Справа 237/1310/18
Номер провадження 2/237/805/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.18 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сенаторова В.А.

при секретарі Лахно Т.Г.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції ГУЮ в Донецькій області, Мар'їнська державна нотаріальна контора про визнання батьківства за померлою особою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду до відповідача із позовною заявою про визнання батьківства за померлою особою, посилаючись на наступні обставини. Мати позивача - ОСОБА_3 познайомилась з ОСОБА_4 наприкінці 1998 року. На початку 1999 року вони стали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1. Мати позивача завагітніла від чоловіка - батька позивача ОСОБА_4, та ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народилася сумісна дитина - позивач. Після пологів батьки позивача пішли до відділу запису актів цивільного стану Курахівської міської ради, щоб одночасно подати заяву про реєстрацію шлюбу та реєстрацію народження позивача. Але вони не змогли подати вказані заяви, оскільки батько позивача загубив свій паспорт. Тому мати позивача не змогла внести до книги реєстрації народжень та в свідоцтві про народження прізвище дійсного батька позивача ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що їх шлюб не був зареєстрований. Прізвище батька позивача у свідоцтві його народження було записане його матері - ОСОБА_3. 12 серпня 2000 року мати позивача та батько ОСОБА_4 у Свято-Успенському православному храмі м. Курахове похрестили позивача. ОСОБА_4 при житті визнав себе батьком позивача. Коли батько позивача знайшов свій паспорт, він наполягав на внесення в свідоцтво про народження в якості батька дитини саме його та реєстрацію шлюбу, але з народженням позивача з'явилися нові труднощі. Батько та мати позивача проживали однією сім'єю шість років, але потім стали виникати спочатку сварки, а потім і скандали, здебільшого на побутовому ґрунті. Мати позивача у 2006 році була змушена переїхати жити до своїх батьків. Але батько ОСОБА_4 продовжував матеріально утримувати позивача та його матір, постійно приходив до них, передавав гроші та спілкувався із сином. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача ОСОБА_4 Мати позивача, після смерті ОСОБА_4, звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з заявою про встановлення факту та визнання батьківства за померлою особою, рішенням якого 29.09.2017 року визнаний факт батьківства відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином ОСОБА_4 та зобов'язано Мар'їнський ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису. У зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_4 всі дії щодо зміни відомостей про батька в актовому записі про народження дитини ОСОБА_1 не вдалося, а для прийняття спадщини необхідно визнати батьком ОСОБА_4, у позивача виникла необхідність звернутись до суду.

Позивач та його представник 12.09.2018 року підтримали позовні вимоги, надали пояснення, але в подальшому в судове засідання не з'явилися, надав заяву, в якій підтримали заявлені позовні вимоги та просили розглянути справу у їх відсутність.

Представник відповідача - ОСОБА_6, яка діє за довіреністю в судовому засіданні 12.09.2018 року надала пояснення по справі, але в подальшому до суду надійшла заява від неї з проханням слухати справу у її відсутність.

Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції ГУЮ в Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень по справі не має.

Представник третьої особи - Мар'їнської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу (матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До спірних правовідносин застосовуються норми ст.53 КпШС України.

За ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1999 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу шість років, вели спільне господарство. ОСОБА_3 народила сина - ОСОБА_1, що вбачається з копії свідоцтва про народження.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України в графі «відомості про батька», актовий запис № 40 від 24 квітня 2000 року про народження, при державній реєстрації народження, батьком дитини записаний «ОСОБА_4», громадянин України.

Згідно ст. 135 СК України запис про батьків дитини, якщо батьківство, материнство не встановлене при народженні дитини матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові дитини записується за її вказівкою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого виконкомом комітету Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4.

Крім того факт того, що ОСОБА_4 являвся біологічним батьком позивача ОСОБА_1 підтвердили і свідки а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8

Таким чином, судом отримані достатні докази в сукупності з письмовими, зокрема сімейними фотографіями, які достовірно підтверджують факт походження ОСОБА_1 від ОСОБА_4

Виходячи з обставин справи, суд приходить до висновку, що факт батьківства померлого ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

При вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13, п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011р., підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 57-62, 64, 169, 208, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції ГУЮ в Донецькій області, Мар'їнська державна нотаріальна контора про визнання батьківства за померлою особою, задовольнити.

Визнати факт батьківства відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився у м. Курахове Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 40 від 24 квітня 2000 року книзі записів актів громадського стану про народження виконкому Курахівської міської ради м. Курахове Мар'їнського району Донецької області, громадянином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Курахове, Мар'їнського району Донецької області, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Курахове, Мар'їнського району Донецької області.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції ГУЮ в Донецькій області внести відповідні зміни до актового запису № 40 від 24 квітня 2000 року книги записів актів громадянського стану виконкому Курахівської міської ради м. Курахове Мар'їнського району Донецької області про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився у м. Курахове Мар'їнського району Донецької області, а саме: в графі «батько» зазначити «ОСОБА_4», ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Курахове Марїнського району Донецької області, громадянин України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Мар'їнський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Сенаторов

Дата документу 18.10.2018