Справа № 222/602/18
Провадження № 2/222/269/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

представники учасників справи:

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 про визнання угоди купівлі продажу нерухомого майна недійсною ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_6 в якому зазначила, що 09.07.2013 року вона придбала кімнату №2 у гуртожитку в будинку №16 по вул. Джерельній в смт. Нікольське Володарського району Донецької області, яку зареєструвала на своє імя у встановленому законом порядку. В даній кімнаті її родичі з її згоди зробили ремонт. До весни 2016 року вона проживала у свого сина ОСОБА_7 та доглядала за тяжко хворою невісткою ОСОБА_8, яка померла 07.07.2016 року. Крім того, її син також тяжко хворіє з 2011 року, та в лютому 2017 року йому зробили операцію по видаленню кісти, і все це сприяло розвитку захворювання у неї самої. В цей час її сусідка ОСОБА_9 цікавилась, чи не продає вона вищезазначену кімнату, оскільки її родичці з м. Донецька - Лідії потрібно було житло. В подальшому вона залишила ключі від своєї кімнати сусідці ОСОБА_10, яка їх потім передала ОСОБА_4, більше своїх ключів вона не бачила. В січні 2017 року вона перенесла операцію та курс хіміотерапії, її забрали до себе родичі, вона погано себе почувала після операції, відчувала біль та страждання. В її кімнаті були замінені замки. 29.03.2017 року вона уклала угоду купівлі-продажу кімнати № 2 в будинку №16 по вул. Джерельній в смт. Нікольське Володарського району Донецької області, продавши її відповідачці ОСОБА_4, яка є рідною сестрою ОСОБА_9 Проте, дану угоду вона уклала під впливом тяжких обставин для неї та на вкрай невигідних умовах. Відповідачка скористалася її тяжким станом та вимусила її продати зазначену кімнату. Тяжкими обставинами вона вважає свою тяжку хворобу, а також ту обставину, що квартиру вона вимушена була продати на невигідних для себе умовах, а саме за заниженою ціною, а ніж за ціною за якою розраховувала її продати. В звязку з чим просить визнати здійснення угоди укладення договору купівлі продажу нерухомості від 29.03.2017 року укладеної між нею та відповідачкою про купівлю житлового приміщення в гуртожитку за адресою вул. Джерельна, буд. № 16, кімн. №2 смт Нікольське Донецької області недійсною, як вчиненою під дією тяжких обставин на вкрай невигідних для неї умовах.

Ухвалою судді від 21.05.2018 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст.185 ЦПК України було залишено без руху для зазначення в ній реєстраційного номера облікової картки платника податків або номера і серії паспорта особи відповідачки, або зазначення про відсутність цих відомостей у позивачки, зазначення відомостей щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових доказів, корпії яких додано до заяви, зазначення підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самими предметом та з тих самих підстав, а також для надання до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідачки та третьої особи та надано позивачки десятиденний строк для усунення її недоліків.

08.06.2018 року адвокатом ОСОБА_1 усунуто недоліки позовної заяви в частині надання відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідачки, наявності у позивачки оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та зазначення підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою судді від 07.06.2018 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст.185 ЦПК України було повторно залишено без руху для надання до позовної заяви її копії та копій всіх документів, що додаються до неї для відповідачки та третьої особи з наданням позивачки повторно десятиденного строку для усунення недоліків.

03.07.2018 року адвокатом ОСОБА_1 подано до суду копії позовної заяви з доданими до неї документами у двох примірниках.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 27.07.2018 року по цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання.

Крім цього, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи.

Також стороні відповідача та третій особі разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано.

Підготовче провадження проведено без участі адвоката ОСОБА_1, оскільки останнього не було допущено до участі в підготовче судове засідання введу не представлення суду повноважень останнього передбачених положеннями ч.4 ст. 62 ЦПК України, а саме довіреності або ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Крім цього надане позивачкою до позовної заяви клопотання про витребування доказів від 12.04.2018 року, останньою в підготовчому судовому засіданні підтримане не було, а тому судом не розглядалося.

Також клопотання позивачки про допит свідків, посилання на яких міститься в позовній заяві ухвалою суду в підготовчому судовому засіданні залишено без задоволення.

Інших клопотань у встановленому ЦПК України порядку позивачкою в підготовчому судовому засіданні не заявлено.

Крім цього представником відповідачки в підготовчому засіданні заявлене клопотання про виклик свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18, яке ухвалою суду від 21.09.2018 року задоволено частково.

Так, зазначеною ухвалою задоволено викликати для допиту свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 Проте, в ході судового розгляду справи по суті сторона відповідача відмовилася від допиту свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_17 і дана відмова ухвалою суду прийнята судом.

Також в ході підготовчого судового засідання представником відповідачки заявлене клопотання про витребування з Нікольського ВП відомостей щодо звернень будь яких осіб з приводу неправомірних дій позивачки при укладенні договорів купівлі продажу нерухомості, яке судом залишено без задоволення.

Інших клопотань у встановленому ЦПК України порядку стороною відповідача в підготовчому судовому засіданні не заявлено.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 21.09.2018 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не зявилась. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за участю її представника адвоката ОСОБА_1

В судове засідання по суті адвокат ОСОБА_1 представив документи, що підтверджують його повноваження відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України, а саме ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та був допущений до участі в розгляді справи в якості представника позивачки.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_1 позов підтримав по вищевказаним підставам та наполягав на його задоволенні. Суду також пояснив, що позивачка ОСОБА_3 на час укладання договору купівлі-продажу спірної кімнати перебувала в тяжкому післяопераційному стані, перенесла курс хіміотерапії, також її син переніс операцію, невістка померла від тяжкої хвороби, всі ці сімейні обставини вимусили її продати кімнату на вкрай невигідних для неї умовах за заниженою ціною, а тому угоду купівлі продажу нерухомості слід визнати недійсною. Також пояснив, що позивачкою не заперечується, що вона протягом тривалого часу мала намір продати спірну квартиру, про що зробила оголошення та оповістила сусідів, а також у нотаріуса при вчиненні відповідних нотаріальних дій, підписанні угоди та передачі грошей вона усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, в стані неосудності не перебувала.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі та заперечували проти його задоволення. Суду пояснили, що позивачка добровільно продала відповідачці спірну квартиру. Цю квартиру позивачка продавала протягом тривалого часу, майже рік шукала покупця. Нею було зроблено оголошення про продаж квартири в інтернеті, а також на дверях квартири була поміщена відповідна обява, тим паче весь район знав що вона продає квартиру. Також відповідачка пояснила, що нотаріус позивачці розяснював наслідки угоди купівлі-продажу, їй було все відомо та зрозуміло. Про продаж квартири з позивачкою заздалегідь домовлялась її сестра ОСОБА_9, оскільки вона сама в той час знаходилася за кордоном на заробітках. Позивачка сама виявила бажання продати квартиру саме за 45000 грн. на що вона погодилася. Гроші в сумі 45000 грн. за продаж квартири вона передала позивачці в приміщенні Ощадбанку, коли вони вийшли від нотаріуса після посвідчення угоди купівлі продажу та позивачка їх добровільно прийняла і ніяких претензій не виражала. Також, документи на квартиру позивачка передала їй вже після продажу квартири заздалегідь виписавшись з неї, але речі позивачки ще залишались в спірній квартирі. Позивачка їх забрала вже після того, як вони, як нові власники змінили замки у кімнаті квартири. Ніяких претензій з боку позивачки не було, все було добровільно. Договір купівлі-продажу квартири є дійсним, посвідчений нотаріально у встановленому законом порядку, всі умови договору сторонами виконані, а тому він не може бути визнаний недійсним. Причини на які позивачка посилається як на підставу визнання договору недійсним не можуть бути підставою для визнання угоди недійсною, оскільки це лише збіг обставин, які можуть статися в будь якій родині та немають нічого спільного з укладенням спірного договору. Просили в задоволенні позову відмовити.

Третя особа приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що позивачка є її сусідкою, а відповідачка є її рідною сестрою. Позивачка просила її знайти покупця на цю квартиру, оскільки вона мала намір переїхати на Кубань. На цей час її сестра ОСОБА_4 розійшлась з чоловіком та шукала житло, вона запропонувала їй купити цю квартиру. Після цього вона сказала позивачці що в неї є покупець на квартиру та позивачка віддала їй ключі від квартири щоб вона мала змогу показати її покупцю. Для придбання квартири відповідачка здала свій земельний пай, спочатку позивачка просила за квартиру 40000 грн., а потім збільшила суму до 45000 грн. Позивачка сама виявила бажання укладати угоду купівлі-продажу квартири у приватного нотаріуса ОСОБА_5, оскільки вона у нього вже щось оформлювала. При укладенні угоди вона також була присутня, нотаріус позивачкі і відповідачкі розяснював наслідки угоди купівлі-продажу, їй все було зрозуміло, ніякого тиску не було, позивачка добровільно підписала угоду. Суму грошей 45000 грн. та ще 2000 грн. за оформлення документів вони передали їй в приміщенні Ощадбанку, вона хотіла їх покласти на картку. Після продажу квартири її до себе забрала онучка. Стан здоровя у позивачки був нормальний, в січні 2017 року їй зробили операцію, в неї онкологія.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснила, що особисто вона ані позивачку, ані відповідачку не знає, оскільки проживає у смт. Нікольське недавно. Знає їх лише візуально, як мешканців району. Вона зустрілась з позивачкою у нотаріуса, та спитала у неї що вона тут робить, остання відповіла що продає квартиру та чекає згоду від чоловіка відповідачки. При зустрічі з позивачкою вона не помітила, що остання тяжко хвора.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що позивачка є його сусідкою. Вона пропонувала йому купити цю квартиру за 30000 грн., він на той час працював трактористом, та не мав можливості її купити. Вона цю квартиру придбала у ОСОБА_20. Цю квартиру вона продавала близько півтора року. Позивачка пропонувала всім знайомим купити її квартиру, оголошення про її продаж висіло на дверях квартири. В цій квартирі вона не мешкала, іноді приходила. Йому відомо, що ОСОБА_3 збиралась переїжджати, казала що її не влаштовують сусіди.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою відповідачки. Її мати мала намір придбати це житло у позивачки. Згодом, після оформлення угоди позивачка підходила до неї і вимагала віддати назад її квартиру, оскільки передумала її продавати. У нотаріуса при укладанні угоди між сторонами, вона присутня не була. Їй відомо, що спочатку позивачка просила одну суму за продаж квартири, потім збільшила її. За продаж квартири її мати віддала позивачці 45000 грн. До придбання квартири вона не спілкувалась з позивачкою. Вони зробили ремонт в цій квартирі після її придбання.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона є односільчанкою позивачки та відповідачки. Позивачка продавала цю квартиру, оголошення про її продаж було на будинку. Вона дивилась цю квартиру як покупець, ключі від неї були у сусідки Ягуп, яка і показувала їй цю квартиру. Після того, як відповідачка придбала цю квартиру, вона допомагала їй там зробити ремонт. Цю квартиру позивачка продавала з осені 2015 чи 2016 року, точно не памятає. На час продажу квартири позивачка в ній не проживала, ключі від квартири були у сусідки ОСОБА_10, яка показивала покупцям зазначену квартиру. Позивачка спочатку просила одну ціну, потім іншу. ОСОБА_10 у позивачки стан здоровя та матеріальне становище вона не знає.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позиваки і відповідачки. Позивачка продавала цю квартиру більше одного року. Спочатку вона здавала її, а потім вирішила продати її відповідачці. В даній квартирі позивачка робила ремонт, а сама проживала разом з сином. Чому вона вирішила продавати квартиру вона не казала. Спочатку вона її продавала за 3000 доларів США, потім занижала ціну. Оголошення про продаж квартири висіло на будинку, позивачка дуже хотіла її продати. Сама позивачка просила її знайти їй покупця на квартиру. ОСОБА_10 у позивачки матеріальне становище та стан здоровя їй не відомо.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу за відсутності позивачки ОСОБА_3 та третьої особи: приватного нотаріуса Нікольського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5

Вислухавши представника позивачи, відповідачку та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу жилого приміщення від 29.03.2017 року ОСОБА_3 продала ОСОБА_4 житлове приміщення в гуртожитку, яке розташоване за адресою: Донецька область, Нікольський район, смт Нікольське, вулиця Джерельна, будинок № 16, кімната № 2 загальною площею 19,1 кв.м. в тому числі житловою площею 14,3 кв.м. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Нікольського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №288.

Відповідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3 договору продаж кімнати був здійснений за 20000 грн. Вказана сума, за твердженням сторін, була остаточною та реальною. Своїми підписами у договорі продавець підтвердив факт повного розрахунку за продану кімнату та відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

Також судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Новокраснівської сільської ради Нікольського району Донецької області № 230 від 26.03.2018 р. ОСОБА_3 проживає на території АДРЕСА_1.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №1996 від 02.01.2017 року ОСОБА_3 було проведено 16.12.2016 року операцію РМЕ з правого боку по Маддену та встановлено діагноз: Са правої молочної залози, рекомендовано 6 курсів хіміотерапії, гормонотерапія.

Згідно з виписним епікризом до історії хвороби №2908 від 21.03.2017 року ОСОБА_7 23.02.2017 року виконана операція по видаленню кісти лівої легені.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 952625 від 08.07.2016 року ОСОБА_8 померла 07.07.2016 року, про що 08.07.2016 року складено відповідний актовий запис №104 Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 є сином позивачки, а ОСОБА_8 її невісткою. Дані обставини не підтвердженні документально, але визнаються іншою стороною, а тому не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. За ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. ОСОБА_10 недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до вимог ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу, в тому числі, нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Виходячи зі змісту статей 203, 655 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.

Відповідно до положень ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Частиною 2 даної статті передбачено, що при визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину.

ОСОБА_10 роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася.

Такі правові висновки Верховного Суду України неодноразово були викладені в його постановах по справах № 6-2цс14, № 6-9цс14 від 19.03.2014 року та № 6-551цс16 від 06.04.2016 року.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові ВСУ від 06 квітня 2016 року у справі № 6-551цс16, тяжкими обставинами можуть бути: тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини. Основною ознакою правочину, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, є те, що він повинен бути вчинений саме для усунення або зменшення цих тяжких обставин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.

Для того, щоб правочин було визнано недійсним з підстав, передбачених ст. 233 ЦК, позивачу в сукупності необхідно послатися на такі підстави, які будуть використанні в суді як докази, зокрема: 1) наявність в особи, що вчиняє правочин, тяжких обставин: хвороба, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини; 2) правочин повинен бути вчинений саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин; 3) правочин повинен бути вчинений особою добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки; 4) особа повинна усвідомлювати свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Крім того, необхідним критерієм для визнання правочину недійсним з передбачених вище підстав, є доведення в судовому засіданні нерозривного причинно-наслідкового зв'язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин, тобто основний акцент необхідно зробити на об'єктивній та суб'єктивній стороні.

Що стосується вкрай невигідних умов, то слід враховувати таке.

По-перше, ці невигідні умови безпосередньо мають бути пов'язані з обставинами вчинення правочину. Тобто внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість вирішити ту проблему (усунути тяжку обставину), яка змусила її це зробити. По-друге, умови правочину повинні бути не просто невигідними, а вкрай невигідними. Тобто такі умови мають бути явно кабальними для особи. По-третє, хоча ЦК і не встановлює, чого саме мають стосуватися умови правочину, однак з аналізу цієї норми випливає, що це насамперед ціна або інші обтяжливі для особи обов'язки.

Для доведення вкрай невигідних умов вчинення правочину особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Тяжка обставина є оціночною категорією і має визнаватися судом з урахуванням всіх обставин справи.

У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.2 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання правочину недійсним.

Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи викладене, позивачка на підтвердження своїх вимог про визнання даного правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін, показів свідків і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на те, що оспорюваний договір купівлі-продажу був укладений нею під впливом тяжких для неї обставин, для усунення та/або зменшення тяжких обставин і на вкрай невигідних умовах. Такими обставинами можуть бути: вік продавця, його стан здоров'я та потреба у зв'язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у нього спірного житла як єдиного, тощо. А також, наявність зв'язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин.

ОСОБА_10 встановлено в судовому засіданні та не запреречується сторонами, дійсно ОСОБА_3 мала намір продати спірну квартиру, зокрема відповідачці ОСОБА_4, нотаріусом їй було роз'яснено наслідки укладення договору купівлі-продажу і вона бажала їх настання, а саме: отримати гроші за продаж квартири, та передати квартиру відповідачці для проживання.

Позивачка вказуює, що квартира була продана на вкрай невигідних для неї умовах, за заниженою ціною, що підтверджує недійсність укладеного договору, але жодних доказів з цього приводу не надає. Тим паче її доводи з цього приводу спростовуються показами допитаних свідків, які підтвердили, що спірна квартира була виставлена на продажу позивачкою тривалий період часу та остання за власним бажанням змінювала ціну її продажу та нарешті визначилася з нею остаточно.

Також слід зазначити, що представник позивачки під час розгляду справи підтвердив, що позивачка ОСОБА_3 особисто укладала спірний договір купівлі-продажу, без наявності насильства, обману чи помилки та отримала від відповідачки грошові кошти.

Крім цього, позивачка в обґрунтування заявлених вимог, посилалась на те, що вона є онкохворою, та перебуває на обліку в Міському міжрайонному онкологічному диспансері м. Маріуполя перенесла тяжку операцію та курс хіміотерапії.

Позивачкою підтверджено належними доказами, що дійсно вона з 12.12.2016 року перебувала на обліку в Міському міжрайонному онкологічному диспансері м. Маріуполя, 16.12.2016 року перенесла операцію РМЕ з правого боку по Маддену та їй встановлено діагноз: Са правої молочної залози, рекомендовано 6 курсів хіміотерапії, гормонотерапія, що підтверджується копією епікризу, виданого на імя позивачки.

Однак, суд не приймає надані медичні документи в якості належних доказів підтверджуючих саме укладення позивачкою правочину під впливом тяжкої для неї обставини, оскільки вказані документи лише підтверджують, факт того, що позивачка тривалий час хворіє та має невиліковну хворобу, а доказів наявності причинно наслідкового зв'язку між зазначеною хворобою та укладенням спірного правочину суду не надано.

Між тим слід зазначити, що з наданої стороною позивача медичної документації вбачається, що останнє звернення ОСОБА_3 до медичного закладу відбулось у січні 2017 року, тоді як спірний договір був укладений позивачкою у березні 2017 року, тобто через три місяці після останнього звернення позивачки до медичного закладу, а тому обєктивних підстав вважати, що продаж кімнати відбувся в звязку з хворобою позивачки у суду не має.

Крім цього розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог слід зауважити, що стороною позивача, в позовній заяві, взагалі не було зроблено жодного посилання на те, що позивачка саме була вимушена укласти спірний договір купівлі-продажу у звязку з її хворобою, для усунення цих наслідків або їх зменшення. В позовній заяві лише констатовано факт наявності у позивачки невиліковної хвороби.

Щодо посилань позивачки, на хворобу її сина та смерті її невістки ОСОБА_8, то суд також не приймає до уваги зазначені обставини, оскільки докази причинно наслідкового зв'язку між хворобою її сина, смертю її невістки та укладенням спірного договору суду також не надано, а тому підстав вважати, що позивачка уклала договір під впливом тяжких для неї обставин у суду не має.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що в ході розгляду справи стороною позивача не доведено що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2017 року позивачка перебувала під впливом тяжких для неї обставин і дана угода була вчинена саме для їх усунення та/або зменшення, а також на вкрай невигідних для неї умовах, суд вважає, що право позивачки не порушено, а тому судовому захисту не підлягає в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Також, слід зазначити, що відмовляючи в задоволенні позову, суд також виходить з того, що стороною позивача не доведено та не надано жодних доказів, що за відсутності вказаних позивачкою обставин, які вона вважає тяжкими, правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Судові витрати у виді судового збору сплачені позивачем при зверненні до суду на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що останньому в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі відшкодуванню стороною відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-83, 91, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, пп.15.5, п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215, 233, 626, 627, 655, 657 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 про визнання угоди купівлі продажу нерухомого майна недійсною відмовити.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок відшкодуванню на користь позивачки ОСОБА_3 відповідачкою ОСОБА_4 не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22.11.2018 року.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець