ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1522/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

26 листопада 2018 року м.Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Кругової С.С.,

розглядаючи заяву ОСОБА_3про розгляд справи з повідомленням учасників справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Московського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2018 року у складі головуючого судді Погасій О.Ф. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду 24 жовтня 2018 року представник ОСОБА_4 засобами поштового зв'язку подала апеляційну скаргу разом із клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження та проведенням судового засідання.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року справу призначено справу до апеляційного розгляду у порядку, передбаченому ч.2 ст.369 ЦПК України, в приміщенні Харківського апеляційного суду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

21 листопада 2018 року від ОСОБА_3 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу та клопотання про розгляд справи за участю сторін, про дослідження матеріалів справи.

На обгрунтування клопотання зазначила, що позивач не зазначив якого саме виду кредитна картка («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Сontract», «Універсальна Gold») перебувала у її користуванні, не надав доказів отримання нею будь-якої картки. Представнику банку були поставлені ці питання, проте представник інформацію не надав, у судові засідання не з'являвся. Твердження позивача про те, що нею отримано за кредитним договором від 15 квітня 2011 року 4 кредитні картки не відповідає дійсності.

Зазначає, що користувалась послугами банку, у неї була картка «Голд», пенсійна платіжна картка також була і кредитна картка «Універсальна», проте заборгованість з 2015 року у неї відсутня. Належних та допустимих доказів із відомостями про те хто саме є власником чотирьох карток, матеріали справи не містять.

Вважає, що позивач не зміг надати обгрунтування яким чином на тіло кредиту у розмірі 49,80 грн. було нараховано 8310,77 грн в якості відсотків та 13585,41 у якості пені. Справа має принципове значення, вважає, що надані нею особисто в судовому засіданні пояснення та представника банку є важливим фактором для прийняття обгрунтованого рішення по справі.

Щодо дослідження матеріалів справи зазначила, що позивачем до справи долучено ряд документів, які не завірені жодною посадовою особою ПАТ КБ «Приватбанк» та не підписані. Просила дослідити у судовому засіданні матеріали справи № 643/16019/17.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи клопотання вважає, що клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи за участю сторін та про дослідження матеріалів справи необхідно залишити без задоволення.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

У ст.274 ЦПК України наведені наступні ознаки справ, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження :

1) малозначні справи;

2) що виникають з трудових відносин;

3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини

Згідно частини 5 ст. 274 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічної характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Ахеп V. Gегшапу», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Valera Assalino contre le Рortugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільним, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливу складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Однак у даному випадку перед апеляційним судом не поставлено питання про дослідження нових доказів, що могло би викликати необхідність усних слухань. Доводи скарги за своїм змістом є переоцінкою наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1,3 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених ст. 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в ч.1 цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Оскільки статтею 7 Закону України № 2246-19 від 07 грудня 2017 року «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року встановлений у розмірі 1762 гривень, а ціна заявленого ПАТ КБ «Приватбанк» позову складає 23543 грн. 28 коп., сума якої є меншою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд на підставі частини 3 статті 369 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи.

З огляду на незначний розмір позовних вимог про стягнення заборгованості за договором кредиту, категорію та складність справи, незначного суспільного інтересу цієї справи, слід вважати цю справу малозначною.

Враховуючи вищевикладене, ціну позову, у суду апеляційної інстанції немає підстав для вислуховування пояснень учасників справи в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розгляд апеляційної скарги в даній справі слід проводити без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, а тому у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю учасників справи - слід відмовити.

З доводів клопотання про розгляд справи з викликом учасників справи не вбачається необхідності досліджувати нові докази, відповідач посилається на те, що письмові докази у вигляді копії документів належним чином не посвідчені і були надані до суду з порушенням встановленого судом строку. Тому, відповідно до ч.ч. 8,10 ст.83, ч.ч.2,4-6 ст.95 ЦПК України до розгляду судом не повинні прийматися. У зв'язку з цим, немає потреби усних слухань справи. У даному випадку, з огляду на доводи апеляційної скарги, вони стосуються лише питань права та переоцінки наявних доказів. З цього приводу ОСОБА_3 надала свій письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Аналізуючи наведені норми процесуального права, виходячи з справи, судова колегія вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи з повідомленням учасників справи, слід відмовити, оскільки відсутні підстави, та клопотання є необгрунтоване, поставлені питання мають правовий характер і не пов'язані з переоцінкою доказів.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Керуючись ст.ст.274, 277, 258, 260, 368, 369 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи з повідомленням учасників справи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддями, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

С.С.Кругова.