Постанова

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 760/17523/15-ц

провадження № 61-12560св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року у складі судді Лазаренко В. В. та рішення апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2017 року у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Вербової І. М., Шахової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов мотивовано тим, що 22 вересня 2014 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Українська страхова група» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ-7102122 та договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № 97-2809-14-00119, предметом яких є страхування цивільно-правової відповідальності особи під час експлуатації транспортного засобу марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1.

06 лютого 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 03 березня 2015 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з звітом від 22 червня 2015 року № 1718/1, складеним фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_5» вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06 лютого 2015 року, становить 70 597,99 грн.

Посилаючись на те, що ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі заяви ОСОБА_1 та наданих останнім документів здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 70 097,99 грн станції технічного обслуговування для ремонту автомобіля «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, товариство просило суд зобов'язати ОСОБА_1 передати ПАТ «СК «Українська страхова група» пошкоджені деталі, вузли, агрегати транспортного засобу «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, які підлягали заміні під час здійснення відновлюваного ремонту автомобіля з підстав, передбачених статтями 1212, 1213 ЦК України, а також посилалося на пункт 9 постанови Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди».

Заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 передати ПАТ «СК «Українська страхова група» пошкоджені деталі, вузли, агрегати транспортного засобу «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, які підлягають заміні під час здійснення відновлюваного ремонту автомобіля.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» судовий збір у розмірі 1 218,00 грн.

Додатковим рішенням від 18 листопада 2016 року зобов'язано ОСОБА_1 передати ПАТ «СК «Українська страхова група» пошкоджені деталі, вузли, агрегати транспортного засобу «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, які підлягали заміні під час здійснення відновлюваного ремонту автомобіля, а саме :

бампер задній (код 2581; номер запчастини: GSIN50221F8N); рефлектор правий бампера заднього (код 2614; номер запчастини: BN8P515MOC); кронштейн бампера заднього (код 2640; номер запчастини: GS1D50260A); датчик задній внутрішній правий системи паркування (код 2678, номер запчастини: GS1D67UС1А12); задня панель в зборі (код 2711 номер запчастини: GS1D70750A); кришка задня (код 2931 , номер запчастини: GSYD526XC); замок кришки задньої (код 2977, номер запчастини: BNY15682XA); напис виробника (код 3013, номер запчастини: GS1D51710); напис типу (код 3017, номер запчастини: GS1D51721); емблема кришки задньої (код 3020; номер запчастини: GS1D51730); ліхтар задній зовнішній правий в зборі ( код 3282; номер запчастини: SDK151150E); водостік задній правий внутрішній (код 4288; номер запчастини: GS1D70440A); облицювання запасного колеса (код 4979; номер запчастини: GS1D688MXA); облицювання зовнішньої панелі ( код 4985; номер запчастини: GS1D6889XD.

Заочне рішення районного суду мотивовано тим, що оскільки ПАТ «СК «Українська страхова група» перерахувала на розрахунковий рахунок станції технічного обслуговування вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, тому страхова компанія набула право одержати від ОСОБА_1 пошкоджені деталі, вузли, агрегати транспортного засобу, які підлягають заміні від час ремонту. Як на підставу для задоволення позову, суд першої інстанції послався на положення статей 1212, 1213 ЦК України.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2017 року заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення посилання на статті 1212, 1213 ЦК України. В іншій частині рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що право на отримання пошкоджених деталей виникло у позивача, у зв'язку з виконанням умов договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договору обов'язкового страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто на підставі договірного зобов'язання, а не деліктного зобов'язання.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу в якій просив скасувати заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2017 року, ухвалити у праві нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди розглядаючи спір, неправильно застосували норми матеріального права, дійшли помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову ПрАТ «СК «Українська страхова група».

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним нормам процесуального права судові рішення не відповідають.

Суди встановили, що 22 вересня 2014 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Українська страхова група» був укладений договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-2809-14-00119 та договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7102122, предметом яких є страхування цивільно-правової відповідальності особи під час експлуатації транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1.

06 лютого 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 03 березня 2015 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

07 травня 2015 року ПАТ «CK «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 49 500,00 грн та 4 189,90 грн на розрахунковий рахунок станції технічного обслуговування, отримувач товариство з обмеженою відповідальністю «ВіДі-Скай» (далі - ТОВ «ВіДі-Скай»).

Згідно із звітом від 22 червня 2015 року № 1718/1, складеним фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_5» вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06 лютого 2015 року становить 70 597,99 грн.

23 червня 2015 року ПАТ «CK «Українська страхова група» перерахувала на розрахунковий рахунок ТОВ «ВіДі-Скай» суму у розмірі 15 408,09 грн.

21 серпня 2015 року в порядку досудового врегулювання спору позивач повторно звернувся до ОСОБА_1 про повернення пошкоджених деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу, які були замінені під час ремонту автомобіля марки«Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, однак ці вимоги не були задоволені.

Посилаючись на те, що ПАТ «СК «Українська страхова група», виконуючи умови договорів страхування (добровільного та обов'язкового), які були укладені з ОСОБА_3, здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 70 097,99 грн станції технічного обслуговування для ремонту автомобіля «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, просило суд на підставі частини першої статті 1192, статей 1212, 1213 ЦК України, зобов'язати ОСОБА_1 передати на користь страхової компанії пошкоджені деталі, вузли, агрегати автомобіля марки «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, які підлягали заміні під час здійснення ремонту.

Апеляційний суд, змінюючи заочне рішення районного суду та виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на положення статей 1212, 1213 ЦК України не звернув уваги на таке.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ «СК «Українська страхова група» як на підставу свої вимог посилалося на те, що страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 70 097,99 грн, яку перерахувала на розрахунковий рахунок станції технічного обслуговування для ремонту автомобіля «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, а тому з підстав передбачених статтями 1212, 1213 ЦК України, а також з посиланням на пункт 9 постанови Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», товариство просило суд зобов'язати ОСОБА_1 передати ПАТ «СК «Українська страхова група» пошкоджені деталі, вузли, агрегати автомобіля «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, які підлягали заміні під час здійснення відновлюваного ремонту автомобіля.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції яким позов задоволено та виключаючи з мотивувальної частини рішення посилання на положення статей 1212, 1213 ЦК України, не встановив які права позивача порушені відповідачем і на підставі яких норм матеріального права вони підлягають захисту.

Положення частини першої статті 1192 ЦК України, на яку послався апеляційний суд, як на підставу для задоволення позову та відповідно до якої, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, не регулюють правовідносини, що склалися між сторонами (страховиком та потерпілою стороною). Вищезазначена норма матеріального права не може бути застосована як підстава для задоволення позову ПрАТ «СК «Українська страхова група».

Крім того, мотивуючи своє рішення, апеляційний суд послався на роз'яснення викладені у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», в яких зазначено, що суд, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, має одночасно обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Однак, суд не вирішував питання про стягнення на користь потерпілого - ОСОБА_1 компенсацію вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність. Належний ОСОБА_1 автомобіль марки «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2, було відремонтовано, ОСОБА_1 не визнавав належний йому автомобіль фізично знищеним, судом не встановлено, що розмір страхового відшкодування відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а ПрАТ «СК «Українська страхова група» не є особою, відповідальною за шкоду.

Таким чином у суду апеляційної інстанції не було підстав керуватися вказаним роз'ясненнями при вирішення спору.

Не можна також погодитись із заочним рішення суду першої інстанції, оскільки задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «СК «Українська страхова група» з підстав передбачених статтею 1212, 1213 ЦК України, суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, неправильно встановив суб'єктивний склад учасників правовідносин. ПрАТ «СК «Українська страхова група» не є власником майна, яке вона просить зобов'язати повернути ОСОБА_1 як безпідставно набуте.

Заочне рішення суду першої інстанції в частині, яка не змінена судом апеляційної інстанції, та рішення апеляційного суду не відповідають закону, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими. Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення, невизнання або оспорювання прав чи інтересів позивача відповідачем ОСОБА_1

Відповідно до частини першої, третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки судами попередніх інстанцій неправильно застосовано закон, судові рішення відповідно до положень статті 412 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення в цивільній справі» у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Керуючись статтями 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило