441/1095/18 2/441/611/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2018 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Пеленської Х.О.

розглянувши відкрито у залі судового засідання у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

сторони в шлюбі з 09.08.2003р., мають двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_1 09.07.2018р. звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, він зловживав алкогольними напоями, сварився з нею, зраджує їй у подружній вірності, інше, тому припинили подружні стосунки, спільно не проживають, вона втратила до відповідача почуття любові, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просила розірвати шлюб.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, 06.11.2018р. подала заяву в якій покликається про припинення подружніх стосунків з відповідачем в червні 2018р., що має іншого чоловіка з яким хоче створити сім'ю, настоює на розірванні шлюбу, просила про розгляд справи у її відсутність, від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, 06.11.2018р. подав заяву, у якій покликається про припинення подружніх стосунків з позивачкою з червня 2018р., що примирення між ними неможливе, згідний на розірвання шлюбу, просив справу розглядати у його відсутності (а.с.34).

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, просили про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Із змісту позову, із свідоцтва про шлюб і копій свідоцтва про народження, із поданих сторонами до суду заяв від 06.11.2018р. (а.с.2-3, 4, 7-8) видно, що сторони в шлюбі з 09.08.2003р., мають двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у червні 2018р. припинили подружні стосунки, проживають окремо.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Позивачка, як видно із змісту позову та поданої до суду 06.11.2018р. заяви (а.с.23) настоює на розірванні шлюбу, мотивуючи тим, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, вона має іншого чоловіка, з яким хоче створити сім'ю.

Відповідач, як убачається із поданої до суду 06.11.2018р. заяви (а.с.24), згідний на розірвання шлюбу з позивачкою.

Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_2, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що примушування сторін до збереження шлюбних відносин суперечитиме їх інтересам та порушуватиме їх права на особисту свободу, суд задоволює позов.

Наявність у сторін неповнолітніх дітей суд оцінює, як обставину, що заслуговує уваги, але з огляду на вищенаведене, не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112 СК України, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований 09.08.2003р. Відділом РАГС районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 67 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суду Львівської обл. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Українець П.Ф.