КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/239/2018 Головуючий суддя: Іванова І.В.
№ апеляційного провадження: 2-к/824/31/2018
УХВАЛА

23 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Іванова І.В., розглянувши заяву адвоката та представника Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) про вжиття заходів забезпечення позову у справі за заявою адвоката та представника Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19 вересня 2018 року у справі № V 2017/176 ухваленого у складі: арбітрів пана Бу X. Нільссона (головуючий), пані Доміцилли Безо та пані Сви Калніної, у справі за позовом Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) до Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат», Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу»

встановив:

20листопада 2018 року адвоката та представника Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19 вересня 2018 року у відповідності до вимог ч. 3 ст. 475 ЦПК України.

23 листопада 2018 року ухвалою Київського апеляційного суду відкрито провадження у даній справі та запропоновано боржнику подати можливі заперечення.

Одночасно із вищевказаною заявою, адвоката та представника Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що 19 вересня 2018 рокуміжнародним комерційним арбітражем винесено остаточне рішення за позовом Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) (далі- Стягувач) до Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» ( далі - Боржник 1), Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу» ( далі - Боржник 2) про стягнення коштів у звязку із невиконанням Договору поставки та Договору поруки від 17 вересня 2014 року.

Вказаним рішенням визнано Боржника-1 та Боржника-2 солідарними боржниками та стягнуто з них на користь Стягувача суму в розмірі 43 644 115,09 доларів США (сорок три мільйони шістсот сорок чотири тисячі сто п'ятнадцять доларів США і 09 центів); стягнуто з Боржника-2 на користь Стягувача відсотки на суму 43 644 115,09 доларів США в розмірі 3 відсотки (три відсотки) річних за період починаючи з 1 вересня 2017 року до дати фактичної оплати; стягнуто з Боржника-2 на користь Стягувача неустойку в розмірі 3 025 792,69 доларів США (три мільйони двадцять п'ять тисяч сімсот дев'яносто два долари США і 69 центів); стягнути з Боржника-1 на користь Стягувача суму в розмірі 96 000 доларів США (дев'яносто шість тисяч доларів США) плюс відсотки за ставкою на 8 відсоткових пунктів вищою, ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останнього у зв'язку з цією справою за період з 19 вересня 2018 року до дати фактичної оплати; стягнути з Боржника-2 на користь Стягувача суму в розмірі 64 000 доларів США (шістдесят чотири тисячі доларів США) плюс відсотки за ставкою на 8 відсоткових пунктів вищою, ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останнього у зв'язку з цією справою за період з 19 вересня 2018 року до дати фактичної оплати.

Адвокат та представник Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore)зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення, а тому просить суд накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно та грошові кошти Боржника 1 та Боржника 2, в межах сум, що підлягають стягненню відповідно до рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19 вересня 2018 року у справі № V 2017/176.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 477 ЦПК України, суд за заявою особи, яка подає заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такої заяви, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у разі надання дозволу на його виконання.

Розгляд питання про вжиття передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову здійснюється відповідно до глави 10 розділу I цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Статтею 149 ЦПК України, встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України встановлено, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п.п.3-7 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З викладеного вбачається, що відомості про те, на яке саме майно та вартість майна, на яке накладається арешт, та чи є зазначена вартість співмірною із заявленими позивачем вимогами є необхідними для забезпечення позову.

Разом з тим, подаючи заяву про забезпечення позову, представник заявника просив накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, які обліковуються на рахунках боржників, не зазначивши при цьому, на яке конкретне майно, необхідно накласти арешт, надавши лише інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, на яких розрахункових рахунках та в якій фінансовій (банківській) установі перебувають грошові кошти.

Відсутність даних щодо вартості майна позбавляє суд можливості з'ясувати питання співмірності забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а також виключити можливість порушення прав та інтересів інших осіб.

Оскільки подана заява не містить обґрунтованих посилань та відомостей щодо майна відповідача, на яке необхідно накласти арешт, а матеріали заяви - відповідних доказів та заявником не в достатній мірі обґрунтовано необхідність вжиття заходів, невмотивовано, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Одночасно роз'яснюю, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення, заявник не позбавлений можливості повторно заявити аналогічне клопотання.

Керуючись ст. 477 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката та представника Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) про вжиття заходів забезпечення позову у справі за заявою адвоката та представника Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19 вересня 2018 року у справі № V 2017/176 ухваленого у складі: арбітрів пана Бу X. Нільссона (головуючий), пані Доміцилли Безо та пані Сви Калніної, у справі за позовом Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) до Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат», Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду через Київський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 23 листопада 2018 року.

Суддя І.В. Іванова