ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/192/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Колесника О.М.,

при секретарі Заболотній Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в порядку ст. 447 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського І.В., заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, мотивуючи свої вимоги тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Жаботинським І.В. безпідставно винесено постанову від 07.06.2018 року про накладення арешту на майно, яке на думку виконавця, належить ОСОБА_2, а саме - ? частину квартири АДРЕСА_1, проте згідно правовстановлюючих документів, останнє належить на праві власності ОСОБА_4, а тому виконавець не вправі був накладати арешт на майно, яке не належить боржнику - ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, виданого 08.11.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3 228 грн. 54 коп. судового збору.

Вважає винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови є прямим порушенням ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме накладено арешт та описано нерухоме майно боржника, яке за ним не зареєстроване, а тому не належить боржнику.

В судове засідання скаржник, приватний виконавець та третя особа ОСОБА_4 не прибули, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду скарги.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6, діючий на підставі довіреності від 14 листопада 2017 року, скаргу не визнав та просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на відсутність порушених прав скаржника в ході проведення виконавчих дій.

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності не з"явившихся учасників процесу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦК України).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Жаботинським І.В. на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 07.06.2018 року про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2, а саме - ? частину квартири АДРЕСА_1 в межах виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, виданого 08.11.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3 228,54 грн. судового збору.

Підставою для накладення вказаного арешту слугувала те, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року, яка набула чинності, задоволено подання приватного виконавця Жаботинського І.В. і визначено частку боржника ОСОБА_2 в розмірі ? частини у спільному майні подружжя - квартирі АДРЕСА_1., яка належить на праві власності ОСОБА_4 Цією ж ухвалою накладено арешт на вказане майно.

Відповідно, судом визначені частки майна подружжя у спільній сумісній власності.

Відтак вважати, що державним виконавцем у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» (безпідставно) винесена оскаржувана постанова, немає.

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії/бездіяльність приватного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеним та безпідставним.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій приватного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Будь-які докази, які вказували б на порушення приватним виконавцем чинного законодавства прав стягувача як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення 452 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За таких підстав з ОСОБА_2 на користь держави підлягають стягненню 352 грн. 40 коп. - судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 450, 451, 452 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40 коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцять днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: