Борівський районний суд Харківської області
справа: № 641/4355/18
провадження: 2/614/304/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2018 р. Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу.

В С Т А Н О В И В :

08.10.2018 р. позивач звернулася до суду з зазначеним позовом в якому вказала, що між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АІС/0802465 від 02.08.2016 р., за яким страховик зобов'язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров?ю та майну потерпілого при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля «ВАЗ 21063», д.р.н. «НОМЕР_2».

26 лютого 2017 р. у м. Харкові по вул. Трінклера,2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: водій автомобіля «ВАЗ 21063», д.р.н. «НОМЕР_2».під керуванням ОСОБА_3, який допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5

В результаті вищевказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «ЗАЗ Lanos», д.н. НОМЕР_1, відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку.

Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2017 р. ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно вищевказаної постанови, відповідач 26.02.2017 р. о 02 год. 35 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», д.р.н. «НОМЕР_2» в м. Харків по вул. Трінклера, при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр. Незалежності не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі і скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, чим порушив п.16.11 ПДР України, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно ст.124 КУпАП. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода.

В суді особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності - відповідач, протокол не оспорював, претензій до співробітників УПП в м. Харкові не має.

Згідно розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 №537 від 14.03.2017 р. вартість відновлювального ремонту вищевказаного транспортного засобу складає 5 696 грн. 00 коп.

За заявою потерпілої особи ОСОБА_5 та виконуючі взяті на себе зобов'язання по Договору страхування (Поліс) на підставі страхового акту №4053-24 від 24.05.2017 р. ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 4 102 грн. 37 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №10794 від 25.05.2017 р.

Факт ДТП 26.02.2017 р. був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим полісом, що підтверджується Страховим актом №4053-24 від 24.05.2017 р. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст.27 ЗУ «Про страхування» та ст.993 ЦК України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_5 в сумі 4 102,37 грн.

Відповідно до пояснень відповідача в адміністративних матеріалах з місця ДТП, автомобіль «ВАЗ 21063», д.р.н. «НОМЕР_2» використовується в якості таксі.

Згідно до умови Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АІС/0802465 від 02.08.2016 р. коригуючий коефіцієнт сфери використання транспортних засобів нижче, ніж коефіцієнт його фактичного використання (використання в сфері таксі).

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 25 травня 2017 р., що підтверджується платіжними дорученнями №10794 від 25.05.2017 р.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 4 102 грн. 37 коп., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 26 лютого 2017 р. ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення 50% суми виплаченого страхового відшкодування, а саме: 2 051 грн. 20 коп.

17.10.2018 р. суддею Борівського районного суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Станом на 21.11.2018 р. відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Позивач подала клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації, смс-повідомленням на номер його мобільного телефону та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України», причину неявки не повідомив.

Таким чином, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії Договору про відступлення права вимоги від 18 квітня 2018 р., суб'єкт підприємницької діяльності ФОП «ОСОБА_1», у відповідності до умов цього Договору Первісний кредитор ПАТ « СК «ВУСО» передає (відступає) Новому кредитору ФОП ОСОБА_1 свої права вимог до боржника, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступленням Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с.11-14).

Згідно копії полісу №АК/0802465 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.08.2016 р. страхова сума страхувальника ОСОБА_4 складає 200 000 грн. 00 коп. (а.с.15).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, власником автомобіля«ВАЗ 21063» є ОСОБА_4, з тимчасовим дозволом керування ОСОБА_3 (а.с.16).

Згідно копії повідомлення про ДТП, 26.02.2016 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «ВАЗ 21063», д.р.н. «НОМЕР_2».під керуванням ОСОБА_3 (а.с.17-18).

Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2017 р. ОСОБА_3 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.19).

Згідно копії пояснення ОСОБА_3, останній 26.02.2017 р. близько 02.35 керуючи автомобілем «ВАЗ 21063» по вул. Трінклера і здійснив поворот ліворуч не надавши дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі (а.с.20).

Відповідно до копії пояснення ОСОБА_5, останній 26.02.2017 р. керував авто по вул. Правди від пр. Леніна в бік вул. Сумської та на перехресті з вул. Трінклера автомобіль ВАЗ не надав йому дорогу, скоївши ДТП (а.с.21).

ОСОБА_5 подав заяву до ПрАТ СК «ВУСО» про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією заяви про виплату страхового відшкодування ( а.с.22-23).

В ТОВ «Експерт» надійшло відправлення від СК «ВУСО»про проведення розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ Lanos, д.н. НОМЕР_1 (а.с.24-26)

Відповідно до копії страхового акту №4053 до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів № №АК/0802465 від 02.08.2016 р., власником пошкодженого майна ОСОБА_5 було заявлено про страховий випадок (а.с.27).

Платником ПрАТ «СК «ВУСО» було перераховано на рахунок ОСОБА_5 4102,37, що підтверджується копією платіжного доручення №10794 від 25 травня 2017 р. (а.с.28).

Згідно копії Регресної вимоги №4053-24 про відшкодування збитків в порядку регресу, ОСОБА_3 необхідно перерахувати суму 2 051,20 грн. отримувачу ФОП «ОСОБА_1» (а.с.29).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) вол транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Крім того, суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачем на виконання свого процесуального обов'язку надано належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, зустрічні позови до суду не пред'являв, клопотання від нього про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ці вимоги обґрунтовані та відповідають закону.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат підлягає вирішенню наступним чином.

В силу ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн. за вимоги майнового характеру та витрати на правову допомогу в розмірі 5 990, 80 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, 280-282, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.512,993,1166,1187,1188,1191,1194 ЦК України, Закон України «Про страхування», суд.

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_2) на користь ФОП ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, юридична адреса: АДРЕСА_1; ІН НОМЕР_4; р/р НОМЕР_5 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610), завдані збитки в порядку регресу у розмірі 2 051 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5 990, 80 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте Борівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.