КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 760/12211/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Українець В.В.

22 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК Українив м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Солом'янського району міста Києва, Комунального підприємства «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Солом'янського району міста Києва, КП «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві ДА та просила зобов'язати відповідачів: здійснити перерахунок плати за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території, а також послуг з централізованого опалення, постачання гарячої і холодної води та водовідведення; надати позивачам довідку з помісячним перерахунком нарахувань та оплат та про відсутність заборгованості.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати ухвалу суду та постановити нову про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилаються на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення прав позивачів на справедливий судовий розгляд. Зазначають, що позивачі, які звертаються до суду із позовами, що пов'язані із захистом їх прав, звільняються від оплати судового збору. Вказують, що норми ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір» і мають перевагу в застосуванні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3556/2018
Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позивачам позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали суду від 14 липня 2017 року в частині сплати судового збору позивачі не виконали.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Солом'янського району міста Києва, КП «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві ДА та просили зобов'язати відповідачів: здійснити перерахунок плати за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території, а також послуг з централізованого опалення, постачання гарячої і холодної води та водовідведення; надати позивачам довідку з помісячним перерахунком нарахувань та оплат та про відсутність заборгованості (а. с. 1-3).

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору в належному розмірі та не додано до позовної заяви її копії та всіх документів, що додаються до неї відповідно до кількості відповідачів (а. с. 9-10).

Зазначену ухвалу позивачі отримали 13.09.2018 відповідно до зворотного поштового повідомлення (а. с. 13-14). 20.09.2018 на усунення недоліків ухвали суду позивачі подали заяву, до якої додали дві копії позовної заяви для відповідачів та зазначили, що вони як споживачі звільняються від сплати судового збору (а. с. 17-18).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, при залишенні позову без руху, позивачу надається десять днів для усунення недоліків з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що позивач у встановлені законодавством строки надав до суду заяву на усунення недоліків позовної заяви, висновки суду першої інстанції щодо визнання позовної заяви неподаною, колегія вважає неправильними.

Щодо вимоги суду першої інстанції про необхідність сплати позивачами судового збору за подання позовної заяви, оскільки Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який регулює питання сплати судового збору, тому Закон України «Про захист прав споживачів», ст. 22 якого передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору, до цих правовідносин не застосовується, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Солом'янського району міста Києва, КП «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві ДА та просили зобов'язати відповідачів: здійснити перерахунок плати за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території, а також послуг з централізованого опалення, постачання гарячої і холодної води та водовідведення; надати позивачам довідку з помісячним перерахунком нарахувань та оплат та про відсутність заборгованості.

Тобто, звернулися до суду за захистом своїх прав, як споживачів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В.Шахова