ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/501/14-ц Номер провадження 22-ц/814/17/18Головуючий у 1-й інстанції Горулько О.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді: Триголова В.М.,
суддів: Лобова О.А., Панченка О.О.,
секретар Ряднина І.В.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И Л А:
24 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство "БМ Банк" звернулося з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22/21/1010008 від 10.10.2008 року, посилаючись на те, що відповідно до умов вказаного договорувідповідач отримав від банку кредит на придбання автомобіля у розмірі 65650 грн. зі сплатою 20% річних, зі строком остаточного повернення 09.10.2013 р.
Оскільки взяті на себе відповідно до умов договору зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків відповідач не виконував, за ним утворилась заборгованість у сумі 118776,55 грн., яка складається з простроченої суми заборгованості по кредиту 58192,23 грн., прострочених процентів по кредиту 12726,02 грн., нарахованих та несплачених процентів у сумі 19910,99 грн., пені за період з 10.10.2008 р. по 10.04.2014 р. у сумі 27947,31 грн., яку просили стягнути на їх користь з відповідача.

Заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2014позов Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 22/21/101008 від 10 жовтня 2008 року у розмірі 118776 грн. 55 коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1187 грн. 77 коп.
Роз`яснено порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення та його оскарження.

26.02.2018 р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд вказаного заочного рішення, в якій просив поновити строк на подання заяви та скасувати заочне рішення, призначивши справу до розгляду. В обґрунтування заяви послався на те, що не був присутній у судовому засіданні та не повідомлений судом про розгляд справи, тому не мав можливості обґрунтувати заперечення проти незаконних вимог позивача. Про рішення дізнався 13.02.2018 р. після телефонної розмови з представником військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу та на адресу якої надійшов лист з органу ДВС про проведення з нього відрахувань. Лише 26.02.2018 р. він прибув до суду та отримав копію заочного рішення, оскільки перебуває на військовій службі та виконує бойові завдання в складі сил антитерористичних сил при СБУ в зоні АТО згідно наказу від 08.11.2017 р. та на час розгляду справи проживав у м. Антрацит та інших населених пунктах Луганської області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2014 року у цивільній справі № 546/501/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22/21/101008 від 10 жовтня 2008 року залишено без задоволення.
При вирішенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, йому було відомо про наявність позову, суть вимог та докази на їх підтвердження. Належних доказів про те, що він проживав на непідконтрольній Україні території, відповідачем не надано.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення подана поза межами строків, визначених ч. 2 ст. 128 ЦПК України (у попередній редакції), поважних причин для поновлення строків на подання заяви не вбачається, тому відсутні підстави для задоволення заяви.

02.05.2018 р. відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане заочне рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в позові.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що не був присутній при розгляді справи та не повідомлений судом, тому не мав можливості подати заперечення проти позову.
Про рішення дізнався 13.02.2018 р. після телефонної розмови з представником військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу та на адресу якої надійшов лист з органу ДВС про проведення з нього відрахувань. Лише 26.02.2018 р. він прибув до суду та отримав копію заочного рішення, оскільки перебуває на військовій службі та виконує бойові завдання в складі сил антитерористичних сил при СБУ в зоні АТО згідно наказу від 08.11.2017 р. та на час розгляду справи проживав у м. Антрацит та інших населених пунктах Луганської області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження. Тому не міг знати про час та місце розгляду справи, а також ознайомитися з газетою «Зоря Полтавщини», в якій було надано оголошення про його виклик до суду.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 10.10.2008 року між Відкритим акціонерним товариством (зараз ПАТ КБ) «БМ Банк» укладено кредитний договір № 22/21/101008 за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 65650 грн. для придбання транспортного засобу, з датою повернення кредитних коштів до 09 жовтня 2013 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20% річних (базова ставка), також із сплатою комісії за розрахунково-касові операції при видачі кредиту у розмірі 1% від суми кредиту.
Погашення кредиту та сплата відсотків здійснюється шляхом щомісячного внесення обов`язкового платежу.
Згідно п.8.1 договору при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу.
Відповідач свої зобов`язання виконував не в повному обсязі в результаті чого у нього утворилась заборгованість станом на 14.04.2014 року, яка згідно виписок банку та сальдових відомостей становить 118 776, 55 грн., у тому числі: заборгованість за основною сумою кредиту 58 192, 23 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 32 637, 01 грн., пеня за порушення зобов`язань за договором 27 947, 31 грн.
Задовольняючи позовні вимоги банку, місцевий суд виходив з того, що відповідачем було допущено порушення своїх зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем у вказаному в позовній заяві розмірі.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки.

Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За приписом ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що у відповідача утворилась заборгованість перед банком, у зв`язку з неналежним виконанням покладених на нього зобов`язань за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про порушення прав позивача внаслідок невиконання ОСОБА_1 взятих на себе договірних зобов`язань.
Задовольняючи повністю позовні вимоги, місцевий суд залишив поза увагою ту обставину, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено договором застави автомобілю «CHEVROLET», модель «AVEO TC 58 U», р.н. НОМЕР_2 , на який банком було звернуто стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 , що підтверджується виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м.Києва Кондратенко М.І. та постановами державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження по виконанню даного виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до письмових пояснень банку, наданих під час апеляційного розгляду (т.2 а.с. 30), а також копії виписки по особовому рахунку від 21.02.2014 року на рахунок АТ «БМ Банк» 30.06.2011 року були зараховані кошти в розмірі 27 930 грн. від реалізації автомобіля «CHEVROLET», модель «AVEO TC 58 U», р.н. НОМЕР_2 . (т.2 а.с. 50).

Із наданих банком розрахунків кредитної заборгованості не вбачається, що кошти отримані від реалізації заставного майна у сумі 27 930 грн. були враховані при формуванні розміру заборгованості ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, необхідно зменшити суму боргу ОСОБА_1 по кредиту за договором № 22/21/101008 від 10 жовтня 2008 року, яка існує станом на 14.04.2014 року, з урахуванням коштів, які надійшли позивачу від реалізації заставного автомобіля «CHEVROLET», модель «AVEO TC 58 U», р.н. НОМЕР_2 .
Колегія суддів прийшла до висновку, що рішення місцевого суду необхідно змінити, а саме зменшити суму стягненої судом першої інстанції заборгованості за кредитним договором з 118776 грн. 55 коп. до 90 846, 55 грн. з дотриманням положень ст. 534 ЦПК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням.

А також з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України зменшенню підлягає розмір стягнутого з відповідача судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог з 1187,77 грн. до 908, 46 грн.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, не можуть бути прийняті судом, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з заявою про застосування строку позовної давності до вимог банку, під час розгляду справи в суді першої інстанції, не звертався.
За змістом частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
З обставин справи вбачається, що рішення суду першої інстанції ухвалювалось в заочному порядку, у його перегляді відповідачу було судом відмовлено.
Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції. Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції.
Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 про те, що він не був присутнім під час розгляду справи, оскільки на той час проходив військову службу у м.Антрацит Луганської області, а тому був позбавлений можливості подати свої заперечення проти позовних вимог банку.
Так, відповідно до п.п. 5.1.5 кредитного договору, укладеного сторонами, при зміні місця проживання, місця роботи та інших обставин, здатних вплинути на виконання зобов`язань по даному договору, позичальник зобов`язується повідомити банк протягом 3-х робочих днів з моменту виникнення цих обставин.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач повідомляв АТ «БМ Банк» про зміну свого місця проживання у 2014-2017 роках.
З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити, змешивши розмір стягнутої заборгованості та судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2014 року - змінити.

Зменшити розмір стягнених коштів для погашення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» з 118776, 55 грн. до 90 846, 55 грн., а також зменшити розмір стягнених з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» коштів в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви з 1187, 77 грн. до 908, 46 грн.
У іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: О.А. Лобов

О.О. Панченко