провадження №2/243/154/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мінаєва І.М.,

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»,

вимоги позивача: про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, одноразової матеріальної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

учасники справи: не з?явились,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, одноразової матеріальної допомоги, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він працював в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на посаді директора Центральних високовольтних електричних мереж з робочим місцем м. Горлівка Донецької області.

31.03.2017 року він був звільнений з підприємства. На день звільнення відповідач не виплатив всі належні йому при звільненні суми: заробітну плату з 01.02.2017 по 31.03.2017 року та компенсацію за невикористану відпустку за 78 днів. Посилаючись на неправомірність дій відповідача, просить стягнути з нього заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.04.2017 р. по 01.09.2017 р. у сумі 92681,28 грн. Окрім того, зазначає, що згідно Положення «Про виплату одноразової грошової матеріальної допомоги працівникам ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» у зв?язку зі скороченням і виходом на пенсію», відповідач зобов?язаний виплатити позивачеві одноразову матеріальну допомогу в розмірі 3-х середніх заробітних плат у сумі 59970,00 грн. Зазначену суму також просить сятгнути з відповідача. Окрім того, посилаючись на положення ст.237-1 КЗпП України, та враховуючи глибину його душевних страждань, просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

2. Представник відповідача ПАТ «Донецькобленерго» ОСОБА_3 надала відзив від 29.03.2018 року (а.с.33-37), відповідно до якого, зазначила, що 13.03.2017 року за місцезнаходженням виробничих потужностей, адміністративних будівель та матеріально-технічних баз ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, яка не контролюється українською владою у Донецькій області, невідомими особами були вчинені дії, які мають ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст.206 КК України, а саме вчинення противоправних дій, які блокують діяльність підприємства.

Внаслідок захоплення майна та приміщень посадові особи Товариства позбавлені контролю над будівлями, спорудами, обєктами електроенергетики, обладнанням, транспортними засобами, товарно-матеріальними цінностями, комп?ютерною технікою, документацією, базами даних та іншим майном на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У звязку із зазначеними обставинами, Товариство, починаючи з 13 березня 2017 року, фактично було позбавлене можливості забезпечувати виконання своїх зобов?язань до моменту усунення форс-мажорних обставин. За фактом втрати контролю над активами, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 15.03.2017 року звернулось до правоохоронних органів України, ДФС України та державних фондів.

За заявою Товариства Головним управлінням Національної поліції у м. Києві було відкрите кримінальне провадження № 0000150.

17.03.2017 року Товариство повідомило Державну фіскальну службу про відсутність доступу до особових справ та інших документів, які стосуються трудової діяльності Товариства, а 20.03.2017 року також про неможливість вивезення первинних бухгалтерських документів.

Також, 17.03.2017 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було видано наказ №188а- ОД про припинення виробничої діяльності на неконтрольованій території в звязку з втратою контролю над майном.

Крім того з приводу масштабних вірусних атак комп?ютерних систем 12.05.2017 року, 27.06.2017 року та 29.06.2017 року, 04.07.2017року компанії групи ДТЕК, в тому числі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» були заражені вірусом (вірус WannaCry https://ru.wikipedia.org/wiki/WannaCry), у зв?язку з чим Товариство звернулось з відповідним повідомленням до Департаменту кіберполіції НПУ, яке 14.07.2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001995.

Стосовно неможливості нарахування заробітної плати та проведення розрахунку середнього заробітку позивачу, зазначають, що табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати.

Так як табелі обліку робочого часу щодо позивача, відповідно до наказу від 08.05.2015 року № 289-ОД, велись на неконтрольовані території, в зв?язку з захопленням майна товариства, в розпорядженні Відповідача відсутні табелі обліку робочого часу, тобто первинні документи, які фіксують факт виконання працівником роботи за березень 2017 p., про що Товариство повідомляло органи ДФС листом від 17.03.2017 р. вих. №68/1742/ис, а тому підстав для нарахування Позивачу заробітної плати немає, нарахування її є технічно та юридично неможливим.

Оскільки для розрахунку середньої заробітної плати необхідна інформація про виплачені раніше позивачу суми та їх склад, для встановлення, чи підлягають ці суми включенню у розрахунок. За відсутності таких відомостей, провести розрахунок середньої заробітної плати згідно з вимогами постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року також неможливо. Зазначила, що в період з 25.07.2017 року по 03.08.2017 року в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Головним управлінням Держпраці у Донецької області була проведена перевірка додержання законодавства про працю та загальнообовязкове соціальне страхування за період 2015-2017 роки. За результатами перевірки, оформленими Актом від 29.08.2017 р. №05-20-3335/0032, порушень трудового законодавства не виявлено.

При цьому, у вказаному Акті зазначено, що в зв?язку із втратою контролю за документацією, архівами, компютерною технікою товариства, які перебувають на неконтрольованій території, перевірка питань, що стосуються невиплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, невиплати розрахункових сум працівникам, які перебувають на неконтрольованій території не вбачається можливим.

Стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди зазначає, що позивачем не доведено наявність факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань.

У звязку з вищенаведеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість та передчасність.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Представник позивача адвокат ОСОБА_1 надав до суду заяву про витребування доказів у відповідача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».

4. В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, таким чином суд вважає за можливе розглянути справу без позивача відповідно до ст. 223 ЦПК України.

5. Представник позивача адвокат ОСОБА_1 не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

6. Представником відповідача ОСОБА_3 надано суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у запереченні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 19.09.2017 року відкрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, одноразової матеріальної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, призначене судове засідання.

8. Ухвалою судді від 06.08.2018 р. справу прийнято до провадження, задоволено клопотаня представника позивача про витребування доказів, зобов?язано Слов?янське об?єднане УПФУ надати індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_2, по справі призначене судове засідання.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. ОСОБА_2 відповідно наказу №18-к від 29.03.2013 р. працював на посаді директора Центральних високовольтних електричних мереж ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що вбачається з копії трудової книжки серії БТ-І № 6263064, виданої на ім?я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-9).

10. Наказом директора з управління персоналом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 235-к від 17.03.2017 р. ОСОБА_2 звільнено 31 березня 2017 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін (а.с.119). Аналогічні відомості внесені у трудову книжку ОСОБА_2

11. Наказом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 08.05.2015 року № 289-ОД здійснено розподіл кадрового та бухгалтерського обліку по контрольованій та неконтрольованій державною владою території (а.с.38).

12. Наказом генерального директора ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 188а-ОД від 17.03.2017 року визнано припиненою виробничу діяльність підприємства з використанням майна ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», над яким втрачено контроль з 13.03.2017 р. (а.с.56).

13. У зв?язку з захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об?єктів ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» розташованих у м. Горлівка, у відповідача з 13.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої), до комп?ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю, про що листом від 17.03.2017 р. ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» повідомило уповноважені органи державної влади України (а.с.44-45).

14. За фактом здійснення протидії законній господарській діяльності, привласнення майна та за вчинення дій, спрямованих на неправомірне втручання в діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за заявою останнього порушено кримінальне провадження № 000150 за ознаками ст.206 КК України (а.с.40-42).

15. 20 березня 2017 р. на адресу Дніпропетровського Управління ОВПП ДФС відповідачем було направлено повідомлення про неможливість вивезення первинних документів в порядку п.п.38.11 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (а.с.54-55).

16. Витягом з ЄРДР № 0001995 підтверджується та обставина, що 14.07.2017 року до Краматорського ВП від Департаменту кіберполіції надійшов матеріал по заяві ТОВ ДТЕК Донецькобленерго (00131268) про те, що 27.06.2017 року, невстановлена особа, за допомогою електронної обчислюваної техніки, незаконно за допомогою шкідливої програми втрутилась в роботу електронно-обчислювальних машин (компютерів) ТОВ ДТЕК Донецькобленерго яке розташовано по за адресою: м. Краматорськ, вул. Островського, 8, що призвело до втрати інформації (а.с.58).

17. Висновком торгово-промислової палати України ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 2370/2/21-10.2 від 24 липня 2017 року щодо унеможливлення виконання обов?язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форм-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно «ДТЕК Донецькобленерго» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Горлівка. Судом встановлено, що з 13.03.2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що знаходиться в тому числі в м. Горлівка, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Початоком дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 13 березня 2017 року (а.с.74-94).

18. Згідно акту перевірки додержання суб?єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов?язкове державне соціальне страхування № 05-20-3333/0028 від 03.08.2017 р., складеного Головним управлінням Держпраці у Донецькій області, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» втратило контроль над здійсненням своєї господарської діяльності, керівництво обмежено у розпорядженні документацією про фінансово-господарську діяльність товаристів, комп?ютерною технікою, автомобільним транспортом. Також ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не має доступу до кадрового діловодства, не контролює схоронність всіх особових справ та інших документів, які стосуються трудової діяльності співробітників. Таким чином, встановлено, що здійснити нарахування заробітної плати за березень 2017 року та здійснити розрахунок компенсації за невикористані дні щорічних та додаткових відпусток неможливо у зв?язку із втратою контролю над всім майном, документацією, архівом, комп?ютерними системами, системами обліку, програмами забезпечення, що залишились в зоні АТО (а.с.59-73).

19. Як вбачається з довідки ПАТ «ПУМБ» від 03.10.2017 р., відомість ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» була зарахована у повному обсязі, в тому числі щодо зарахування ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 19445,20 грн. (а.с.102).

20. Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (протокол від 20.04.2018 р.) та внесення змін до Статуту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» змінило найменування на ТА «ДТЕК Донецькобленерго» (а.с.125).

21. Як вбачається з письмових відомостей, наданих Слов?янським об?єднаним УПФУ на виконання ухвали суду про витребування доказів, відомості персоніфікованого обліку на ОСОБА_2 з лютого 2017 року до теперішнього часу в центральній базі даних системи персоніфікованого обліку відомостей про осіб відсутні (а.с.133).

V. Оцінка суду.

22. Україна як соціальна, правова держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, а також право на належні умови праці, своєчасне отримання винагороди (стаття 1, частини 1,2,4,7 ст.43 Конституції України).

Відповідно до Конституції України зазначені права захищаються судом (частина перша статті 55).

Правосуддя в Україні здійснюється з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права.

Положенням ч.1 ст.2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

23. У частині 1 статті 94 КЗпП України міститься дефініція поняття «заробітна плата». Так, згідно законодавчого визначення заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічне визначення заробітної плати міститься у ст.1 Закону України «Про оплату праці».

Положеннями ст.115 КЗпП України закріплено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

24. Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов?язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, що передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред?явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, законодавець покладає обов?язок щодо нарахування заробітної плати та надання відомостей про розмір нарахованої заробітної плати саме на роботодавця.

25. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

26. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

27. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

28. Судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що позивач працював у ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на посаді директора Центральних високовольтних електричних мереж. Наказом № 235-к від 17.03.2017 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про звільнення, позивач звільнений 31 березня 2017 року за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). Підставою припинення трудових відносин за згодою сторін було припинення виробничої діяльності підприємства та втрата контролю над майном та документацією з 13.03.2017 року у зв?язку із захопленням підприємства невідомими особами.

29. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року розпочато проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція та визначені населені пункти, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження. До переліку таких міст включене м. Горлівка.

30. Судом встановлено, що позивач не перемістився з непідконтрольної території, продовжив працювати на тій частині підприємства, яка перебувала на території проведення антитерористичної операції.

Таким чином, позивач за своїм вибором погодився з виконанням роботи в умовах проведення АТО та на території, яка є тимчасово непідконтрольною Україні.

31. Звертаючись з вимогою про стягнення заробітної плати за дні, що відпрацьовані в лютому 2017 р. та березні 2017 року, позивач посилається на те, що заробітна плата йому нарахована, але не виплачена, тому її належить стягнути у судовому порядку.

32. Проте, такі доводи позивача є необґрунтованими, суд з ними погодитись не може з огляду на наступне.

33. Як вбачається з матеріалів справи, роботодавець фактично відсутній за фактичним місцем ведення діяльності та розташування офісу, зокрема у м. Горлівка, місцем роботи позивача по справі, і цей факт зумовлений поважними причинами.

34. Розглядаючи заявлений позов, суд вважає, що факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем не доведений. При цьому судом приймались відповідні заходи щодо встановлення вказаних позивачем фактів та обставин, проте їх з?ясування через настання форс-мажорних обставин є неможливим.

35. Так, згідно відомостей ПАТ «ПУМБ» заробітна плата за лютий 2017 р. була виплачена ОСОБА_2 у сумі 19445,60 грн. 07 березня 2017 р. (а.с.102). Представником відповідача надано ряд документів, в тому числі і зазначений вище висновок торгово-промислової палати України № 2370/2/21-10.2 від 24 липня 2017 року, з якого вбачається неможливість надання документів обліку робочого часу, відпусток, наказів про прийом на роботу та трудову книжку.

36. Крім того, судом за клопотанням позивача, щодо сприяння витребуванню доказів на підставі ст. 84 ЦПК України, були витребувані певні документи, але як вбачається з наданої суду відповіді, індивідуальні відомості про застраховану особу позивача у Пенсійному фонді України за спірний період відсутні.

37. Суд погоджується з доводами представника відповідача про неможливість надати звіт за березень 2017 року щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, сформованого згідно до Наказу Міністерства доходів та зборів України №454 від 09.09.2013 року «Про затвердження Порядку формування та надання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування» відносно позивача, оскільки під час вірусної атаки комп?ютерних систем в червні 2017 року було виведено з ладу систему M.E.Doc в якій формуються ці звіти, про що було зазначено у заяві до Киберполіції. У зв?язку з цим, звіти, виготовлені до липня 2017 р., підприємством втрачено.

38. Згідно ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов?язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов?язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

39. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов?язань, власному капіталі підприємства; зобов?язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до п. 1.6. наказу Держкомстату України від 28.09.2005 р. №286 «Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників» до первинної облікової документації підприємства, установи, організації (далі - підприємства) належать: накази (розпорядження) про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу, припинення трудового договору; накази (розпорядження) про надання відпустки; табель обліку використання робочого часу; розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості, платіжні відомості.

Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 р. № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». У табелі обліку використання робочого часу (типова форма №П-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в т. ч. надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи. Отже, табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати.

40. Таким чином, нарахування заробітної плати за березень 2017 року є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатним розписом, розцінками та нормами праці, табелем обліку використання робочого часу, розпорядженнями про надбавки та премії за умови, що господарська діяльність здійснювалась. Достовірно встановлено, що через захоплення підприємства невідомими особами відповідач втратив контроль над виробничими потужностями підприємства, нерухомим майном та документацією.

41. Вирішуючи питання стосовно виплати компенсації за невикористану відпустку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 12 ст.10 Закону України «Про відпустки», власник або уповноважений ним орган зобовязаний вести облік відпусток, що надаються працівникам.

Наказом Державного комітету статистики України 489 від від 5 грудня 2008 рокузатвердженні типові форми первинної облікової документації зі статистики праці (із наступними змінами та доповненнями).

Надання відпустки оформляється наказом (розпорядженням) про надання відпустки (типова форма № П-3 вищезазначеного наказу). На підставі наказу (розпорядження) про надання відпустки відділ кадрів робить відмітки в особовій картці працівника (типова форма № П-2 наказу Держкомстату № 489).

Відповідно до п.п. б) п. 121 наказу Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012 року «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» підприємствами ведуться реєстраційні журнали з кадрових питань (особового складу) зі строком зберігання 75 років.

В розпорядженні відповідача відсутні накази про надання відпусток позивачу з яких можливо було б встановити кількість днів відпустки, які не були використані позивачем та які б підлягали компенсації в звязку зі звільненням. До матеріалів справи позивачем, в порушення ст. 81 ЦПК України, не долучено належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність на день звільнення невикористаних днів відпусток.

Таким чином, вказана позивачем у позовній заяві кількість невикористаних днів відпуски допустимими доказами не підтверджена, а тому не може бути взята судом до уваги.

42. Вирішуючи питання стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, суд виходить з наступного.

43. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

44. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов?язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Вказані форс-мажорні обставини унеможливлювали виконання відповідачем своїх зобов?язань згідно ст.ст.47,83,115,116 КЗпП України.

Встановлено, що відповідач не мав об?єктивної можливості перевірити факт виконання позивачем своїх професійних обов?язків та виконати свої зобов?язання за трудовим договором.

Науково-Правовим висновком Торгово-промислової палати України визнано, що терористична загроза та загроза територіальній цілостності України, що супроводжується актами тероризму, є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об?єктивно унеможливлюють виконання обов?язків відповідачем, передбачених трудовим договором.

45. Вимога щодо наявності вини в діях роботодавця, також передбачена ч. 6 ст. 235 КЗпП України.

46. В рішенні суду вищевикладеним встановлена відсутність вини відповідача у нездійсненні виплат на користь позивача, оскільки це є наслідком злочинних дії третіх осіб, що підтверджується Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України № 2374/2/21-10.2 від 24.07.2017 року, в тому числі і про наявність після 13.03.2017 року обставин непереборної сили, які унеможливлюють виконання ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» своїх обов?язків.

47. Відповідно до Науково-правового висновку щодо унеможливлення виконання обовязків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин не переробної сили) № 2370/2/21-10.2 від 24 липня 2017 року терористична загроза та загроза територіальної цілісності України, у тому числі територій міст: Донецьк, Горлівка, Єнакієве, Харцизьк, Ясинувата Ясинуватського району Донецької області, що супроводжується актами тероризму, для подолання яких направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році та станом на поточну дату заходи її проведення тривають є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об?єктивно унеможливлюють виконання обовязків сторонами, передбачених умовами трудового договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами. Відповідач при звільненні працівників повинен провести з ними розрахунок в день звільнення за умови: 1) виконання працівником своїх функціональних обовязків, що має бути підтверджено лише документами з первинного обліку праці та заробітної плати, зокрема: штатним розписом; розцінками та нормами праці; наказами та розпорядженнями (на виплату премій, доплат, надбавок, матеріальної допомоги тощо), табелем обліку використання робочого часу, розрахунково-платіжної відомістю; 2) провадження мережі господарської діяльності .

Втрата контролю і доступу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходяться на територіях міст, в тому числі і м. Горлівка Донецької області, у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звіту, що подавались до контролюючих органів, починаючи з 13 березня 2017 року, коли фактично вийшло з-під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями і припинення провадження господарською діяльністю, знівелювала можливість відповідача виконати зобовязання перед працівниками згідно ст.ст.47,83,115та116 КЗпП України. Дата виходу з-під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями, тобто дата встановлення непереборної сили 13 березня 2017 року.

48. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення одноразової матеріальної допомоги, передбаченої колективним договором, суд вважає необхідним зазначити наступне.

49. Відповідно до положення ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Положенням про надання матеріальної допомоги працівника ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», яке є додатком 11 до колективного договору ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на 2017-2018 р., прийнятого на конференції трудового колективу Товариства від 16.02.2017 р., передбачено такі види матеріальної допомоги: допомога у зв?язку із сімейними обставинами (на одруження, на народження дитини, у зв?язку з похованням близьких родичів, у випадку смерті працівника чи пенсіонера Товариства); одноразова матеріальна допомога за заявою працівника; матеріальна допомога сім?ям з дітьми; матеріальна допомога сім?ям з дітьми (багатодітним сім?ям; сім?ям працівників Товариства, які мають непрацюючих дітей-інвалідів віком до 18 років; працівникам, які самостійно виховують дітей); матеріальна допомога при виході на пенсію; одноразова матеріальна допомога непрацюючим пенсіонерам (а.с.95-101).

Зазначений перелік підстав виплати матеріальної допомоги, передбаченої колективним договором, є вичерпним. Таким чином, підстави для нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги при звільненні відсутні, оскільки колективним договором не передбачено виплату матеріальної допомоги при звільненні за згодою сторін.

50. Частиною 1 ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв?язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

51. Під час судового розгляду судом не було встановлено порушення законних прав позивача відповідачем, тому підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

52. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема ту обставину, що факт наявності або відсутності заборгованості у відповідача перед позивачем не доведений позивачем по справі, з боку суду були прийняти відповідні заходи щодо встановлення вказаних фактів, проте їх наявність або відсутність судом не встановлено, незважаючи на те, що фактичне припинення трудових відносин позивача не заперечується представником відповідача по справі, судом також не встановлена наявність вини відповідача у порушенні трудового законодавства перед працівниками, звільненими в період встановлення обставин непереборної сили, тобто з 13.03.2017 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

53. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

54. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, тому судові витрати необхідне компенсувати витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 21,47,94,115-117,235 КЗпП України, ст.ст. 263,617 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відмовити.

2. Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_4