Справа № 310/6886/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, зазначивши, що він є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1. У вищевказаній квартирі крім нього зареєстровані щей ого дружина - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_2 Вказав, що 01.08.2014 року відповідач виїхав за межі України і з цього часу в спірній квартирі не проживає. Реєстрація відповідача заважає йому в повній мірі користуватися своєю власністю, оскільки він вимущений нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та не може оформити субсидію. Просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував протии розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав.

Представник виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.12.2009 року. витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічного паспорту (а.с. 4-6) квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1

Згідно повідомлення відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с. 14) ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги ОСОБА_1, тому за ч. 1 ст. 82 ЦПК України не проживання за вищевказаною адресою більше року не підлягає доказуванню.

Крім того не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, більше року підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

За таких обставин ОСОБА_2 слід вважати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 82, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, 150 ЖК УРСР та ст. 15, 16, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1), третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області (місцезнаходження: Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, буд. 2) про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 26 листопада 2018 року.

Суддя