Номер провадження: 22-ц/785/5854/18
Номер справи місцевого суду: 495/2698/18
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року м. Одеса

Справа №495/2698/18

Провадження №22-ц/785/5854/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Прийомової О.Ю. 02.05.2018 року в м. Білгород-Дністровський Одеської області,

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів, і в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.09.2015 року ОСОБА_3 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2015 року.

Враховуючи те, що дитина проживає з позивачем та потребує більшого забезпечення для належного утримання, а також те, що прожитковий мінімум на дитину збільшився, позивач просила суд:

-збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.09.2015 року та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 08.06.2017 року;

-виконавчий лист, виданий на виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 вересня 2015 року по справі 495/4334/15-ц відкликати;

-стягнути з відповідача на її користь витрати на послуги адвоката у сумі 500 грн. та судові витрати у сумі 704,80 грн.

Рішення ухвалено у відсутності сторін.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.05.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2015 року по справі № 495/4334/15-ц, стягнувши з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 25.06.2032 року включно.

Вказаний розмір аліментів, визначений за рішенням суду у відповідності до ч.2 ст. 184 СК України підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн., згідно квитанції № 18764161 від 23.03.2018 року та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн., згідно квитанції № 5046 від 23.03.2018 року.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3 від 10.03.2005 року, ІНН НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів в частці, а не грошовому еквіваленті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач офіційно працює в ДП «ОСТ «Медик-2» та отримує зарплату у розмірі 3900 грн., тому згоден платити аліменти у розмірі ? частки його заробітку, відповідно до закону. Крім того, він проживає з іншою жінкою, яка має малолітню дитину, сплачує комунальні послуги, має витрати на проїзд до роботи, тому не в змозі буде виконати повністю рішення суду.

Відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу мотивований тим, що відповідач в апеляційній скарзі навів неправдиві дані , з метою введення суду в оману стосовно проживання позивача з «чоловіком підприємцем» ,крім того платник аліментів з метою ухилення від сплати аліментів суду надав довідку з місця роботи ДП «ОСТ «Медик -2» на якій він не працює.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані позивачкою аліменти на сьогоднішній день не відповідають мінімальному розміру аліментів на одну дитину, та врахував реальне зростання цін на ліки, продукти харчування, одяг тощо та необхідність захисту інтересів дитини.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

Згідно із статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері,батька,яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом.

Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, також стягнуто з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2015 року / а.с. 8/.

Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_3 знаходиться на примусовому виконанні у Білгород-Дністровському міськрайонному ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області / а.с. 10/.

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню у розмірі 1500 грн., суд першої інстанції вірно врахував положення статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», вік дитини її соціальні та матеріальні потреби для звичайного розвитку, майновий стан та спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн.

Матеріали справи не містять докази працевлаштування відповідача та дійсний дохід відповідача.

За станом здоров'я відповідач спроможний працевлаштуватися та сплачувати аліменти.

Відповідачем всупереч до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України матеріали справи не містять, а відповідачем не надані докази неможливості відповідачем сплачувати аліменти, визначені судом першої інстанції.

Згідно Довідки ДП «Оздоровчо-спортивний табір «Медик-2» від 24.09.2018 року ОСОБА_3 дійсно працював у ДП «ОСТ «Медик-2» з 15.05.2018 року за Наказом № 61-КУ від 22.06.2018 року звільнений з роботи / а.с. 55-56/. При цьому звільнення з роботи відбулося після звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Тому, посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти в частці від заробітку на увагу не заслуговують, оскільки матеріали справи не містять докази офіційного працевлаштування та отримання регулярного заробітку.

Доводи апеляційної скарги про те, що він проживає з жінкою, яка має свою малолітню дитину не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову про збільшення розміру аліментів, оскільки відсутні докази того, що платник аліментів має на утриманні інших дітей, крім доньки ОСОБА_4.

Оскільки ОСОБА_3 як батько дитини зобов'язаний утримувати свою малолітню доньку, виконувати свої обов'язки батька, не є непрацездатним, та є молодою здоровою людиною, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову і, виходячи з цього та принципів розумності та справедливості, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції .

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права,які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 368,369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2»г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26.11.2018 року

Судді апеляційного суду

Одеської області: А.А. Калараш

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе