Справа № 456/3263/18
Провадження № 2/456/1391/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

13 листопада 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28 квітня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_3 та син ОСОБА_4. Вона з дітьми є внутрішньо переміщеними особами, проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач проживає на тимчасово окупованій території України, діти знаходяться на її утриманні. Окрім цього зазначила, що можливості працювати вона не має, оскільки доглядає за сином ОСОБА_4, який є інвалідом дитинства, а син ОСОБА_3 має хронічне захворювання. Відповідач коштів на утримання дітей не надає.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та доповнила, що відповідач проживає на тимчасово окупованій території України, спосіб отримання ним доходів та їх розмір їй не відомі, вона отримує допомогу переміщеним особам в сумі 3226, 90 грн. в місяць та на утримання сина ОСОБА_4 державну соціальну допомогу дітям інвалідам в сумі 1946, 00 грн. в місяць.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 20.09.2018р., 30.10.2018р., 13.11.2018р., однак відповідно до довідки ф. 20 листи з повідомленням повертались згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження». Окрім цього, відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 20.09.2018р., 30.10.2018р., 13.11.2018р оголошеннями на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

З копії свідоцтва про шлюб серії І ЕД № 046778 вбачається, що 28.04.2007 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 137 (а.с.4).

З копії свідоцтва про народження, виданого виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, вбачається, що у сторін 18.10.2007 року народився син ОСОБА_3, актовий запис № 36 (а.с.5).

З копії свідоцтва про народження, виданого виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, вбачається, що у сторін 03.06.2011 року народився син ОСОБА_4, актовий запис № 41 (а.с.6).

З копії довідки № НОМЕР_1 від 02.05.2018 року, виданої структурним підрозділом з питань соціального захисту населення вбачається, що ОСОБА_1 взята на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.7).

З копії довідки № НОМЕР_2 від 02.05.2018 року, виданої структурним підрозділом з питань соціального захисту населення вбачається, що ОСОБА_5 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.8).

З копії довідки № НОМЕР_3 від 02.05.2018 року, виданої структурним підрозділом з питань соціального захисту населення вбачається, що ОСОБА_6 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.9).

З копії посвідчення серії ААБ № 129572 виданого 16.08.2011 року вбачається, що ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу на сина ОСОБА_4, який є інвалідом з дитинства (а.с. 10).

З копії акту обстеження № 27 встановлення фактичного місця проживання сімї від 27.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, а проживають без реєстрації за адресою: м. Стрий, вул. Шевченка, 205 (у родичів) (а.с. 11).

Відповідно до довідки № 1690, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради ОСОБА_1 за червень 2018 року отримала 1946, 40 грн. державної соціальної допомоги дітям-інвалідам (а.с. 14).

Відповідно до довідки № 1688, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради ОСОБА_1 за травень та червень 2018 року отримала по 3226, 90 грн. допомоги переміщеним особам на проживання (а.с. 15).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, з пояснень позивача та дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що від шлюбу у сторін 18.10.2007 року народився син ОСОБА_3 та 03.06.2011 року народився син ОСОБА_4, які проживають разом з матірю в м. Стрий та взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи, перебувають на її утриманні, а відповідач проживає на тимчасово окупованій території України, коштів на утримання дітей не дає, а відтак, позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача, потрібності дітей даного віку, зокрема в судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною інвалідом.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме на дітей віком від 6 до 18 років, що з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, те що обовязок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; витрати позивача на дітей, на які вона покликалася, суд вважає, що позов слід задоволити та стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 1500, 00 грн. на кожну дитину.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 704, 80 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 в розмірі 1500, 00 /однієї тисячі пятсот/ грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 704, 80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення

виготовлено 16 листопада 2018 року.

Суддя ОСОБА_7