою підставою для виникнення прав та обовязків подружжя, відповідно майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Спільною сумісною власністю подружжя що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту).

Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України). До складу спільного майна подружжя входять речі, гроші, цінні папери, що належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності й набуті за час шлюбу, а також зобовязальні майнові права, які виникли у період шлюбу і не повязанні з особою одного з подружжя.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний будинок є обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскільки був придбаний сторонами під час шлюбу.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач визнав позов ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволеною.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 200, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 Вікторівни до ОСОБА_2 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності задовольнити.

Визнати будинок №2 по вул. Першотравневій в с. Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Козацьке, вул. Першотравнева, 2, загальною площею 81,3 кв.м., житловою площею 51,6 кв.м., що в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Є» - підвал, літ. «Ж» - вбиральня, споруди №1-4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи,зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя