Номер провадження: 22-ц/785/5212/18
Номер справи місцевого суду: 510/1422/17
Головуючий у першій інстанції Гончарова-Парфьонова О. О.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Кононенко Н.А.,

суддів: Сегеди С.М.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Ренійська районна державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання правочинів недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року, -

встановив:

18 вересня 2018 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до Ренійського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Ренійська районна державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання правочинів недійсними.

Свої вимоги позивачка ОСОБА_3 обґрунтувала тим, що вона будучи під впливом тяжкої для неї обставини, уклала з відповідачкою 15.06.2017 року правочини з купівлі-продажу будинку та земельної ділянки на вкрай невигідних умовах.

Позивачка зазначає, що на момент вчинення правочину перебувала у дуже важкому фізичному стані, що було пов'язано із необхідністю найскорішого встановлення їй кардіостимулятора.

Причиною вчинення правочинів було те, що позивачка є одинокою людиною, яка за станом здоров'я потребувала постійної сторонньої допомоги, яку під час проходження лікування у Ренійській РЦР погодилася надавати їй представник відповідачки ОСОБА_5 в обмін на переоформлення її будинку на ім'я відповідачки.

Невигідні для позивачки умови полягали у припиненні права власності на належні їй будинок та земельну ділянку, за відсутності іншого житла, та не отриманні жодної плати за продаж свого майна.

Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 15.06.2017 року, який розташовано в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 776; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2017 року, яка розташована в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за № 777; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 /третя особа - Ренійська районна державна нотаріальна контора Одеської області/ про визнання правочинів недійсними - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд рішення скасувати, та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 районний суд виходив з того, що позивачем не доведено, що спірні правочини були укладені на вкрай невигідних для неї умовах та без отримання грошових коштів.

З таким висновком районного суду повністю погоджується апеляційний суд, з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено,що 15 червня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_4, було укладено: договір купівлі-продажу належного позивачці будинку № АДРЕСА_1 та договір купівлі-продажу належної позивачці земельної ділянки, на якій вказаний будинок розташовано. Договори були посвідчені державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори та зареєстровані в реєстрі за № 776 та №777.

На момент вчинення правочину ОСОБА_3 перебувала у важкому фізичному стані, у позивача була Ішемічна хвороба серця, яка об'єднує в себе стенокардію, інфаркт міокарда та кардіосклероз, що в свою чергу пов'язано з необхідністю найскорішого встановлення кардіостимулятора.

Крім того, позивач одинока людина, яка не має іншого житла крім будинок № АДРЕСА_1, а за станом здоров'я потребувала постійної сторонньої допомоги. Таку допомогу, під час проходження ОСОБА_3 лікування у Ренійський центральний районний лікарні, погодилась надавати її ОСОБА_4 в обмін на переоформлення належного позивачу майна.

15 червня 2017 року між сторонами було укладено договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Все нотаріальні затрати були понесені відповідачем, про що свідчать квитанції, наявні в матеріалах справи. Крім того, рідна бабка відповідача - ОСОБА_5 сама та за власні кошті виготовила документи на спірний будинок та земельну ділянку. Після укладення правочину ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 ключі та оригінали правовстановлюючих документів на вказане майно, а ОСОБА_4 передала ОСОБА_3 обумовлені договорами грошові кошти, про що у договорах купівлі-продажу зроблено відповідний запис.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Серед загальних вимог додержання яких є необхідним для чинності правочину, ч. ч. 4-5 ст. 203 ЦК України закріплено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та він має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Так, стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Договір купівлі-продажу - це двостороння угода - з одного боку майно, а з іншого гроші. В спірних договорах купівлі продажу чітко зазначені суми, які відповідач повинна буда сплатити за майно, а нотаріальне посвідчення договорів та переоформлення права власності свідчать про те, що вказані суми грошей були сплачені в повному обсязі. Що стосується ствердження позивача стосовно того, що по вказаним правочинам розрахунки повинні були проведені у безготівковій формі, то відповідальність за визначення форми проведення розрахунків під час укладення договорів купівлі-продажу покладена на нотаріуса, а не на сторони договорів.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду, що встановлені обставини свідчать про те, що доводи ОСОБА_3 стосовно того, що вона не отримала від відповідача грошей за продаж належного її майна є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу

Відповідно до положень статті 203 Цивільного Кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Апеляційний суд погоджується з позицією районного суду про те, що матеріали справи свідчать що сторони по справі дійсно бажали настання наслідків укладення договорів купівлі-продажу на спірне майно, правочин було вчинене добровільно, без будь-якого стороннього впливу.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася.

Згідно із ч. 1 ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Як вбачається із досліджених матеріалів, сторони познайомились під час проходження ОСОБА_3 лікування у Ренійській центральній районній лікарні, де рідна бабка відповідача - ОСОБА_5 працює санітаркою. Між сторонами була досягнута угода про продаж позивачем належного їй майна, крім того відповідач та ОСОБА_5 погодились доглядати за ОСОБА_6, сплачувати комунальний послуги, купувати ліки та посприяти отриманню останньою кардіостимулятора. Крім того ОСОБА_4 дозволила позивачу залишитися проживати в спірному будинку, без обмеження терміну проживання в ньому.

З часом ставлення позивача до відповідача та ОСОБА_5 з невідомих причин погіршилося. Всі спроби відповідача та її бабці надати будь-яку допомогу ОСОБА_6 остання відхиляла. Через деякий час ОСОБА_4 повернула позивачу ключі від спірного будинку.

Наприкінці червня відповідач оплатила проїзд та супровід медсестрою позивача до Регіонального центру кардіохірурги Одеської обласної клінічної лікарні.

27 червня 2017 року ОСОБА_6 поступила до Регіонального центру кардіохірурги Одеської обласної клінічної лікарні, де 27 червня 2017 року її була зроблена операція імплантації ЕКС, СН 11А 11ФК (NYHA) (зі збереженою систолічною функцією ЛШ, ФВ - 65%).

06 липня 2017 року ОСОБА_6 виписали з лікарні в задовільному стані без побічних ефектів після терапії. Позивач повернулась до будинку № АДРЕСА_1, де й сьогодні проживає.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про те, що відповідач виконана усі існуючі між нею та позивачем домовленості. Данні обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_5, яка зазначила що пропозиція по укладенню договору купівлі-продажу надійшла саме від позивача, всі витрати по підготовці документів на майно та нотаріальні витрати були оплачені спільно ОСОБА_5 та ОСОБА_4, вказані в договорі грошові кошті за спірне майно були повністю передані позивачу готівкою у момент укладення правочинів.В свою чергу, позивачем не доведено, що спірні правочини були укладені на вкрай невигідних для неї умовах та без отримання грошових коштів.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апелянта про те, що при укладенні договорів була досягнута домовленість щодо довічного утримання, а не щодо продажу майна, і що підтвердженням того є та обставина, що ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5 не посилалися на оплату коштів за нерухомість і не змогли надали суду доказів (квитанцію) про оплату, апеляційний суд вважає необґрунтованими, та такими, що не підтверджуються матеріалами справи. Як вбачається із копій нотаріально посвідчених договорів, кошти позивачка за належне їй нерухоме майно отримала від відповідача повністю до підписання договорів про що зроблено відповідний запис у текстах договорів, підтверджений підписами сторін договору та посвідчувальним написом нотаріуса.

З текстів тих же договорів вбачається, що тексти договорів сторонам прочитані нотаріусом вголос, роз'яснено їхній зміст та наслідки укладення правочину, дієздатність сторін перевірена.

Позивачкою не надано суду доказів того, що правочини укладені на завідомо невигідних для неї умовах під впливом тяжких обставин.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Ренійського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 листопада 2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра

С.М. Сегеда