Справа № 346/1845/18
Провадження № 2/346/1195/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді П'ятковського В.І.,

за участі секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що за час перебування у шлюбі із відповідачем у них народився син ОСОБА_3, 12 жовтня 2002 року.

29 жовтня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Син залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, від виконання своїх обов»язків щодо виховання дитини ухиляється, розвитком не цікавиться. Окрім їх спільного неповнолітнього сина інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб в нього не має. Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини та стягувати на утримання сина аліменти в сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Під час перебування справи в суді позивачка подала додаткову заяву про зменшення вказаних в позові вимог та відмовилася в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини і зменшила заявлену суму аліментів до 1 300 грн. Справу просила розглянути у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав відзив на позовну заяву, де заперечив посилання позивачки про те що жодної матеріальної допомоги не надає та не цікавиться розвитком дитини і вказав, що з часу припинення спільного проживання із дружиною постійно забезпечував дитину всім необхідним, спілкуватися вільно із ним не мав змоги оскільки позивачка своїми діями перешкоджала цьому, на даний час вирішується питання про встановлення йому визначених днів для зустрічі зі сином. За останній час в нього змінилося фінансове становище, тому можливості допомагати в такому розмірі як робив це раніше не має, розмір аліментів в сумі 1500 грн., що просить позивачка, вважає зависоким, оскільки постійного місця праці та регулярного заробітку не має, крім того у нього на утриманні є ще одна неповнолітня дитини. Надалі по мірі змоги буде забезпечувати сина всім необхідним, погодився сплачувати аліменти в розмірі зменшеному позивачкою в сумі 1300 грн..

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивачки про зменшення розміру аліментів та відзив відповідача, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народився син ОСОБА_3, 12 жовтня 2002 року, який після розірвання шлюбу залишився проживати із позивачкою та перебуває на її утриманні.

В силуст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно дост. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3ст. 181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я та матеріальне становище, як дитини так і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення .

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина проживає окремо від батька, відповідача по справі, і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1300 грн. і така сума влаштовує позивачку, то суд вважає, що саме таку суму і слід стягувати.

На підставі наведеного та ст.ст. 180-182,184,191 СК України, керуючись ст. 141, ч.2 ст. 247, ст.ст. 264, 265, 268, 354, п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, аліменти на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі однієї тисячі триста гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 20 квітня 2018 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору в дохід Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2018 року.

Суддя П'ятковський В. І.