Справа № 342/744/16-ц
Провадження № 2/342/13/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдича Р.М.

з участю секретаря судового засідання Лукасевич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ТзОВ «Кредекс Фінанс», ТзОВ «Вердикт Фінанс» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 30.11.2007 року та визнання недійсним з моменту укладення договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 та приватне підприємство «Верес»,

В С Т А Н О В И В :

Від позивача ОСОБА_1 до канцелярії суду поступила заява про допуск у справу представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3

Учасники справи в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_1 від 27.11.2018 року, матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Представником позивача, згідно копії договору про надання правової допомоги від 23.11.2018 року, в даній справі виступає адвокат ОСОБА_3, з яким суддя Гайдич Р.М. перебуває у близьких дружніх відносинах протягом тривалого часу і який являється хресним батьком доньки судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

П.5 ч.1 статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. Частина 3 згаданої статті визначає, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

На підставі викладеного, враховуючи положення ч.3 ст.39 ЦПК України, та беручи до уваги обставини цивільної справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід у даній справі, з метою забезпечення обєктивного та неупередженого розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 3, 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявляю самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ТзОВ «Кредекс Фінанс», ТзОВ «Вердикт Фінанс» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 30.11.2007 року та визнання недійсним з моменту укладення договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 та приватне підприємство «Верес».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Гайдич Р. М.