КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи №759/3698/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/491/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

за участю:

представника відповідача ДП «Веймакс Україна» - Гаврилюк М.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Блюз», дочірнього підприємства «Веймакс Україна», ОСОБА_3, треті особи: товариства з обмеженою відповідальністю «Явір-житлобуд-2», Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Вищий адміністративний суд України, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та вселення,

за апеляційною скаргою дочірнього підприємства «Веймакс Україна»

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва ухвалену 25 червня 2018 року в приміщенні суду під головуванням судді Шереметьєвої Л.А., інформація щодо складання повного тексту судового рішенні відсутня,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Стиль-Блюз» та ДП «Веймакс Україна» звернулись до Солом'янського районного суду м. Києва із заявами про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу: на користь ТОВ «Стилю Блюз» у розмірі 74 862 грн 97 к. та на користь ДП «Веймакс Україна» у розмірі 155 744 грн 12 к.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року у задоволенні заяви представників відповідачів ТОВ « Стиль-Блюз» та ДП «Веймакс Україна» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням ДП «Веймакс Україна» подало апеляційну скаргу в якій просило скасувати у повному обсязі оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву ДП «Веймакс Україна» про відшкодування судових витрат в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

Посилається на те, що судове рішення суду першої інстанції необґрунтоване та незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин справи. При цьому зазначає, що від позивача неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду справи з різних необґрунтованих причин та підстав, також позивач декілька разів не з'являвся у судові засідання - такі дії позивача направлені на затягування розгляду справи та свідчать про явне зловживання своїми процесуальними правами, та після спливу більше двох років розгляду даної справи, позивач відмовився від своїх позовних вимог та просив закрити провадження у справі. Судом при розгляді заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу проігноровано вимоги процесуального законодавства, а саме норми ст. 142 ЦПК України, якою передбачено, що судові витрати відповідача у разі відмови від позову стягуються з позивача.

Представник відповідача ДП «Веймакс Україна» у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляли.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явились.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ДП «Веймакс Україна», з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судове рішення переглядається в частині відмови у задоволенні заяви ДП «Веймакс Україна» про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, тому в іншій частині апеляційним судом не переглядається.

Як вбачається з матеріалів та встановлено судом позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «Стиль-Блюз», ДП «Веймакс Україна», ОСОБА_3, в якому просив встановити факт зміни нумерації квартири АДРЕСА_1, зазначений в Акті прийому-передачі №47-МП від 3 листопада 2011 року на АДРЕСА_1; визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №НИ-1239 від 9 вересня 2014 року між ТОВ «Стиль Блюз» та ДП «Веймакс Україна», а також договір купівлі-продажу квартири від 15 жовтня 2015 року між ДП «Веймакс Україна» та ОСОБА_3, а також позивач просить вселити його у квартиру АДРЕСА_1.

4 червня 2018 року до Солом'янського районного суду м. Києва позивач подав заяву про відмову від позову, в якій вказував на те, що оскільки в кримінальному провадженні органами слідства з'ясовуються питання зміни ТОВ «Стиль-Блюз» нумерації квартири в спірному будинку АДРЕСА_2, що охоплює предмет спору і позивач є потерпілим в ньому, то вважає, що відсутні потреби в розгляді цивільного позову.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 4 червня 2018 року за клопотанням позивача з підстав визначених п.4 ст.255 ЦПК України, закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Стиль-Блюз», дочірнього підприємства «Веймакс Україна», ОСОБА_3, треті особи: ТОВ «Явір-житлобуд-2», Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Вищий адміністративний суд України, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та вселення.

1 липня 2016 року між адвокатським об'єднанням «Юскутум» та ДП «Веймакс-Україна» укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4.3 Додатку 1 до даного Договору оплата послуг виконавця здійснюється виходячи з погодинної базової ставки, яка становить суму в гривнях, яка еквівалентна 150 євро за курсом НБУ на день виставлення рахунку.

У своїй заяві ТОВ «Веймакс України» вказує, що кількість годин, фактично витрачених адвокатським об'єднанням в рамках надання правничої допомоги за даним Договором за період з 1 грудня 2016 року по 13 лютого 2017 року становить 18 годин 00 хвилин.

За надані послуги ДП «Веймакс Україна» було сплачено на користь АО «Юскутум» 2 700 євро, що за курсом на момент сплати становило 75 006 грн.

1 серпня 2017 року укладено договір про надання правової допомоги між ДП «Веймакс Україна» та адвокатом Гаврилюк М.В.

Відповідно до п. 4.3 Додатку 1 «Порядок виконання договору» до даного Договору оплата послуг виконавця здійснюється виходячи з погодинної базової ставки, яка становить суму в гривнях, яка еквівалентна 150 євро за курсом НБУ на день виставлення рахунку.

За період з 01 серпня 2017 року нею було надано послуг з правничої допомоги на суму 3 087, 50 доларів США, що за курсом НБУ становить 80 738 грн 12 к.

Отже, звертаючись із заявою про відшкодування (компенсацію) судових витрат (витрат відповідача на професійну правничу допомогу в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України) ДП «Веймакс Україна» вказував, що ним понесено судових витрат на суму 155 744 грн 12 к.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що підставою для стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в зв'язку з закриттям провадження в справі є зловживанням ним своїми процесуальними правами, а саме: неодноразовою неявкою в судові засідання та неодноразовими клопотаннями про відкладення розгляду справи з різних підстав; справа мала значний суспільний інтерес, високий рівень складності, так як потребувала спеціальних знань, в яких мав орієнтуватися адвокат.

Відмовляючи у задоволенні заяви ДП «Веймакс Україна» суд першої інстанції вважав, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов'язок відшкодувати понесені відповідачами витрати на правову допомогу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Згідно з ч.ч.3,5,6 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п'ятою цієї статті суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев'ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Отже, вивчивши ретельно матеріали справи та подані сторонами докази по справі апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви «Веймакс Україна» про відшкодування (компенсацію) судових витрат, оскільки доводи вказані як у заяві так і в апеляційній скарзі, які вказані на підтвердження вимог не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

Тому, апеляційна скарга ДП «Веймакс Україна» не підлягає задоволенню, а судове рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Веймакс Україна» - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 21 листопада 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: