ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/3145/17
Провадження № 22-ц/4820/323/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 3 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про витребування документів з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 7 серпня 2008 року між нею та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу права на майнові частки (паї), підтверджених свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Перше Травня» с. Капустин Старокостянтинівського району серії НОМЕР_1, виданого 09 липня 2001 року Капустинською сільською радою Старокостянтинівського району, відповідно до якого остання передала (продала), а вона купила право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Перше Травня» с. Капустин Старокостянтинівського району на загальну суму 1718 грн., що становить 0,42 відсотка від загальної вартості розпайованого майна вищевказаного підприємства.

В день підписання договору, вона оплатила майнову частку (пай). Сторонами договору було визначено, що право власності на майнові частки (паї) переходить до покупця з моменту підписання договору.

Оригінал свідоцтва про право власності на майновий пай та оригінал укладеного договору купівлі-продажу вона передала адвокату ОСОБА_7, який надавав їй правову допомогу. Натомість останній після розірвання договору про юридичне обслуговування, передав договір та майновий сертифікат в Старокостянтинівський РВ УМВС в Хмельницькій області. В подальшому договір та сертифікат був переданий ОСОБА_8, який повернув їх ОСОБА_6

Пізніше, ОСОБА_6 передала ОСОБА_4 належний їй екземпляр договору, але майновий сертифікат не повернула.

Згодом, позивач дізналась, що ОСОБА_6 відчужила право на спірну майнову частку ОСОБА_5 та передала йому майновий сертифікат.

Позивач вважає, що дані дії порушують її права та суперечать вимогам діючого законодавства.

У зв'язку з цим, ОСОБА_4 просила суд витребувати в ОСОБА_5 належне їй свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Перше травня» села Капустин Старокостянтинівського району серії НОМЕР_1, видане 9 липня 2011 року Капустинської сільською радою.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 3 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно пов'язує право на витребування майна з правом власності на дане майно.

ОСОБА_4 вказує на те, що має право на захист свого права володіння майном на підставі ст.396 ЦК України у спосіб визначений главою 29 ЦК України, в тому числі й шляхом витребування.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції проігнорував ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 травня 2014 року у справі № 683/2756/2013 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про витребування документів з чужого незаконного володіння, оскільки цим судовим рішенням встановлено, що адвокат ОСОБА_7 передав до Старокостянтинівського РВУМВС України у Хмельницькій області оригінали свідоцтв про право власності на майнову частку (пай) КСП «Перше травня», серед яких й свідоцтво ОСОБА_6, а також оригінали договорів про відчуження майнових прав на частку у майні КСП «Перше травня» на користь ОСОБА_4

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 7 серпня 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу майнової частки (паю) КСП «Перше Травня» с. Капустин Старокостянинівського району в розмірі 1718 грн. або 0,42 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, посвідчену свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_1 від 9 липня 2001 року (а. с. 9-10).

З приводу оформлення права власності на майновий пай та отримання відповідного свідоцтва до Капустинської сільської ради позивач не зверталася.

2 лютого 2011 року адвокатом позивача ОСОБА_7 до Старокостянтинівського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області було передано письмове повідомлення щодо поведінки ОСОБА_4 разом з оригіналами договорів купівлі-продажу та свідоцтвами про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі щодо ОСОБА_6 (а. с. 32 звор.).

07 листопада 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу майнового паю КСП «Перше Травня» с. Капустин вартістю 1718 грн. (а. с. 11).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не набула права власності на спірну майнову частку (пай).

З таким висновком апеляційний суд погоджується.

Так, відповідно до ст.ст. 16, 387 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 387 ЦК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, тому суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 396 ЦК особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна.

Речове право на чуже майно може виникати на підставі договору, закону, а також з інших підстав, встановлених законом.

Правомочність володіння визначається, як юридично забезпечена можливість здійснювати панування над річчю. Володіння є однією із складових правомочностей власника.

Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 (далі - Порядок), майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Згідно з абзацом шостим пункту 14 Порядку для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Таким чином, право власності на майновий пай посвідчується відповідним свідоцтвом, вирішення питання про видачу якого, перебуває в компетенції сільської, селищної або міської ради.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено права власності на майнову частку (пай), а тому відсутні підстави для витребування правовстановлюючого документа.

Позивачем не надано доказів щодо знаходження у ОСОБА_5 на даний час свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «Перше травня» ОСОБА_6

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання апелянта, що суд першої інстанції проігнорував ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 травня 2014 року у справі № 683/2756/2013 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про витребування документів з чужого незаконного володіння, в якій зазначено, що адвокат ОСОБА_7 передав до Старокостянтинівського РВУМВС України у Хмельницькій області оригінал свідоцтва про право власності на майнову частку (пай) КСП «Перше травня» ОСОБА_6, а також оригінал договору про відчуження майнових прав на частку у майні КСП «Перше травня» на користь ОСОБА_4, не може бути підставою для скасування рішення суду. Зазначена ухвала не підтверджує наявності у позивача права власності на майнову частку, не підтверджує знаходження у ОСОБА_5 спірного свідоцтва.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що позивач має право на захист свого права володіння майном на підставі ст.396 ЦК України у спосіб визначений главою 29 ЦК України, в тому числі й шляхом витребування.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору. Судом не заперечується право позивача на захист. Судом зазначено, що позивач не надала доказів, що її право порушується.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 3 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2018 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О.Янчук

О.І. Ярмолюк