Ухвала

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 812/9237/12

провадження № 61-43270ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2014 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 листопада 2018 року звернулася через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2014 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 17 травня 2018 року. Повний текст постанови складено 23 травня 2018 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 07 листопада 2018 року. Тобто з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 22 червня 2018 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

ОСОБА_1 у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, просить поновити строк на касаційне оскарження. Стосовно підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказує, що: не була присутня при розгляді справи ні у суді першої, ні у суді апеляційної інстанції; про наявність судового рішення дізналася випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень у вересні 2018 року; оскаржені рішення та постанову нею було отримано 08 жовтня 2018 року. На підтвердження указаних обставин надає заяву, адресовану до Комунарського районного суду м. Запоріжжя про видачу оскаржених копій рішень з відміткою суду про отримання заяви 19 вересня 2018 року.

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення (конверт, супровідний лист щодо направлення судом копії рішення, довідка суду, тощо). ОСОБА_1 не обґрунтовує, чому, ознайомившись із оскарженими судовими рішеннями з Єдиного державного реєстру судових рішень у вересні 2018 року, звернулась із касаційною скаргою лише у листопаді 2018 року. Окрім цього, самостійне зазначення кульковою ручкою на власному екземплярі заяви, адресованої до суду першої інстанції, про отримання копій оскаржених рішень 08 жовтня 2018 року не може бути належним доказом отримання їх отримання у цей день.

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Окрім цього, пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено прізвище, ім'я та по батькові особи, яка подає касаційну скаргу.

Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, зокрема, копії оскарженої постанови апеляційного суду, відповідачем у справі є ОСОБА_1. Однак касаційну скаргу подає ОСОБА_1. Ураховуючи викладене, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно усунути указані суперечності та для уточнення правильного імені надати відомості щодо її правильного прізвища або відповідну ухвалу суду про виправлення описки у судовому рішенні.

Також, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день пред'явлення позову - 2012 рік) за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У частині четвертій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 6 438,00грн (1 073,00 грн * 3 * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2014 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат