Справа № 715/2156/18
Провадження № 2/715/821/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02 вересня 2005 року у виконкомі Черепківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Посилається на те, що сімейне життя у них не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припиненні, більше року проживають окремо та не підтримують будь-яких відносин, а тому створити сімю вони так і не змогли. Зазначає, що у них різні погляди на сімейне життя, їм не вдалося дійти спільної думки щодо вирішення дрібних побутових питань, тощо. Вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе.

Крім цього, зазначає, що відповідач є військовим, і більше ніж півтора роки проходив службу у Луганській області, де співмешкав з іншою жінкою, яка народила йому дитину.

Вказує, що відповідач офіційно працює, а саме є військовослужбовцем ЗСУ. Однак, у вихованні та догляді за дітьми участі він не бере, їх розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дітей не надає.

На підставі наведеного просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та справу просить розглядати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не подав, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 02.09.2005 року у виконкомі Черепківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 08. Прізвище дружини після укладення шлюбу Лупул, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 021219.

Також встановлено, що сторони більше року разом не проживають, причиною цьому стала відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, в результаті чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного.

При цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього.

Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Суд встановив, що сімя розпалась через непорозуміння, які виникли в сімї, жоден із подружжя не вживав заходів для примирення. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Крім цього, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком двох дітей: ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6. Діти на даний час проживають разом із позивачкою.

Відповідач ОСОБА_2 є здоровим та працездатним чоловіком, на даний час являється військовослужбовцем ЗСУ.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дітей, розміру мінімальної заробітної плати, стану здоров`я дітей та матеріального становища платника аліментів, розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку відповідача.

Відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача витрати повязані із розірванням шлюбу та надала попередній розрахунок суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести, в тому числі, судовий збір за звернення з позовом до суду в розмірі 704,80 грн., судовий збір у разі оскарження рішення першої інстанції до апеляційного суду.

Згідно з ч.1ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 704,80 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 352 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 352 грн. 40 коп. за подання позовних вимог про розірвання шлюбу.

Інші витрати, які очікує понести позивачка у звязку із розглядом даної справи відшкодуванню не підлягають, оскільки, витрат, у розуміння ст. 133 ЦПК України позивачка не понесла, а у випадку подання апеляційної скарги, відшкодування судових витрат буде вирішувати апеляційний суд, який буде розглядати справу, тому такі витрати наперед не стягуються.

На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4-13, 19, 76-81, 259, 264-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02.09.2005 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 у виконавчому комітеті Черепківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 08 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії КР № 440966, жителя ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жительки с. Черепківці, вул. Незалежності, 12 Глибоцького району Чернівецької області, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2018 року і до до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 01 жовтня 2018 рокудосягнення дітьми повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву про стягнення аліментів в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії КР № 440966, жителя ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жительки с. Черепківці, вул. Незалежності, 12 Глибоцького району Чернівецької області 352,40 грн. у відшкодування судових витрат.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жительки с. Черепківці, вул. Незалежності, 12 Глибоцького району Чернівецької області, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову відповідно до квитанції № 1895243 від 14.05.2018 року - 352 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя