Провадження № 6/761/853/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Горюк В.А.

розглянувши подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчук К.П. про примусовий привід боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчук К.П., звернувся до суду з поданням, в якому просить з метою повного фактичного виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 2-617 від 02.03.2011 застосувати до боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, примусовий привід до Шевченківського РДДВС м. Києва ГТУЮ у м Києві за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського 110. Подання мотивує тим, що на виконанні у Відділі перебиває виконавче провадження ВП № 24849328 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 2-617 від 02.03.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення повноліття. 03.03.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного вище виконавчого листа, копію постанови направлено боржнику для виконання (за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1) та стягувачеві до відома. Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві на запит державного виконавця встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, 16.05.2018 року державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик, яким зобов'язано останнього з'явитись 31.05.2018 року до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення. Проте, боржник так і не з'явився до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, будь-яких пояснень з приводу неможливості виконання виклику державного виконавця не надав. Станом на день звернення із даним поданням до суду існує заборгованість зі сплати боржником аліментів на користь стягувача в розмірі 63 203,00 грн., а стягнути вказану суму заборгованість не виявляється можливим у зв'язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду та вимог (викликів) державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив.

Суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності державного виконавця, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Дослідивши подання державного виконавця про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які покликається державний виконавець, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом. Одночасно закон надає виконавцю право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

В свою чергу, ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»зобов'язує Боржника своєчасно з'являтися на вимогу виконавця. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Привід у виконавчому провадженні здійснюється органами Національної поліції України (п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію України»). При чому як засіб процесуального примусу щодо осіб, які не виконують вимог законодавства, привід являє собою обмеження прав людини, що неможливо без наявності достатніх обґрунтованих підстав.

За змістом ст. 438 ЦПК України, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі перебиває виконавче провадження ВП № 24849328 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 2-617 від 02.03.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення повноліття.

03.03.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного вище виконавчого листа, копію постанови направлено боржнику для виконання (за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1) та стягувачеві до відома.

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві на запит державного виконавця встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18.03.2011 р.

16.05.2018 р. державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_5: 04128, АДРЕСА_2) направлено виклик державного виконавця, яким зобов'язано боржника з'явитись до Відділу 31.05.2018 року об 10 год. 00 хв. та надати підтвердження про сплату аліментів та/або пояснення щодо невиконання рішення суду.

Як свідчить реєстр відправлень рекомендованих повідомлень, конверт ОСОБА_2 було відправлено 24.05.2018 р., однак доказів його отримання завчасно матеріали подання не містять.

Також, матеріали подання не містять доказів, які б достеменно свідчили про те, що станом на час здійснення виклику боржник ОСОБА_2 проживає за тією самою адресою, що й зазначена у виклику. Акту, який би підтверджував неявку боржника у встановлені дату та час, державний виконавець до подання також не додав.

Разом з тим, стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює порядок стягнення аліментів, відповідно до ч. 2 якої за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Крім того, з метою стягнення аліментів закон надає державному виконавцю можливість накладати штрафи і виносити вмотивовані постанови, передбачені ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, подання про привід боржника не містить доказів наявності заборгованості за виконавчим листом № 2-617 від 02.03.2011 виданим Дніпровським районним судом м. Києва, та те, що державним виконавцем вчинялись будь-які дії для встановлення наявності у ОСОБА_2 рухомого, нерухомого майна, рахунків у банківських установах чи заробітної плати.

Отже, твердження державного виконавця про те, що стягнути заборгованість в розмірі 63 203,00 грн. не виявляється можливим у зв'язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду та вимог (викликів) державного виконавця, не знайшло свого підтвердження.

Керуючись ст. 2, 71 Закону України "Про виконавче провадження",ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", на підставі ст. 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчук К.П. про примусовий привід боржника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: