Справа № 489/4668/18
Номер провадження 2/489/2215/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Супрун Т.О.,

позивача - ОСОБА_1

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом, яким просила визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Вказувала, що відповідач хоча і зареєстрована, проте тривалий час за вказаною адресою не проживає, не бере участі у утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивач зазначила, що реєстрація відповідача у квартирі не дає їй можливості реалізовувати своє право власності належним чином.

12.09.2018 року Ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала.

Третя особа вважала, що позов підлягає задоволенню.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Своїм правом на подання відзиву не скористалась.

Згідно Ухвали проводиться заочний розгляд справи.

Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

ОСОБА_1, на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, належить квартира АДРЕСА_2 (Парковій) в м. Миколаєві.

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Довідки, виданої ЖКП ММР «Південь» за №768/д від 12.07.2018 року, за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована відповідач ОСОБА_3, та мати позивача ОСОБА_2

Відповідно до акта про не проживання, складеного сусідами сторін за вказаною адресою ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у квартирі АДРЕСА_4, відповідач ОСОБА_3 фактично не проживає з 2011 року, її особистих речей в помешканні немає. У судовому засіданні свідки ОСОБА_7П та ОСОБА_5 підтвердили факт відсутності за вказаною адресою відповідача тривалий час, оскільки взагалі з нею не знайомі,хоча є сусідами .

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

З огляду на викладене судом встановлено, що відповідач не мешкає за вказаною адресою близько семи років, отже позовні вимоги про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки порушене право позивача підлягає захисту у обраний нею спосіб.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_5.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, серія та номер паспорта ЕО702536, місце реєстрації: АДРЕСА_6;

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія та номер паспорта ЕР 214118, місце реєстрації: АДРЕСА_3;

Третя особа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, серія та номер паспорта ЕС 181621, місце реєстрації: АДРЕСА_3.

Повне судове рішення складено 27.11.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова