ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________
Провадження №2/756/6147/18
УХВАЛА

23 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В. Диба,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна подружжя, однак, в порушення вимог ст.175 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі, а саме:

- позивачем не в повній мірі сплачено судовий збір за пред'явлення позовних вимог немайнового характеру;

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у чинній редакції визначено, що за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції про його сплату.

Як убачається з позовної заяви, позивачем заявлено одну немайнового характеру (вимога встановити факт проживання однією сім'єю), за яку позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн. Разом з тим матеріали справи містять неналежним чином завірений дублікат квитанції на суму 352,40 грн., що не дає змоги дійти висновку про належну сплату позивачем суми судового збору за заявлену немайнову вимогу.

Таким чином, позивачу слід надати доказ про сплату ним судового збору в розмірі, який визначений нормами чинного законодавства України, а саме: доплатити судовий збір в розмірі 352,40 грн. та надати оригінал квитанції №0.0..1 від 15.11.2018 року для на підтвердження сплати раніше сплаченого судового збору.

За приписами ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

- позивачем не надано доказів про сплату ним судового збору за позовну вимогу майнового характеру;

Згідно з ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Позивач розраховує розмір судового збору за пред'явлення позовної вимоги майнового характеру, виходячи з вартості спірної квартири згідно Договору купівлі-продажу від 19.05.2006 року, що становила 459 550,00 грн.

У ч. 2 ст. 176 ЦПК України вказано, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналіз ринкової вартості аналогічного спірному майна, інформація про яку міститься у вільному доступі у мережі Інтернет, зокрема на спеціалізованому сайті DOM.RIA (https://dom.ria.com), дає змогу зробити висновок, що вартість трикімнатної квартири у визначеному районі м. Києва становить в середньому 1 960 000,00 грн., а відповідно 2/3 частини квартири, право власності на яку просить визначити позивач - 1 306 666,67 грн.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції про його сплату.

Як убачається, ціна позову становить 1 306 666,67 грн. Проте розмір судового збору не може бути більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 8810,00 грн. за пред'явлення вимоги майнового характеру. Разом з тим матеріали справи містять неналежним чином завірений дублікат квитанції на суму 5 286,00 грн., що не дає змоги дійти висновку про належну сплату позивачем суми судового збору за заявлену майнову вимогу.

Таким чином позивачу слід надати доказ про сплату ним судового збору в розмірі, який визначений нормами чинного законодавства України, а саме: доплатити судовий збір в розмірі 3 254,00 грн.та надати оригінал квитанції №0.0..1 від 15.11.2018 року для на підтвердження сплати раніше сплаченого судового збору.

- позивачем не надано належним чином засвідчених копій письмових доказів;

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За приписами ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам не всі, надані позивачем копії письмових доказів, засвідчені належним чином, позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів поданих ним письмових доказів.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1) про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна подружжя- залишити без руху;

Надати позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Диба