Ухвала

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 640/10525/16-ц

провадження № 61-26253св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Павлова Катерина Сергіївна, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Швецової Л. А., Котелевець А. В., Піддубного Р. М., від 05 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Павлової К.С., Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова про стягнення збитків.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова у складі судді Нев'ядомського Д. В. від 30 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнутосолідарно з Державного реєстратора прав на нерухоме майно Павлової К. С., Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 завдані збитки у розмірі 24 284 грн.

Узадоволенні позову ОСОБА_1 до Головного територіального Управління юстиції у Харківській області відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було ліквідовано без правонаступництва, належними відповідачами у справі є Державний реєстратор прав на нерухоме майно Павлова К.С. та Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова.

ОСОБА_1 було укладено попередній договір від 03 липня 2013 року, за умовами якого вона зобов'язується надати в оренду, а орендар прийняти в оренду нерухоме майно, яке створено шляхом здійснення нею реконструкції власних нежитлових приміщень нежитлової будівлі літ «Б-4» по АДРЕСА_1. При цьому укладання договору оренди нежитлових приміщень (основний договір) повинно бути здійснено не пізніше 18 серпня 2013 року, однак основний договір укладено не було. ОСОБА_1, яка не виконала умови попереднього договору через незаконну відмову Державного реєстратора у здійсненні реєстраційної дії, сплатила орендареві відшкодування у розмірі 24 284 грн, тому має право регресу до відповідачів.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року апеляційні скарги Державного реєстратора прав на нерухоме майно Павлової К. С. та Департаменту реєстрації Харківської міської ради задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року скасовано. Провадження у справі закрито з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду та закриваючи провадження у справі, виходив із того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник між фізичною особою - підприємцем та юридичною особою і повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

У жовтні 2017 рокуОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не встановив, не навів жодних допустимих та належних доказів того, що вона на час виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи знаходилась в статусі суб'єкта господарювання, що спірні правовідносини зі стягнення збитків виникли внаслідок здійснення нею підприємницької діяльності, що є вирішальними факторами віднесення розгляду цієї справи до господарської юрисдикції.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, не дослідивши ні суб'єктний склад учасників судового розгляду, ні природу спірних правовідносин, тобто тих доказів, які зумовлюють віднесення справи до юрисдикції господарського судочинства.

Також при постановленні оскаржуваної ухвали від 05 жовтня 2017 року суд апеляційної інстанції не виконав вимоги статті 213 ЦПК України 2004 року, тому оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

У листопаді 2017 року Головне територіальне управління юстиції у Харківській областіподало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржувана ухвала суду є законною і обґрунтованою, апеляційний суд правильно застосував норми процесуального права.

Також вказав, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 12 квітня 2017 року порушено провадження у справі № 922/1212/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного реєстратора Павлової К. С., Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення збитків. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19 червня 2017 року залучено до участі у справі в якості відповідача Головне територіальне управління юстиції в Харківській області.

Предметом розгляду справи, що розглядалась господарським судом, також є стягнення збитків, завданих невиконанням умов того ж попереднього договору від 03 липня 2013 року, укладеного з тих самих причин, між тими ж самими сторонами стосовно оренди тих самих нежитлових приміщень.

Рішенням Господарського суду Харківської області 04 вересня 2017 року частково задоволено вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та стягнуто на її користь завдані збитки у розмірі 24 284 грн.

15 травня 2018 року справа передана з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку по необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції, є підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду згідно з частиною шостою статті 403 ЦК України.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404, пунктом 7 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 640/10525/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ПавловоїКатерини Сергіївни, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова про стягнення збитків за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк