Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1104/18
Провадження по справі № 2-о/514/86/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.,

за участю секретаря Мельниченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за заявою ОСОБА_1, представником якого є ОСОБА_2, ОСОБА_3, з залученням заінтересованої особи: Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, в якому просить суд:

- встановити факт проживання спадкоємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини із спадкодавицею ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Саглани Білгород-Дністровського району Одеської області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Після її смерті на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із 1/12 частки земельної ділянки загальною площею 3,56 га, яка належала ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 16.11.2010 року приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області по спадковій справі № 37/2010 та зареєстрованим в реєстрі за № 3187.

В червні 2018 року заявник ОСОБА_1, який вважається померлій ОСОБА_4 пасинком, звернувся до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину до майна ОСОБА_4, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз'яснено необхідність встановлення в судовому порядку факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Наведене в сукупності зумовило заявника звернутися до суду з даною заявою.

Представники заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнену заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова, заперечень проти вимог заявника не має, про що надала на розгляд суду відповідну заяву.

Заслухавши представників заявника, які заяву підтримали у повному обсязі, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із 1/12 частки земельної ділянки загальною площею 3,56 га, яка належала ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 16.11.2010 року приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області по спадковій справі № 37/2010 та зареєстрованим в реєстрі за № 3187.

При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 необхідно надати рішення суду про те, що він проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.22,23).

Згідно наданої довідки виконавчим комітетом Красненської сільської ради Тарутинського Одеської області за № 527 від 25.05.22018 року, вбачається, що ОСОБА_1 значиться зареєстрований у місці проживання на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_1, з 03.07.2001 року по теперішній час. ОСОБА_1 мешкав сумісно та вів сумісно господарство зі своєю матер`ю - ОСОБА_4 по день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.13).

Згідно довідки виданої виконкомом Салганської сільської ради № 534 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, вбачається, що ОСОБА_4 являється жителем АДРЕСА_2 та дійсно мешкала за вищевказаною адресою без реєстрації з 16.10.2017 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.14).

Згідно показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 мешканців с. Красне Тарутинського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року є матер`ю ОСОБА_1 Крім того, підтверджують, що останні роки ОСОБА_4 проживала у свого сина, який здійснював її догляд, оскільки остання хворіла та її був потрібен догляд (а.с. 15,19).

Відповідно до довідки наданої виконавчим комітетом Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області за № 740 № 11.09.2018 року, вбачається, що ОСОБА_4 в період з 16.10.2017 р. по ІНФОРМАЦІЯ_4 р. (по день смерті) тимчасово фактично проживала в с. Салгани Білгород-Дністровського району, де вона померла (а.с.73).

Згідно довідки Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 2973/2-20 від 10.09.2018 року, вбачається, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за адресою АДРЕСА_3 дійсно з 16.11.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року тимчасово проживала за вказаною адресою без реєстрації разом зі своїм сином ОСОБА_1 (а.с.74)

Згідно показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 мешканців с. Красне, Тарутинського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживала разом зі своїм сином ОСОБА_1 вела спільне господарство близько двадцяти років за адресою: АДРЕСА_2 Одеської області, але приблизно за місяць до смерті ОСОБА_8 забрав її до своєї родини у Білгород-Дністровський район оскільки вона хворіла та її був потрібний догляд, де вона померла (а.с.75,76).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

За правилами статей 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Як було встановлено в судовому засіданні представниками заявника не надано суду належних доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Так письмові пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи на думку суду не є належними доказами по справі на доведення проживання упродовж певного часу однією сім'єю, оскільки зі змісту пояснень свідків не можливо встановити, що заявник та спадкодавець були пов'язані спільним побутом, крім того зі змісту пояснень свідків, вбачається, що у заявника є родина з якою він проживає у с. Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Під час судового розгляду представниками заявника були відсутні будь-які клопотання з приводу допиту свідків, щодо пояснень, які були надані суду разом з матеріалами справи.

Згідно наданих довідок не можливо встановити, що заявник та спадкодавець були пов'язані спільним побутом за час проживання однією сім'єю. Крім того, як вбачається зі змісту довідки наданої Шабською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, заявник проживав у с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області.

Інших доказів, що заявник проживав однією сім'єю разом із спадкодавцем та був пов'язаний спільним побутом суду не було надано.

Згідно зі ст. 263 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У зв'язку з цим суд зобов'язаний навести в рішенні висновок про доведеність чи недоведеність фактів, з якими законодавство пов'язує наявність порушеного права, або інші підстави щодо задоволення заявлених вимог.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що заявником не надано належних доказів на своє підтвердження факту проживання ОСОБА_1 однією сім'єю разом із спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись, ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1, представником якого є ОСОБА_2, ОСОБА_3, з залученням заінтересованої особи: Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.11.2018 року.

Суддя П.А. Кравченко