Справа № 164/2043/17 Головуючий у 1 інстанції: Невар О.В.
Провадження № 22-з/802/7/18 Категорія: 39 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Грушицького А.І., Данилюк В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Маневицької селищної ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом в інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 23 січня 2018 року в даній справі позов задоволено. Визнано за малолітнім ОСОБА_2, неповнолітньою ОСОБА_3 право власності, за кожним зокрема, на 1/4частину житлового будинку, 1/2 частину господарських будівель та споруд - прибудову (а), сарай (Б-1), вбиральню (В), які знаходяться по АДРЕСА_1, на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0865 га, вартістю 62262, 70 грн., що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції, просила скасувати дане рішення та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в даній справі закрито, оскільки оскаржуваним судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та обов'язки ОСОБА_5 в справі не вирішувалося.

Позивач ОСОБА_1 подала до Апеляційного суду Волинської області заяву про стягнення судових витрат. Заяву мотивує тим, що під час розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції вона понесла судові витрати, про що повідомляла Апеляційний суд Волинської області шляхом подання заяви про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. З метою отримання правової допомоги нею було укладено договір з адвокатом ОСОБА_6 У зв'язку з розглядом справи за апеляційною скаргою ОСОБА_7 вона понесла витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн., що підтверджується квитанцією від 07.08.2018 року. Крім того, вона понесла витрати на поштові відправлення в сумі 315, 26 грн. Просить на підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_5 в її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. та витрати на поштові відправлення в сумі 315, 26 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною 3 цієї статті визначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Розгляд даної справи належить до категорії справ, які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Вказаною статтею передбачене право на компенсацію судових витрат у разі закриття провадження у справі особі, яка перебуває в процесуальному статусі саме відповідача і внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, цивільним процесуальним кодексом не передбачено можливість компенсації судових витрат на вимогу позивача, внаслідок необґрунтованих, на його думку, дій особи, яка не брала участі в справі.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат слід відмовити, оскільки законом не передбачено можливості компенсації судових витрат у разі закриття апеляційного провадження у справі і відсутні підстави покладати судові витрати, які понесла позивач, на особу, яка не брала участі у справі.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Маневицької селищної ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Головуючий

Судді: