Справа №464/5911/18
пр № 2/464/1855/18
У Х В А Л А

20 листопада 2018 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши позовну заяву Чепіль ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

у с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_3 17.12.2011 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління, актовий запис №744, а також просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю за адресою: м.Львів, вул.В.Великого, 59/6.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить на наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно із ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява, зокрема повинна містити: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч наведеним положенням закону, у позовній заяві позивачем не викладено обставини, якими вона обґрунтовує позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини та не зазначено доказів, що підтверджують такі обставини.

Окрім цього, згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, поданою фізичною особою, сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи те, що позивач звернулась до суду з двома вимогами немайнового характеру, а до позовної заяви долучено лише одну квитанцію про сплату судового збору в сумі 704,80 грн., позивачу слід долучити до матеріалів позовної заяви ще одну квитанцію про сплату судового збору в сумі 704,80 грн. за вимогу немайнового характеру.

З урахуванням наведеного позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачам згідно з вимогами ст.185 ЦПК України строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ЧепільТатарин ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини залишити без руху, надавши позивачу ОСОБА_6 строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко