Справа № 296/8501/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.

секретаря Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №327 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Житомирська районна рада Житомирської області про поновлення на роботі та оплату часу вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Житомирська районна рада Житомирської області про поновлення на роботі та оплату часу вимушеного прогулу.

В обгрунтування позову позивач вказала, що працювала на посаді відповідального секретаря редакції газети «Приміське життя» Житомирської районної ради з 01.12.2011 року, у її функції входило виконання творчої, технічної та допоміжної роботи: працювала у якості відповідального секретаря, кореспондента, займалася редагуванням та коректурою у процесі підготовки матеріалів до друку, а також розміщенням матеріалів газети на інтернет-сайті видання.

Наказом №37 від 13.10.2017 р. її звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Своє звільнення вважає незаконним, оскільки відповідно до частини 3 ст. 36 Кодексу законів про працю України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

У судове засідання позивачка не зявилася, просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі (а.с. 35).

Представники відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду (а.с. 25).

Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання розгляд справи у її відсутність, поклалась на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працювала на посаді відповідального секретаря редакції газети «Приміське життя» Житомирської районної ради з 01.12.2011 року, у її функції входило виконання творчої, технічної та допоміжної роботи: працювала у якості відповідального секретаря, кореспондента, займалася редагуванням та коректурою у процесі підготовки матеріалів до друку, а також розміщенням матеріалів газети на інтернет-сайті видання.

Наказом №37 від 13.10.2017 р. позивачку звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (проведення скорочення чисельності чи штату працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства).

Встановлено, що Комунальне підприємство «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської районної ради реорганізується відповідно до Закону України «Про реформування державних та комунальних друкованих засобів масової інформації» шляхом перетворення редакції членами її трудового колективу в інший суб'єкт господарювання. Згідно із п. 1 ст. 4 Закону, рішення про реформування друкованого засобу масової інформації та редакції приймається їх засновниками (співзасновниками) за участю трудового колективу.

На зборах трудового колективу 11.05.2017 р. за участю всіх працівників було прийняте рішення створити після реорганізації шляхом перетворення суб'єкт господарювання - товариство з обмеженою відповідальністю, засновниками якого виступатимуть фізичні особи - члени трудового колективу.

На сесії Житомирської районної ради 16.05.2017 р. було прийняте рішення №371 «Припинити Комунальне підприємство «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської районної ради, , в результаті реорганізації шляхом перетворення редакції членами її трудового колективу у суб'єкт господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю із збереженням назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості друкованого засобу масової інформації, засновниками якого виступатимуть фізичні особи - члени трудового колективу».

Функції голови комісії з реорганізації цим же рішенням були покладені на в. о. головного редактора газети «Приміське життя» ОСОБА_2

Протоколом загальних зборів колективу від 31.03.2016 р. було ухвалено «Взяти участь у реформуванні друкованого засобу масової інформації газети «Приміське життя»...», «...з перетворенням редакції членами її трудового колективу у суб'єкт господарювання зі збереженням назви, цільового призначення і тематичної спрямованості друкованого засобу масової інформації».

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд, виходить із такого.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений уст. 5-1 КЗпП України правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ч. 1ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При вивільненні працівників, у звязку із змінами в організації виробництва і праці в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, що підлягають скороченню. І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у ч. 2 ст. 42 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ч.1ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Працівник вважається звільненим з роботи без законних підстав тоді, коли не доведено наявності обставин, за якими його звільнено, або коли не доведено вчинення ним дій, за які його звільнено, або коли за такі дії закон не передбачає можливості звільнення. Якщо власник або уповноважений ним орган порушив чинні правила щодо звільнення працівника з роботи, він підлягає поновленню на роботі. Особливо це стосується випадків, коли йдеться про звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Суд має перевірити, чи дотримано порядок звільнення працівника з мотивів, які послужили підставою для розірвання трудового договору, викладених власником або уповноваженим ним органом у наказі про звільнення.

Як вбачається з наказу № 37 від 13.10.2017 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у звязку зі скороченням чисельності штату працівників підприємства згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам розяснено, що розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно із ч. 3ст. 49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу не пропонувалась інша посада на підприємстві.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП, звільнення з підстав, зазначених у п. 1ст. 40 КЗпП допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У відповідності до ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Як встановлено судом, позивачку не було попереджено про наступне вивільнення за два місяці, не було запропоновано інша посада, не був складений і затверджений штатний розпис..

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на ці обставини суд вважає, що наказ №37 від 13.10.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади відповідального секретаря редакції газети «Присіьке Життя» відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України з 17.10.2017 року незаконним. З метою відновлення законності та поновлення порушених прав належить визнати незаконним та скасувати цей наказ в частині звільнення позивача, а також поновити позивача на роботі.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (ч. 5 ст. 235 КЗпП України).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз. 3 п. 32 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні календарні місяці роботи.

Таким чином позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору за ставкою судового збору передбаченої Законом України «Про судовий збір» в сумі та 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.7,10,76,81,133,141,244,245,ч.6 ст.259,263-265,268,354 ЦПК України, ст.43 Конституції України, ст.ст.70,94,97,106,107,233,237-1 КЗпП України, ст.ст.21,30 Закону України "Про оплату праці", ст.ст.16,23 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Житомирська районна рада Житомирської області про поновлення на роботі та оплату часу вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати звільнення ОСОБА_1 з посади відповідального секретаря Комунального підприємства «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської районної ради на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України незаконним.

Скасувати наказ №37 від 13.10.2017 р. про звільнення відповідального секретаря Комунального підприємства «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської районної ради ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді відповідального секретаря в Комунальному підприємстві «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської районної ради або в підприємстві-правонаступнику.

Стягнути з Комунального підприємства «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської районної ради або з підприємства-правонаступника на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 18.10.2017 по 05.04.2018 рік.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді відповідального секретаря в Комунальному підприємстві «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської районної ради або в підприємстві-правонаступнику та в частині стягнення з Комунальному підприємстві «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської районної ради або в підприємстві-правонаступнику на користь ОСОБА_1 втраченого заробітку за час вимушеного прогулу за період з 18.10.2017 по 05.04.2018 рік, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Комунального підприємства «Редакція газети «Приміське життя» Житомирської районної ради на користь держави державне мито в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Cуддя Р. А. Галасюк