Справа № 505/3010/18
Провадження № 2/505/1552/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: вул. Садова, буд. 2, м. Подільськ, Одеська область, 19 вересня 2018 року звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що 15 червня 1996 року померла ОСОБА_2, якій за життя належав житловий будинок з відповідними господарчими спорудами і будівлями по вул. Садовій № 2 в м. Подільську (колишня назва Котовськ) Одеської області.

Позивачка з самого народження, разом зі своєю сім?єю, батьком ОСОБА_3 і матір?ю, ОСОБА_4, протягом всього літнього життя ОСОБА_2 проживали разом з нею за зазначеною адресою, постійно утримували та допомагали останній.

Після смерті, ОСОБА_5, їх сім?я залишилася мешкати в житловому будинку по вул. Садовій № 2 в м. Подільську Одеської області.

14 жовтня 2008 року її батько ОСОБА_3 - помер.

Після смерті батька, як і до його смерті, позивачка постійно проживала в спірному житловому будинку, ніхто за цей час, не заявляв ніяких майнових прав на будинок.

З 2008 року вона особисто користувалась вказаним будинком. На даний час у неї виникли труднощі з переоформленням зазначеного будинку на своє ім?я, вона звернулась в КП «Інвентаризатор», виготовила технічний паспорт на будинок, однак їй пояснили, що оформити будинок вона може лише в судовому порядку.

Тому просила винести рішення суду, яким: визнати за нею, в порядку набувальної давності, право приватної власності на житловий будинок з відповідними господарчими спорудами і будівлями по вул. Садовій № 2 в м. Подільську Одеської області, що складається з житлового будинку літ. «А,а» загальною площею 43,1 кв.м. в тому числі житловою площею 30,0 кв.м.; сараю літ. «Д»; сараю літ. «Е»; ганку літ. «а4»; вимощення «І», за набувальною давністю.

Позивач, ОСОБА_1 у підготовче засідання не зявилась. Надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у підготовче засідання не зявився, 26.11.2018 року через канцелярію суду надав заяву в якій просив справу розглянути за відсутності їх представника.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, 15 червня 1996 року померла ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей 17 червня 1996 року зроблено відповідний актовий запис за № 355, вчинений відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Котовської міської ради народних депутатів Одеської області (свідоцтво про смерть серія І-ЖД № 109262), які за життя належав житловий будинок з відповідними господарчими спорудами і будівлями по вул. Садовій № 2 в м. Подільську (колишня назва Котовськ) Одеської області, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 06.06.1961 року за реєстром № 1187 і акту вводу в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Котовської міської ради депутатів трудящих 23.07.1976 року за № 365.

Право власності зареєстровано в органах БТІ за реєстром № 1911 (книга № 22).

Відповідно до технічного паспорту виготовленого 12.07.2018 р. КП «Інвентаризатор», житловий будинок з відповідними господарчими спорудами і будівлями по вул. Садовій № 2 в м. Подільську Одеської області складається з: житлового будинку літ. «А,а» загальною площею 43,1 кв.м. в тому числі житловою площею 30,0 кв.м.; сараїв літ. «Д, Е»; ганка літ. «а4»; вимощення «І», і розташований на земельній ділянці розміром 600 кв.м.

Батько позивачки, ОСОБА_3, разом зі своєю сім?єю (дружиною, ОСОБА_4, і донькою, ОСОБА_4 (після шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_6), протягом всього літнього життя ОСОБА_2 проживали разом з нею за зазначеною адресою, постійно утримували та допомагали останній.

Після смерті, ОСОБА_5, сім?я позивачки залишилася мешкати в житловому будинку по вул. Садовій № 2 в м. Подільську Одеської області.

14 жовтня 2008 року батько позивачки, ОСОБА_3 - помер.

Після його смерті позивачка залишилася мешкати в зазначеному вище житловому будинку, де і зараз проживає, ніхто за цей час, не заявляв ніяких майнових прав на будинок.

ОСОБА_1 сплачує кошти за комунальні послуги, ремонтує та доглядає за житловим будинком, весь час користується ним та прибудинковими спорудами.

Завжди вважала, що володіє житловим будинком по вул. Садовій № 2 в м. Подільську Одеської області на законних підставах, як добросовісний набувач, але документального підтвердження цьому не має.

Факт правомірного володіння житловим будинком підтверджується довідкою 25 липня 2018 року виданою головою квартального комітету м. Подільськ Одеської області.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Стаття 41 Конституції України, стаття 328 ЦК України зазначають, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01 січня 2001року.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5«Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України).

Згідно п. 11 постанови, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Згідно п. 13 постанови, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Згідно п. 14 постанови, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Оскільки, починаючи з 1988 року по теперішній час позивач фактично добросовісно, відкрито безперервно володіє та користується нерухомим майном, а саме спірним житловий будинком, утримує його, то суд приходить до висновку про те, що позивач набула права власності на вказаний будинок на підставі ст. 344 ЦК України, та його позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141,200, 206, 263265 ЦПК України, ч.1 ст.344 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, в порядку набувальної давності, право приватної власності, на житловий будинок з відповідними господарчими спорудами і будівлями по вул. Садовій № 2 в м. Подільську Одеської області, що складається з житлового будинку літ. «А,а» загальною площею 43,1 кв.м. в тому числі житловою площею 30,0 кв.м.; сараю літ. «Д»; сараю літ. «Е»; ганку літ. «а4»; вимощення «І».

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Су д д я ОСОБА_7