Ухвала

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 639/5960/17

провадження № 61-39320св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Апеляційний суд Закарпатської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Апеляційного суду Закарпатської області на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року у складі головуючого-судді Лемак О. В. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2018 року у складі колегії суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Апеляційного суду Закарпатської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що наказом керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області №6.3.1-124 від 13 листопада 2012 року її було призначено помічником судді Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_5. за переведенням із Закарпатського окружного адміністративного суду із залишенням 11 рангу державного службовця на підставі поданні судді ОСОБА_5.

Позивач зазначає, що після звільнення ОСОБА_5 з посади судді Апеляційного суду Закарпатської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку, її було переведено на посаду помічника судді Апеляційного суду Закарпатської області Бисаги Т. Ю. для виконання обов'язків додаткового помічника судді, тимчасово, з 09 грудня по 26 грудня 2016 року, на підставі письмового подання судді Апеляційного суду Закарпатської області Бисаги Т. Ю. та відповідної її письмової заяви. В подальшому, 26 грудня 2016 року наказом №6.3.1-381 від 26грудня 2016 року та 01 лютого 2017 року наказом №6.3.1-39 від 31січня 2017 року з нею було продовжено строковий трудовий договір до 31 січня та 01 березня 2017 року відповідно.

З 13 лютого 2017 року по 03 березня 2017 року вона перебувала на лікарняному, але 27 лютого 2017 року, нею на вимогу в.о. керівника апарату було подано письмову заяву та подання судді Бисаги Т. Ю. про призначення додатковим помічником судді на час виконання ним повноважень судді, чим дотриманні та виконанні всі умови згідно чинного законодавства для продовження роботи на посаді додаткового помічника судді Бисаги Т.Ю.

Але, не зважаючи на вищезазначене, 06березня 2017 року, після виходу на роботу з лікарняного, дізналася про те, що 01 березня 2017 року керівником апарату Апеляційного суду Закарпатської області видано наказ №6.3.1-72 від 01 березня 2017 року її було звільнено із займаної посади додаткового помічника судді Апеляційного суду Закарпатської області Бисаги Т. Ю. з 01березня 2017 року, у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Позивач вважає, що наказ про її звільнення є незаконним та таким, що не відповідає чинному законодавству та грубо порушує її права, оскільки на момент її звільнення письмової відмови у призначенні додатковим помічником судді Бисаги Т. Ю. не надходило та вказаний суддя перебуває у штаті суду. Крім того, при звільненні не було дотримано положень частини третьої статті 184 КЗпП України, оскільки вона є одинокою матір'ю дитини-інваліда до трьох років.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано неправомірними дії керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області Боклах Г. І. щодо звільнення ОСОБА_4 з посади додаткового помічника судді. Скасовано наказ керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області Боклах Г. І. № 6.3.1-72 від 01 березня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_4» як незаконний та протиправний. Поновлено ОСОБА_4 на посаді додаткового помічника судді Апеляційного Закарпатської області з 02 березня 2017 року. Стягнуто з Апеляційного суду Закарпатської області на користь ОСОБА_4 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 02 березня 2017 року по 11 грудня 2017 року в сумі 76 455,40 грн, моральну шкоду в розмірі 35 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звільнення позивача було здійснено з порушенням діючого законодавства.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2018 року апеляційну скаргу Апеляційного суду Закарпатської області залишено без задоволення, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд Закарпатської області подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені судові рішення та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

22 жовтня 2018 року справа № 639/5960/17 за позовом ОСОБА_4 до Апеляційного суду Закарпатської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК Українисправа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З урахуванням того, що Апеляційний суд Закарпатської області оскаржує судові рішення першої та апеляційної інстанцій, зокрема і з підстав порушення правил предметної юрисдикції, справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостої статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_4 до Апеляційного суду Закарпатської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Апеляційного суду Закарпатської області на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А.С. Олійник
О. В. Ступак
Г. І. Усик