Справа № 274/4941/17
Провадження № 2/0274/953/18
Рішення

Іменем України

( заочне)

17.09.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого - судді Т.М. Вдовиченко , за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Бердичівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд позбавити ОСОБА_2, 1984 р.н.,батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2007 року по 2009 рік вона перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем . Після розірвання шлюбу позивачка намагалася зберегти сім"ю, підтримувала із відповідачем дружні стосунки, в результаті чого в них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 В 2014 році спільне проживання було остаточно припинено. 30 червня 2017 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, 1987 р.н. Як зазначає позивачка, в діях відповідача мається винна поведінка, яка виразилась в тривалому ухиленні від виконання обов'язків батька по вихованню своєї дитини, він протягом тривалого часу не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, стан здоров'я, не займається її підготовкою до самостійного життя. Позитивно впливати на свою дитину відповідач не може. Відповідач долею, станом здоров'я дитини не цікавиться, бажання побачитися з дитиною не виявляє, чим ухиляється від виконання обов'язків з виховання та утримання дитини. Позбавлення відповідача батьківських прав є мірою сімейно-правової відповідальності, має на меті насамперед захист інтересів неповнолітньої дитини.

За час окремого проживання відповідач не намагався налагодити стосунки із донькою, зустрічей уникає, долею дитини не цікавиться. Малолітня дочка утримується і виховується позивачкою та її чоловіком ОСОБА_5

Позивачка та її представник в судове засідання не з"явилися, надали письмову заяву в якій зазначили, що позов підтримують повністю, просять позбавити відповідача батьківських прав, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач суду заперечень не надав, до суду не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив.

Представник органу опіки та піклування Бердичівської міської ради Житомирської області не заперечила проти позбавлення батьківських прав відповідача, при розгляд справи просить врахувати висновок органу опіки та піклування Бердичівської міської ради.

Заяви сторін долучено до матеріалів справи.

З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши надані позивачем документи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно копії повторно свідоцтва про розірвання шлюбу , шлюб між ОСОБА_2, та ОСОБА_6 було розірвано, про що 14 вересня 2009 року складено відповідний актовий запис № 209 Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ( а.с. 12).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ( а.с. 13).

Згідно копії свідоцтва про шлюб , ОСОБА_7 30.06.2017 року зареєструвала шлюб ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_5" ( а.с. 14).

Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 22 січня 2018 року, ОСОБА_3, 2012 р.н. проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з матір"ю - ОСОБА_1, 1991 р.н. та її чоловіком ОСОБА_5, 1987 р.н., якого називає " татом". Власником квартири є ОСОБА_5 Для дівчинки відведено окрему кімнату, яка облаштована усім необхідним. Матеріально - побутові умови відповідають санітарно - гігієнічним нормам ( а.с. 35).

Як вбачається з характеристики вихованки закладу дошкільної освіти № 26 " Веселка" ОСОБА_3, 2012 р.н. , виданої 10.01.2018 року, дівчинка відвідує заклад дошкільної освіти з 29.09.2014 року, весь час приводить в заклад та забирає з нього мати дитини ОСОБА_1 дівчинка відвідує гуртки в закладах позашкільної освіти : гурток з вивчення англійської мови , танцювальний гурток. Батько дівчинки - ОСОБА_2 не цікавиться розвитком дитини, її потребами, жодного разу не відвідав ОСОБА_3 в дошкільному закладі ( а.с. 36).

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації від 07.08.2018 року , ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, перетнув державний кордон України 03.09.2016 року.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердичівської міської ради , орган опіки та піклування Бердичівської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, 2012 р.н., з тих підстав, що останній протягом двох останніх років з донькою не бачився, не спілкувався з нею, матеріально не підтримував, йому навіть не відомо який дитячий садочок відвідувала ОСОБА_3 та де нині навчається дитина.

Позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно відповідача, але він свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує її належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не бере участі у забезпеченні дитини необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Всі ці функції на даний час виконує позивачка та її чоловік ОСОБА_5

Згідно приписів статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Приписами частини другої статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Постанови пленуму Верховного суду України N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Згідно приписів частини другої статті 150 та частини другої статті 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Згідно приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме позбавлення ОСОБА_2, 1984 р.н. батьківських прав по відношенню до його дитини.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"; Конвенцією «Про права дитини»; Законом України «Про охорону дитинства»; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265,268,354 ЦПК України; статтями 150, 157, 164, 165, 166 СК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Бердичівської міської ради про позбавлення батьківських прав

задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця м. Бердичева Житомирської області батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області.

Повний текст рішення виготовлено 27 вересня 2018 року.

Головуючий: Т.М. Вдовиченко