328/1750/18
28.11.2018
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2018 року м.Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Коваленко П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Токмак за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Балківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявоюдо Балківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що 20 жовтня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57. Відповідно до довідки Балківської сільської ради померла 20 жовтня 2005 року ОСОБА_2 з 1982 року зареєстрована та проживала по день смерті разом з сином ОСОБА_3 за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57. Тобто ОСОБА_3 в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, після померлої 20 жовтня 2005 року ОСОБА_2. 30 січня 2011 року помер ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. 19 грудня 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 30 січня 2011 року ОСОБА_3, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивача на спадкування та набуття права власності на будинок в порядку спадкування за законом, за захистом якого позивач змушена звернутися до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити неможливо.

Позивач на розгляд справи в судове засідання не зявилася, її представник ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовної заяви наполягала.

Представник відповідача на розгляд справи в судове засідання не зявився, голова Балківської сільської ради надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 369855, виданого Токмацьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 17.11.2016.

Родинні відносини позивача ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача І-ОД №888140 від 07.05.2015.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57.

Право ОСОБА_2 на набуття власності на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57, підтверджено наступними документами: довідкою Балківської сільської ради від 05.01.2018 за №06, в якій зазначено, що згідно з записами погосподарської книги ОСОБА_2 у 1982 році надавалася земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою:Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57; заявою Балківської сільської ради від 05.10.2018 за №430, в якій зазначено, що згідно з записами погосподарської книги житловий будинок за адресою:Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57, побудований з 1979 по 1985 рік; копією технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок, в якому зазначено, що будинок був побудований в 1979 році та довідкою архівного відділу ПП «Малі 44» від 26.10.2010 №159, в якій зазначено, що за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57 нерухомого майна на праві приватної власності не зареєстровано.

Відповідно до листа Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 05.09.2018 №890/01-16, спадкова справа після померлої 20 жовтня 2005 року ОСОБА_2 не заведена.

Відповідно до довідки Балківської сільської ради від 05.01.2018 за №07, померла 20 жовтня 2005 року ОСОБА_2 з 1982 року зареєстрована та проживала по день смерті разом з сином ОСОБА_3 за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57.

Родинні відносини померлої ОСОБА_2 з ОСОБА_3 підтверджуються копією довідки про народження №671 від 12.05.2017.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто ОСОБА_3 в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, після померлої 20 жовтня 2005 року ОСОБА_2.

30 січня 2011 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 392507, виданого Токмацьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 06.07.2017.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №294/2017 після померлого 30 січня 2011 року ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

19 грудня 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 30 січня 2011 року ОСОБА_3, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2017 №1284/02-31.

Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

Відповідно до ст.392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Судом встановлено, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально.

Згідно з п.4 розділу «Спори про право власності та інші речові права» висновків Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, за І півріччя 2012 р., «за змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об'єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об'єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12)».

Відповідно до положень частини 3 статті 3 від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_2 правомірно набула право на домоволодіння за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, 57, яке в подальшому в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України успадкував ОСОБА_3

Відповідно до технічного паспорту спірний будинок був збудований в 1979 році.

Спадкодавець ОСОБА_3 з 1982 року і до дня смерті проживав у спірному будинку, що підтверджено матеріалами справи.

Зазначеними обставинами підтверджується інша обставина, а саме що спірний будинок був прийнятий в експлуатацію, адже він був придатний до проживання та в подальшому зареєстрований в сільській раді.

У 1979 році питання набуття права власності регулювались Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 №1540-VІ (далі - ЦК УРСР), Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року та іншими нормативними актами.

Згідно зі статтями 100, 101 ЦК УРСР, громадяни мали право мати в особистій власності один жилий будинок.

Абзацом 2 пункту 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року визначено, що не підлягали реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

За змістом зазначених норм права виникнення права власності на житлові будинки, розташовані в сільській місцевості, не підлягало реєстрації, а тому не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтями 1216-1218 ЦК визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Главою 25 ЦК передбачені підстави для припинення права власності. До зазначених підстав не належить припинення права власності у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У теперішній час оформити та отримати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку не можливо, оскільки у відповідності з ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, а також того, що позивач є таким, що прийняв спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, сам факт не отримання правовстановлюючих документів, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно отримано у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, будинок 57,набутий спадкодавцем правомірно, то позивач має право отримати його у власність в порядку спадкування за законом. Таким чином, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений будинок в порядку спадкування за законом після померлого 30 січня 2011 року ОСОБА_3.

Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 1261 ЦК України, ст.13, 95, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Балківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, будинок 57, після померлого 30 січня 2011 року ОСОБА_3.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 71772, Запорізька область, Токмацький район, село Світле, вулиця Ювілейна, будинок 92.

Відповідач: Балківська сільська рада, код в , місце знаходження: 71772, Запорізька область, Токмацький район, село Балкове, вулиця Миру, будинок 125.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорозької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://court.gov.ua/fair.

Рішення складено 28.11.2018.

Суддя: