Справа № 152/915/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 вересня 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом першого заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Шаргородської районної ради, Шаргородської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,

у с т а н о в и в :

25 червня 2018 року перший заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах держави в особі Шаргородської районної ради Вінницької області, Шаргородської центральної районної лікарні із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

У обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року у кримінальному провадженні №152/10/18 відповідача було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

У результаті вчинення злочину ОСОБА_1, потерпіла ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження. У звязку з цим ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Шаргородської ЦРЛ з 16 листопада 2017 року по 22 листопада 2017 року.

Прокурор просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Шаргородської районної ради Вінницької області, Шаргородської центральної районної лікарні 513,84 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Ухвалою суду від 19 липня 2018 року провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду на 27 вересня 2018 року (а.с. 19).

Відповідач відзив на позовну заяву на пропозицію суду не подала.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини, дослідивши докази, керуючись принципами законності та обґрунтованості, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 152/10/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вирок набрав законної сили 29 травня 2018 року (а.с. 3-5).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком встановлено, що 13 листопада 2017 року біля 17 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області по вул. Садовій, де у неї виникла словесна суперечка із ОСОБА_3, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_3 один удар кулаком руки в голову, після чого нанесла удар ногою по нижній частині ніг ОСОБА_3, в результаті чого остання впала на землю. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_1 зігнулась над ОСОБА_3 і спричинила останній декілька ударів двома руками в голову. Намагаючись уникнути побиття, ОСОБА_3 лягла обличчям донизу і прикрила голову руками. ОСОБА_1 сіла на спину ОСОБА_3 і продовжила наносити удари кулаками обох рук в голову, спричинивши біля десяти ударів. На крик ОСОБА_3 підійшов ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які намагались припинити бійку. З цією метою ОСОБА_4 підняв ОСОБА_1 із ОСОБА_3 В цей момент ОСОБА_1 нанесла удар правою ногою у ліву частину голови ОСОБА_3

В результаті нанесених ударів ОСОБА_3 спричинено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синці на чолі та лівій висковій ділянці, на чолі справа, в ділянці нижньої щелепи справа, на тилі лівої кисті, множинні синці на обох гомілках та стегнах. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють за собою короткочасний розлад здоровя.

У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпіла ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні у Шаргородській ЦРЛ з 16 листопада 2017 року по 22 листопада 2017 року.

Згідно листа Шаргородської ЦРЛ № 1021 від 07 червня 2018 року вартість перебування ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 16 листопада 2018 року по 22 листопада 2018 року становить 513,84 грн. (а.с. 7).

Під час розгляду справи в суді цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не подавався і не вирішувався.

Відповідно до вимог частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Установленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування шкоди і регулюються статтею 121 Конституції України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України.

Статтею 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у випадкам, визначених законом.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Шаргородська ЦРЛ є спільною комунальною власністю територіальних громад Шаргородського району, фінансується за рахунок районного бюджету, в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_3 не зверталася, відповідно не відшкодування витрат на лікування особи потерпілої від кримінального правопорушення, зачіпає інтереси держави, тому за змістом ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у цьому цивільно-правому спорі наявні підстави для представництва прокурором в суді держави в особі Шаргородської ЦРЛ.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

При цьому, відповідно до п. 6 Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 7 липня 1995 року № 11 відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний звязок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Таким чином, закон, у вказаних правовідносинах, ставить можливість стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого від злочину в залежність від наявності вини відповідача.

При розгляді цього цивільно-правового спору судом встановлено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: дії ОСОБА_1 були неправомірними, між її діями та перебуванням потерпілої на стаціонарному лікуванні є безпосередній причинний звязок і вина відповідача, що є підставою для цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1

Згідно частини 1 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Частиною 3 ст. 1206 ЦК України встановлено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Позивач надав суду належні та допустимі докази для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_3 такі як: копію вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року (а.с. 3-5); лист Шаргородської ЦРЛ № 1021 від 07 червня 2018 року (а.с. 7); Статут Шаргородської ЦРЛ (а.с. 9-13).

Суд визнає достовірність цих доказів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать матеріалам справи, узгоджуються між собою і не викликають сумніву у суду.

Беручи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», із відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 1762 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області, вул. Коцюбинського, 6, на користь держави в особі Шаргородської районної ради Вінницької області, Шаргородської центральної районної лікарні в рахунок відшкодування витрат Шаргородської центральної районної лікарні на стаціонарне лікування ОСОБА_3, потерпілої від злочину (МФО 802015, ГУ ДКСУ у Вінницькій області р/р 6816, інд. код 33868196) кошти в розмірі 513 (пятсот тринадцять) гривень 84 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області, вул. Коцюбинського, 6, судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя І.В. Войнаровський