РІШЕННЯ

іменем України

16.10.2018 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Середюк О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань в м. Жашків в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що 05.07.2011 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненької області, актовий запис № 88.

17.11.2011 р. Здолбунівський районний суд виніс рішення про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає разом із позивачем в АДРЕСА_1.

Зазначає, що колишній чоловік ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина ОСОБА_3, не відвідує сина по місцю проживання, не телефонує до сина, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться успіхами сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток. Тому позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з'явилася, при цьому надіслала до суду заяву про проведення судового засідання без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Від представника позивача ОСОБА_5, що діє на підставі ордеру від 18.06.2018 року, надійшла заява про проведення судових засідань без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з'явився, проте подав заяву про те, що заявлений позов визнає та просить його задовольнити.

В підготовче засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації - не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд цивільної справи без його участі.

В підготовче засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації - не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені доказами, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом установлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином сторін по справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 24.02.2012 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області.

З довідки про склад сім'ї № 02/11.1-2281 від 14.06.2018 р., виданої виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради ОСОБА_1 вбачається, що до складу її сім'ї входять: мати - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 протягом трьох навчальних років в дошкільному навчальному закладі № 5 «Усмішка», який відвідує його син ОСОБА_3, жодного разу не був, що підтверджується довідкою № 41 від 18.06.2018 р.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Здолбуніської районної державної адміністрації № 2126/01-25/18 від 23.07.2018 р. про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2, встановлено, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає разом із мамою - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка займається його утриманням та вихованням. Батько ОСОБА_2 участі у вихованні сина ОСОБА_3 не бере та не заперечує, щоб його позбавили батьківських прав відносно сина. Зважаючи на це, комісія з питань захисту прав дитини Здолбунівської райдержадміністрації рекомендує органу опіки та піклування Здолбунівської райдержадміністрації надати висновок про доцільність позбавлення батька, гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи, можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 дійсно не виконує своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 150 СК України, не приймає участі у вихованні дитини, не дбає про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не відвідує його, взагалі не цікавиться життям дитини, а тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування, і вважає, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Враховуючи вищевикладене та перш за все інтереси дитини, а також приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав повністюта визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 150, 164 СК України, ст.ст. 13, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик