Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 369/7120/16-ц

провадження № 61-24352св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Сімоненко В. М., Штелик С.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - садове товариство «Рокач»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу садового товариства «Рокач» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року у складі судді Міланіч А. М. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року у складі колегії судів: Мельника Я. С., Волохова Л. А., Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до садового товариства «Рокач» (далі - СТ «Рогач») про усунення перешкод у здійснені права власності.

Позовна заява мотивована тим, що він на підставі договорів купівлі-продажу від 24 грудня 2009 року є власником земельних ділянок площею 0,0207 га і 0,0408 га та садового будинку АДРЕСА_1. Також він є членом цього садового товариства.

Починаючи з 2012 року представники СТ «Рокач» чинять йому перешкоди у користуванні його майном, зокрема, направляють йому численні виписки з протоколів загальних зборів товариства про виключення його з членів товариства, безпідставно вимагають кошти на ремонт дороги, систематично відключають від електропостачання його земельну ділянку, у зв'язку з чим він та члени його родини не мають можливості використовувати будинок за його функціональним призначенням.

Вважає такі дії СТ «Рокач» неправомірними, оскільки будь-якої заборгованості по сплаті внесків та оплаті за спожиту електроенергію немає.

У зв'язку з наведеним та з уточненням позовних вимог ОСОБА_4 просив суд зобов'язати відповідача усунути йому перешкоди у здійсненні права власності в користуванні садовим будинком з гаражем та земельними ділянками в СТ «Рокач» шляхом зобов'язання голови правління товариства не чинити перешкоди у постачанні електроенергії та заборони втручання в постачання електроенергії до даного садового будинку.

У судовому засіданні представник позивача та позивач, уточнивши вимоги, також просили зобов'язати відповідача відновити електропостачання садового будинку позивача, яке було припинене товариством у червні 2016 року.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано СТ «Рокач» не чинити ОСОБА_4 перешкод у постачанні електроенергії до належного йому садового будинку АДРЕСА_1 та відновити електропостачання даного будинку.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з СТ «Рогач» на користь ОСОБА_4 551,20 грн судових витрат.

Судові рішення мотивовані тим, що відключення позивача представниками СТ «Рокач» від електропостачання відбулося з порушенням вимог закону, на підставі рішень загальних зборів, зміст яких суперечить положенням Закону, тому позовні вимоги у частині зобов'язання СТ «Рокач» не чинити позивачу перешкод у постачанні електроенергії до належного йому садового будинку та відновлення електропостачання даного будинку підлягають задоволенню.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, СТ «Рокач», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що відповідно до пунктів 1.2, 12.4. 12.10 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31липня 1996 року № 28 (далі - ПКЕЕ) питання використання електроенергії та розрахунків за неї здійснюється у відповідності до установчих документів населеного пункту, яким є СТ «Рокач». 14 квітня 2000 року між СТ «Рокач» та акціонерною постачальною компанією «Київобленерго» укладено договір № 337 на користування електричною енергією, відповідно до умов якого електропостачальник зобов'язується поставити електричну енергію у відповідності з умовами договору, а споживач своєчасно проводити оплату за електричну енергію та виконувати інші умови, визначені цим договором. Тому висновки судів про те, що СТ «Рогач» не є споживачем електричної енергії, а лише закуповує електричну енергію у постачальника з метою її подальшого використання членами товариства, які є споживачами даного виду послуг, є помилковим.

Відповідно до вимог пунктів 2.4.2, 2.5.1, 2.5.2 статуту СТ «Рокач», після неодноразових попереджень позивача про погашення заборгованості, в тому числі і за електроенергію, та самовільне підключення до ліній електропередач, позивача законно та обґрунтовано відключено від електропостачання та виключено із членів товариства.

Крім того, вказаний спір не є спором про право власності на нерухоме майно позивача, про захист якого заявлені позовні вимоги, а є спором з приводу користування електричною енергією, постачання якої здійснюється лініями електропередач, які є власністю відповідача, та який є споживачем електроенергії.

У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_4 зазначав, що суди правильно визначили предмет доказування у даній справі, повно то всебічно дослідили обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, та дійшли правильного висновку, що відповідач неправомірно здійснив відключення будинку позивача від електропостачання.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

11 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельних ділянок площею 0,0207 га і 0,0408 га та садового будинку на АДРЕСА_1 (а. с. 14-24 т. 1).

14 квітня 2000 року між акціонерною постачальною компанією «Київобленерго» та СТ «Рокач» укладено договір про користування електричною енергію (а. с. 71-86 т. 1).

Відповідно до виписки із протоколу засідання загальних зборів членів СТ «Рокач» від 29 червня 2014 року було вирішено внести до статуту товариства зміни, а саме доповнити статут таким пунктом: член СТ «Рокач», який не сплачує членські та цільові внески (ремонт під'їзної дороги, сплата освітлення, усунення аварійних ситуацій, тощо), рішенням загальних зборів членів СТ «Рокач» може бути відключений від лінії електропередач, а злісні неплатники виключені із членів СТ «Рокач» (а. с. 32).

11 червня 2016 року СТ «Рокач» здійснило відключення електроенергії від садової ділянки позивача в зв'язку з тим, що він мав заборгованість перед товариством по сплаті вступного внеску, ремонту дороги та іншого, в тому числі за спожиту електроенергію в сумі 78,75 грн, що підтверджується складеними відповідачем актами (а. с. 40, 87, 96 т. 1).

У червні 2016 року позивач самовільно підключився до лінії електромереж, однак 13 липня 2016 року відповідач знову відключив його ділянку від електропостачання (а. с. 88-89 т. 1).

В період липня-вересня 2016 року позивач неодноразово здійснював підключення до лінії електропостачання шляхом накиду проводів, що підтверджується відповідними актами (а. с. 90-93).

Згідно з випискою з протоколу загальних зборів СТ «Рокач» від 03 липня 2016 року № 4 ОСОБА_4 був виключений з членів товариства та позбавлений права користування майном товариства у зв'язку з грубим порушенням пунктів 2.4.2, 2.5.1, 2.5.3 статуту (а. с. 41).

Відповідно до статті 25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються ПКЕЕ.

Відповідно до положень пункту 1.2 ПКЕЕ населений пункт - це юридична особа - споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об'єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту; споживачі населеного пункту - це населення, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту, та яке розраховується за використану електричну енергію з населеним пунктом.

Садове товариство в розумінні Правил є «населеним пунктом», а його члени є «споживачами населеного пункту».

Відповідно до пункту 12.4 ПКЕЕ закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту.

У пункті 5.2 Договору про користування електричною енергію від 14 квітня 2000 року, укладеного між акціонерною постачальною компанією «Київобленерго» та СТ «Рокач», визначено, що взаємостосунки споживача із субспоживачем та їх взаємна відповідальність регулюється укладеними між ними договорами на користування електроенергією та Правилами користування електроенергією(а. с. 72 т. 1).

Враховуючи те, що позивач є споживачем електричної енергії, яка закуповується садовим товариством у постачальника, порядок припинення енергопостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України в Правилах користування електричною енергією для населення, затверджених постановою від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 35 цим Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі:

самовільного підключення до електричної мережі;

розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби;

порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості;

неоплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами;

невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії;

зниження показників якості електричної енергії з вини споживача.

Разом з цим, всупереч вищенаведеним положенням ПКЕЕ, Привалам, енергопостачання до садової ділянки позивача було повторно відключено не енергопостачальником, а відповідачем, і не у зв'язку з неоплатою ним спожитої електричної енергії, а у зв'язку з несплатою вступного внеску та інших платежів.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів наявності у позивача заборгованості перед товариством за спожиту електроенергію.

Таким чином суди, врахувавши наведені норми матеріального права та обставини справи, дійшли правильного висновку, що дії відповідача по припиненню електропостачання до садового будинку позивача є такими, що порушують визначений діючим законодавством порядок припинення енергопостачання та обмежують права і інтереси позивача як споживача електричної енергії.

З аналогічним висновком погодився Верховний Суд України, відмовляючи у допуску до провадження Верховного Суду України справи № 359/8101/15 (ухвала від 21 жовтня 2016 року).

Доводи касаційної скарги, що відповідач відповідно до вимог пунктів 2.4.2, 2.5.1, 2.5.2 статуту СТ «Рокач» законно відключив від електропостачання позивача, після неодноразових його попереджень про погашення заборгованості, є необґрунтованими, оскільки порядок відключення від електропостачання не регулюється статутом СТ «Рокач» та рішеннями загальних зборів, а визначається іншими нормативно-правовими актами, які мають вищу юридичну силу.

Також Верховний Суд не погоджується з доводами касаційної скарги про те, що вказаний спір не є спором про право власності на нерухоме майно позивача, про захист якого заявлені позовні вимоги, а спором з приводу користування електричною енергією, постачання якої здійснюється лініями електропередач, які є власністю відповідача, та який є споживачем електроенергії, з огляду на таке.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У випадку помилкового посилання позивача не на ту норму закону, суд, встановивши підстави позову, застосовує норму закону, яка регулює правовідносини сторін, незалежно від згоди на це позивача чи відповідача.

Неправильне зазначення позивачем правової норми на обґрунтування позову та некоректне формулювання позовної вимоги не є визначальним для суду для вирішення спірних правовідносин у даній справі, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, уточнивши вимоги, просив зобов'язати відповідача відновити електропостачання до його садового будинку.

За таких обставин судові рішення відповідають вимогам статей 213-215, 316 ЦПК України 2004 року щодо законності й обґрунтованості. Суди правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212, 303, 304 ЦПК України 2004 року.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу садового товариства «Рокач» залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. О. Лесько В. В. Пророк В. М. Сімоненко С. П. Штелик