Провадження № 2/127/2754/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ML-B02/007/2008, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 30297 доларів США, із строком користування до 22.01.2018 року, з встановленою плаваючою процентною ставкою у розмірі фіксований відсоток +FIDR, де фіксований відсоток становить 3,99 % річних, а FIDR процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку в строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

Пунктом 2 частини 1 кредитного договору було визначено, що поточним рахунком позичальника є рахунок №8621.

Відповідно до наведених положень кредитного договору банк виконав взяті на себе зобовязання та надав позичальнику кредит у розмірі 30297 доларів США. Видача кредиту відбулась на підставі кредитної заяви позичальника від 23.01.2008 року, шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 №8621.

Крім того, згодом до кредитного договору вносились зміни та доповнення, на підставі укладених між позивачем та ОСОБА_1 пяти додаткових договорів, останній з яких був підписаний 15.03.2017 року.

Порядок виконання боргових зобовязань був визначений, зокрема, у п. п. 2.1.2.1, п. 2.1. ст. 2 Додаткового договору №5 від 15.03.2017 року до кредитного договору, відповідно до якого було встановлено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку Платежів, який є невідємною частиною цього додаткового договору та шляхом внесення/перерахування готівкових/безготівкових коштів на Поточний рахунок.

Відповідно до наведених вище положень кредитного договору позивач виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, натомість позичальником його зобовязання не виконуються, а саме відповідачем не вносяться чергові платежі для виплати кредиту згідно з графіком платежів.

П. п. 2.1.3.2. п.2.1. статті 2 Додаткового договору №5 від 15.03.2017 року було встановлено, що незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником або поручителем та майновим поручителем своїх боргових чи інших зобовязань за кредитним договором чи іншими укладеними з банком договорами.

Окрім того, з метою забезпечення виконання зобовязань відповідача за кредитним договором, 22.01.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №SR-B02/007/2008.

Пунктом 1.1. статті 1 договору поруки передбачено, що за цим договором поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань.

Пунктом 1.2. статті 1 договору поруки встановлено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згодом до договору поруки вносились зміни та доповнення на підставі укладених між позивачем та ОСОБА_1 додаткових договорів.

Оскільки відповідачами не вносяться чергові платежі для виплати кредиту згідно з графіком платежів АТ «ОТП Банк» звертається до суду за захистом свого порушеного права на своєчасне повернення наданих у кредит коштів з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі позов не визнали у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 подала заяву про сплив позовної давності. ОСОБА_1 вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, тому що як вбачається з розрахунку наданого банком разом з позовною заявою заборгованість по тілу крелитту становить 13144,67 доларів США станом на 20.03.2015 р., тоді як банк з позовом про стягнення заборгованості звернувся до суду лише у липні 2018 р.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» про припинення поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2018 року про відкриття провадження по справі визначено строк для подачі відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали. Проте, у встановлений ухвалою суду строк відповідачі відзиву не надали, із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 звернувся до суду 15.11.2018 року, тобто пропустив строк предявлення до суду зустрічної позовної заяви, в звязку з чим суд відмовив у її прийнятті та повернув ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

22.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ML-B02/007/2008, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 30297 доларів США, із строком користування до 22.01.2018 року, з встановленою плаваючою процентною ставкою у розмірі фіксований відсоток +FIDR, де фіксований відсоток становить 3,99 % річних, а FIDR процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку в строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

Порядок надання кредиту був встановлений п. п. 1.7.2. п. 1.7. ч. 2 Кредитного договору, відповідно до якого «Банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи Траншами згідно з кредитною заявкою позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебетування позичкового рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитній заявці позичальника, зменшених на утриману комісію банку у відповідності до тарифів та умов цього договору. Кожний наступний транш надається позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього траншу».

Пунктом 2 частини 1 кредитного договору було визначено, що поточним рахунком позичальника є рахунок №8621.

Відповідно до наведених положень кредитного договору банк виконав взяті на себе зобовязання та надав позичальнику кредит у розмірі 30297 доларів США. Видача кредиту відбулась на підставі кредитної заяви позичальника від 23.01.2008 року шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 №8621.

Крім того, згодом до кредитного договору вносились зміни та доповнення, на підставі укладених між позивачем та ОСОБА_1 пяти додаткових договорів, останній з яких був підписаний 15.03.2017 року.

- Додатковий договір №1 від 16 лютого 2009 року (договором, зокрема, було передбачено, що на період з 13 лютого 2009 року по 31 січня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі: фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток становить 1,99 % річних. На період з 01 лютого 2010 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором, для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі: фіксований відсоток + F1DR, де фіксований відсоток становить 3,99%);

- Додатковий договір №2 від 20 січня 2016 року (договором, зокрема, було встановлено, що на період з 20 січня 2016 року до 19 червня 2016 року для розрахунок) процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 5,50% річних, а на період з 20 червня 2016 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі: фіксований процент + FIDR, де фіксований процент становить 3,99% річних);

- Додатковий договір №3 від 13 липня 2016 року (договором, зокрема, було визначено, що на період з 20 липня 2016 року до 19 жовтня 2016 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 5,00%, а на період з 20 жовтня 2016 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі: фіксований процент + FIDR, де фіксований процент становить 3,99% річних);

- Додатковий договір №4 від 20 жовтня 2016 року, яким, зокрема, було передбачено, що на період з 20 жовтня 2016 року до 19 червня 2017 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 3,50% річних, а на період з 20 березня 2017 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі: фіксований процент + FIDR, де фіксований процент становить 3,99% річних;

- Додатковий договір №5 від 15 березня 2017 року, яким, в тому числі, було встановлено, що на період з 15 березня 2017 року до 19 вересня 2017 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 3,50% річних, а на період з 20 вересня 2017 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі: фіксований процент + FIDR, де фіксований процент становить 3,99% річних;

Порядок виконання боргових зобовязань був визначений, зокрема, у п. п. 2.1.2.1. п. 2.1. статті 2 додаткового договору №5 від 15.03.2017 р. до кредитного договору, відповідно до якої було встановлено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у графіку платежів, який є невідємною частиною цього додаткового договору та шляхом внесення/перерахування готівкових/безготівкових коштів на поточний рахунок.

Відповідно до наведених вище положень кредитного договору, позивач виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, натомість, позичальником його зобовязання не виконуються, а саме: відповідачем ОСОБА_1 не вносяться чергові платежі для виплати Кредиту згідно з графіком платежів.

Внаслідок допущених порушень, у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 09 лютого 2018 року складає: заборгованість по тілу кредиту 13144,67 доларів США, заборгованість по нарахованих відсотках 1679,90 доларів США. Загальна сума заборгованості складає 14824,57 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобовязань відповідача за кредитним договором 22.01.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №SR-B02/007/2008.

Пунктом 1.1. статті 1 договору поруки передбачено, що за цим договором поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань.

Пунктом 1.2. статті 1 договору поруки було встановлено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згодом до договору поруки вносились зміни та доповнення на підставі укладених між позивачем та ОСОБА_1 додаткових договорів.

Зокрема п. п. 2.2.1. п. 3 додаткового договору №1 від 20.01.2016 року було встановлено, що в разі зміни, в тому числі збільшенні розміру боргових зобовязань чи інших зобовязань боржника за кредитним договором після укладення цього договору, такі зобовязання забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до цього договору, а цей пункт договору вважається попередньою згодою поручителя на зміну умов кредитного договору.

Також, п. п. 3.2 п. 3 Додаткового договору № 3 від 30.06.2016 року до договору поруки було передбачено, що поручитель приймає на себе зобовязання, у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому кредитором, протягом одного банківського дня з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора.

Керуючись наведеним положенням договору поруки 22.03.2018 року позивач направив на адресу ОСОБА_2 вимогу № В00-12-4-10/80 від 12.03.2018 року про погашення (виплату) заборгованості за кредитним договором №ML-B02/007/2008 від 22.01.2008 року. Проте, така вимога залишилась не виконаною ОСОБА_2

Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Сторонами ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 відповідно до укладеного додаткового договору №5 від 15.03.2017 р. до кредитного договору №ML-B02/007/2008 від 22.01.2018 р. та укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 додаткового договору №4 від 15.03.2018 р. до договору поруки №SR-B02/007/2008 від 22.01.2008 р. визначено строк дії основного кредитного договору до 22.01.2018 року. Останній платіж за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 був здійснений 20.03.2015 року.

Проте, слід звернути увагу на те, що відбулась новація зобовязання, а саме додатковим договором № 5 від 15.03.2017 року до кредитного договору №ML-B02/007/2008 від 22.01.2018 р. внесено зміни до основного кредитного договору. Тобто, з укладенням додаткового договору № 5 від 15.03.2017 року у ОСОБА_1 виникли нові зобовязання. Поручитель ОСОБА_2 теж уклав додатковий договір №4 від 15.03.2018 р. до договору поруки №SR-B02/007/2008 від 22.01.2008 р. про новацію зобовязання за договором поруки.

Як вбачається з додатку №1 (графік платежів) до Додаткового договору №5 від 15.03.2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 останній платіж (дата остаточного повернення кредиту) мав бути здійснений 22.01.2018 року в розмірі 4454,95 доларів США (а.с. 61-62), тобто з наступного дня 23.01.2018 р. у банка виникло право пред»явити вимогу до позичальника та поручителя. Відтак, на переконання суду, строк позовної давності, АТ ОТП Банк» пропущено не було.

З позовною заявою до суду АТ «ОТП Банк» звернулось 04.07.2018 року. З врахуванням положення ч. 4 ст. 559 ЦК України відповідальність поручителя ОСОБА_2 не припинилась за сумою платежу за кредитним договором 4454,95 доларів США, який мав бути здійснений 22.01.2018 р. (а.с. 61-62) дата остаточного повернення кредиту. В стягненні з ОСОБА_2 решти суми заборгованості (14824,57 доларів США 4454,95 доларів США = 10369, 62 доларів США) суд відмовляє, тому що строк чинності поруки обраховується окремо щодо кожного платежу. Тобто за платежами, що передували 22.01.2018 р., шестимісячний строк пред»явлення банком вимоги до поручителя закінчився. За цей період порука ОСОБА_2 припинена.

Тому позовні вимоги щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №ML-B02/007/2008 від 22.01.2008 року станом на 09.02.2018 р. у розмірі 4454,95 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення суду складає 123713,96 грн. підлягають задоволенню.

Решта заборгованості у розмірі 10369,62 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення суду складає 287964,34 грн., підлягає стягненню лише з позичальника ОСОБА_1

На день ухвалення рішення суду 16.11.2018 р. офіційний курс Національного банку України складає 27,7742 грн. за 1 долар США. Відповідно до цього курсу суд визначає еквівалент стягнення в національній валюті України.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позовних вимог відносно кожного з них. Тобто на користь позивача підлягають стягненню : з ОСОБА_1 у відшкодування витрат із сплати судового збору 4222,23 грн., з ОСОБА_2 у відшкодування витрат із сплати судового збору 1809,30 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 523-530, 553, 554, 559, 1049,1054 ЦК України, ст.ст. 4,76-81,89,141,263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (м. Вінниця, вул. М.Шимка. 34, кв. 87, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) заборгованість за кредитним договором №ML-B02/007/2008 від 22.01.2008 року станом на 09.02.2018 р. у розмірі 4454,95 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення суду складає 123713,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) заборгованість за кредитним договором №ML-B02/007/2008 від 22.01.2008 року станом на 09.02.2018 р. у розмірі 10369,62 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення суду складає 287964,34 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) у відшкодування витрат із сплати судового збору 4222,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Вінниця, вул. М.Шимка. 34, кв. 87, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) у відшкодування витрат із спати судового збору 1809,30 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.11.2018 р.

Суддя