АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/4147/17
Номер провадження: 22-ц/791/1179/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі:

Головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

Судді: Вейтас І.В.

Кузнєцова О.А.,

Секретар : Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2017 року, постановлену під головуванням судді Прохоренко В.В., у справі за поданням Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року старший державний виконавець Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні перебуває виконавчий лист №667/711/14-ц, виданий 24.04.2014р. Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 64030,64 грн.

Оскільки станом на 01 березня 2017 року рішення суду в добровільному порядку боржником не виконується, заборгованість за кредитним договором становить 64030,64 грн., на виклики державного виконавця боржник не з'являється, пояснень щодо невиконання судового рішення не надає, державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання боржником зобов'язань за рішенням суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2017 року подання задоволено.

Вирішено тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до виконання виконавчого листа №667/711/14-ц від 24.04.2014 року, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 64030,64грн. та судового збору у розмірі 640,31грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат ОСОБА_2, діюча в інтересах ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні подання. Зокрема зазначила, що державним виконавцем не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_3 умисно ухилявся від виконання рішення суду.

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу).

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 просили скаргу задовольнити з підстав вказаних у скарзі.

Пояснили, що відповідач не знав про постановлення судом заочного рішення про стягнення з нього заборгованості. Також до ВДВС ОСОБА_3 не викликався. У теперішній час відповідач оскаржує у судовому порядку виданий судом виконавчий лист.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області не з'явився, надав письмове клопотання про розгляд скарги у відсутність представника відділу.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_3 та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_3 в добровільному порядку рішення суду не виконав та ухиляється від його виконання, що є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі країни.

Проте з висновком суду погодитись не можна.

Судом встановлено, що з вересня 2016 року в провадженні державного виконавця Колєсніченка П.О. Комсомольського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №667/711/14-ц, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона про виконання рішення даного суду по справі № №667/711/14-ц від 31 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 64030,64 грн. та судового збору у розмірі 640,31грн.

Відповідно до частини 1 статті 377-1 ЦПК України, в редакції чинній на момент звернення державного виконавця з поданням до суду, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань. Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції на час розгляду подання, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України -до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом, і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки боржником не виконуються зобов'язання визначені судовим рішення, то наявні підстави для тимчасового обмеження останнього у праві виїзду за кордон.

Проте, зі змісту п.5 ст.6 вищезазначеного Закону, вбачається, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але і встановлення факту умисного ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Тобто, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі країни, не надав жодних доказів щодо ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Матеріали справи не містять доказів про направлення державним виконавцем боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження; здійснення виклику ОСОБА_3 до ВДВС; вчинення інших виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» по виконанню судового рішення.

Посилання старшого державного виконавця Кризської Л.М. про направлення 17 лютого 2017 року за №917 рекомендованим листом на адресу боржника попередження про те, що у зв'язку з несплатою ним боргу та ухиленні від виконання рішення суду державний виконавець змушений буде звернутися з відповідним поданням щодо встановлення обмеження виїзду за межі України не знайшли свого підтвердження, оскільки з долученого до матеріалів справи списку рекомендованих поштових відправлень вбачається, що воно було направлено іншій особі, а саме «ОСОБА_3.», а не боржнику по справі (а.с.60-61).

З огляду на наведене та з урахуванням зібраних у справі доказів, колегія суддів вважає, що, постановляючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав щодо обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України у зв'язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні про обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2017 року скасуватита прийняти нову постанову.

В задоволенні подання Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 28 вересня 2018 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова