Справа № 182/731/17
Провадження № 2/0182/1061/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.11.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря Рахуба О.Г.

у присутності: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Співтовариство-Н», третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Співтовариство-Н» (далі ОСББ «Співтовариство-Н»), третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення зборів, який згодом уточнила (а.с.2-6,31-36).

Свої вимоги мотивує тим, що вона є керівником ОСББ «Співтовариство-Н» з 12.08.2015 року. У вересні 2016 року ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дізналася про те, що новим керівником ОСББ з 28.05.2016 року значиться ОСОБА_3 (без обмежень, згідно статуту). Позивач вважає збори 28.05.2016 року, на яких було обрано ОСОБА_3 у якості керівника, незаконними та ставить під сумнів їх проведення. Так, ОСОБА_1 та деякі співвласники не були заздалегідь проінформовані про збори, а до ініціативної групи, яка скликала збори, входили не уповноважені на те особи. Згідно повідомлення про проведення зборів, вони були установчими, тобто такими, що проводяться лише перед реєстрацією юридичної особи, тому підстав для їх скликання не було. Порядок денний зборів не передбачав змін керівника, тому будь-яке рішення з цього приводу не могло ухвалюватися. Протокол від 28.05.2016 року складений з численними порушеннями законодавства та Статуту ОСББ «Співтовариство-Н». До того ж, ОСОБА_1 вважає фальсифікованими підписи до протоколу від 28.05.2016 року, надані Державному реєстратору виконавчого комітету Нікопольської міської ради, та вважає, що в протоколі підрахунку підписів враховані голоси квартиронаймачів неприватизованих квартир, які голосували без правових підстав. При цьому, площі квартир зазначені з помилками та мало місце подвійне зазначення однієї і тієї самої квартири з різними площами та різними власниками, що призвело до збільшення голосів. Деякі особи ставили підписи за власників квартир без достатньої правової підстави, за відсутності довіреностей. Протокол від 28.05.2016 року підписаний не членом правління ОСББ, а спірне рішення зборів ОСББ не оприлюднене. Крім того, недбалість, допущена ОСОБА_3 як керівником ОСББ, призвела до стягнення з мешканців будинку заборгованості за послуги КК «ДомКом-Нікополь» судовими наказами, які у подальшому були скасовані. Печатка та засновницькі документи ОСББ до теперішнього часу знаходяться у позивача, оскільки ОСОБА_3 не зверталася до неї для їх отримання, а подала заяву до поліції щодо втрати печатки. ОСОБА_1 не вручено наказ про її звільнення та не проведені виплати, тому вона вважає, що її незаконно відсторонено від посади. З урахуванням того, що рішення ОСББ «Співтовариство-Н», оформлене протоколом від 28.05.2016 року, суперечить законодавству та статуту ОСББ, позивач просила суд визнати його недійним та незаконним, поновити їй строк для оскарження свого звільнення з посади, поновити її на посаді виконавчого директора ОСББ «Співтовариство-Н» та стягнути з відповідача оплачені нею судові витрати у розмірі 640,00 грн.

Не погодившись з позовними вимогами, належним чином уповноважений представник відповідача ОСОБА_4 (а.с.108) подала відзив (а.с.157-160). Посилається на те, що позивач печатку ОСББ «Співтовариство-Н» та всю документацію, в тому числі бухгалтерську, новообраному керівнику не передавала. На підтвердження існування трудових правовідносин між сторонами ОСОБА_1 надала копії наказів № 4 від 31.07.2015 року, № 5 від 03.08.2015 року про прийняття її виконавчим директором з 03.08.2015 року, проте в позовній заяві позивач зазначає, що свої функції почала виконувати з 12.08.2015 року. Згідно п. 4.11 Статуту ОСББ «Співтовариство-Н» виконавчого директора може наймати правління обєднання на умовах контракту чи трудового договору. Такий контракт ОСОБА_1 наданий не був. Позивач обіймала посаду керівника ОСББ на підставі рішення загальних зборів (протокол № 2 від 14.07.2015 року), у звязку з чим її і знято з посади таким шляхом (протокол від 28.05.2016 року), що не суперечить статуту відповідача та чинному законодавству України. Основним місцем роботи ОСОБА_1 є Нікопольський технікум Національної металургійної академії України, тобто виконувати функції керівника ОСББ «Співтовариство-Н», як і інших приблизно 40 ОСББ м. Нікополь, вона могла лише за сумісництвом, але у наказах № 4 і 5 від 31.07.2015 року про це не зазначено. З урахуванням того, що позивачем не надано жодного доказу, крім наказів № 4 та № 5 від 31.07.2015 року, на підтвердження наявності трудових відносин між нею та ОСББ «Співтовариство-Н», представник відповідача просила суд відмовити у позові у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала.

Представник відповідача вимоги не визнала та, з урахуванням заперечень, викладених у відзиві, просила суд у позові відмовити у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. З урахуванням того, що ОСОБА_3 давала пояснення у попередніх судових засіданнях, суд вважає можливим розглянути справу без її присутності.

Вислухавши сторони та їх представників, третю особу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 1 ЗУ «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено поняття обєднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичної особи, створеної власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Як встановлено судом, відповідно до протоколу № 1 установчих зборів від 04.09.2011 року ОСББ «Співтовариство-Н», розташованого за адресою: м. Нікополь, вул. Шевченка, буд. 186, було постановлено створити ОСББ та затвердити його назву «Співтовариство-Н»; затверджено Статут, обрано правління та його голову, керівника, уповноважено керівника ОСББ підготувати і надати відповідні документи для проведення державної реєстрації юридичної особи до державного реєстратора при виконавчому комітеті Нікопольської міської ради (а.с.67-68).

Наказом № 4 від 31.07.2015 року ОСОБА_1, згідно протоколу № 2 від 14.07.2015 року зборів ОСББ «Співтовариство-Н», прийнято на посаду виконавчого директора ОСББ «Співтовариство-Н» з 03.08.2015 року з окладом згідно затвердженого кошторису (а.с.65). Відповідно до Наказу № 5 від 03.08.2015 року позивач приступила до обовязків виконавчого директора ОСББ «Співтовариство-Н» з 03.08.2015 року (а.с.66). Натомість, у своєму позові ОСОБА_1 стверджує, що керівником ОСББ вона стала лише 12.08.2015 року (а.с.2). Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача проти позову в цій частині та відносить це до технічної описки у позові, оскільки у судових засіданнях позивач уточнювала дату та вона підтверджена наказами № 4 від 31.07.2015 року та № 5 від 03.08.2018 року (а.с.65-66).

Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «Співтовариство-Н» від 28.05.2016 року, на яких біли присутні 71 член обєднання із 119, одноголосно було постановлено зняти з посади ОСОБА_1 та прийняти керівником ОСББ «Співтовариство-Н» ОСОБА_3 (а.с.52-58).

У судових засіданнях 16.06.2017 року, 02.10.2017 року позивач зазначала, що виконувала свої обовязки на підставі наказів № 4 від 31.07.2015 року та № 5 від 03.08.2015 року, проте запису в трудовій книжці не має та трудових книжок на працівників не вела (а.с.44).

Однак, у судовому засіданні 12.11.2018 року ОСОБА_1 надала копію своєї трудової книжки, з якої вбачається, що позивач на підставі наказу 22к/тр від 23.04.2015 року з 01.07.2015 року переведена на посаду викладача вищого навчального закладу технікуму Національної металургійної академії України. Крім того, на підставі довідки ОСББ «Співтовариство-Н» від 01.09.2015 року, 03.08.2015 року в трудовій книжці зроблено запис про те, що з 03.08.2015 року ОСОБА_1 працює за сумісництвом на посаді виконавчого директора ОСББ «Співтовариство-Н» (а.с.164). З цих підстав, як пояснила у судовому засіданні 18.04.2018 року ОСОБА_3, наказ про звільнення ОСОБА_1 з ОСББ «Співтовариство-Н» не видавався. Записи в трудовій книжці про її звільненні з ОСББ «Співтовариство-Н» з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону відсутні.

П. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення 29.07.1993 року № 58 передбачено, що робота за сумісництвом, яка оформлена в установленому порядку, в трудовій книжці зазначається окремим порядком. Запис відомостей про роботу за сумісництвом провадиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом, у звязку з чим суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача проти позову в цій частині.

Відповідно до Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 року № 43 сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.

Наказом № 1 ОСББ «Співтовариство-Н» від 09.09.2016 року з 03.10.2016 року керівником ОСББ призначено ОСОБА_3 на підставі рішення загальних зборів членів ОСББ (протокол від 28.05.2016 року) (а.с.84).

Згідно звітності, наданої до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції, а саме: податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ) та Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів інформація про дату та причину звільнення (розірвання договору) ОСОБА_1 відсутня (а.с.77).

Згідно п. 4.11 Статуту ОСББ «Співтовариство-Н» правління обєднання може наймати виконавчого директора для управління діяльності обєднання. Виконавчий директор не може бути членом обєднання. Виконавчий директор здійснює діяльність на умовах контракту або трудового договору, які укладає з ним правління. Виконавчий директор здійснює функції з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу за рішенням власника (власників) майна, забезпечує його належну експлуатацію та діє без довіреності від імені членів обєднання (а.с.21).

Натомість, відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст.24 КЗпП трудовий договір укладається в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до відомостей Нікопольської ОДПІ, наданих на ухвалу суду від 01.10.2018 року, повідомлення про прийняття працівника на роботу в ОСББ «Співтовариство-Н» за період з 01.08.2015 року по 31.08.2016 року до Нікопольської ОДПІ не надавалися (а.с.123).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Проте позивачем не надана копія даного Повідомлення.

Згідно з довідкою про суму нарахованих доходів ОСОБА_1 за 2016 рік, виданої 30.09.2016 року ОСББ «Співтовариство-Н» за підписом ОСОБА_1, з січня по квітень їй щомісяця нараховувалося по 400,00 грн., у травні та червні вона працювала на громадських засадах, у липні було нарахована сума 250,00 грн., у серпні 400 грн. (а.с.78) .

Однак, норми трудового законодавства не поширюються на роботи на громадських засадах. Це робота, яка виконується безоплатно, як правило, у вільний час від іншої оплачуваної роботи та виконується не на підставі трудового договору, а на підставі спеціальних повноважень. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСББ «Співтовариство-Н» ОСОБА_1 значилася як керівник, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у томі числі підписувати договори (а.с.13).

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України "члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків" слід розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов'язків члена (членів) виконавчого органу за умови,

якщо в установчих документах товариства не визначено таких підстав. Усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов'язків, яке передбачене частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні статті 46 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п.п 1.6-1.8,4.1-4.6 статуту ОСББ, затвердженого протоколом № 1 від 04.09.2011 року, обєднання є юридичною особою з моменту видачі свідоцтва про державну реєстрацію, має самостійний баланс, рахунки в банківських установах, печатку з власним найменуванням та необхідні реквізити. Обєднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладання договорів з фізичними та юридичними особами. Обєднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержанні прибутку для його розподілу між членами обєднання.

Згідно п.4.1-4.5 Статуту органами управління обєднання є загальні збори його членів, правління та ревізійна комісія обєднання. Вищим органом управління обєднання є загальні збори, які скликаються і проводяться згідно з вимогами цього статуту та чинного законодавства. Загальні збори правочинні, якщо на них присутні більше половини членів обєднання. До виключної компетенції членів загальних зборів членів обєднання належить, в тому числі: затвердження статуту обєднання та внесення змін до нього; обрання голови та членів правління обєднання; визначення розміру матеріального або іншого заохочення членів обєднання і правління.

Виходячи з рішення № 1-рп/2010, повноваження виконавчого органу (у даному випадку голови правління ОСББ) можуть набуватися обранням (призначенням) загальними зборами учасників або укладенням контракту.

Наказом державного комітету статистики України від 05.12.2008 р. N 489 Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці затверджені та введені в дію з 1 січня 2009 року типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій:

1.4. N П-5 «Табель обліку використання робочого часу».

1.5. N П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника».

1.6. N П-7 «Розрахунково-платіжна відомість (зведена)».

Проте, позивачем не було надано копії трудового договору чи контракту, укладеного між правлінням ОСББ «Співтовариство-Н» та ОСОБА_1; копії табелів обліку використання робочого часу ОСОБА_1; копії наказів про надання ОСОБА_1 відпустки; копії розрахунково-платіжних відомостей.

Відомості про те, які посадові права та обовязки виконавчого директора ОСББ «Співтовариство-Н» виконувала позивач, в матеріалах справи відсутні, ОСОБА_1 надані не були.

На виконання Ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 р. Нікопольською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області надано інформацію з податкових розрахунків (форма 1 ДФ) з 01 серпня 2015 р. по 31 серпня 2016 р., де зазначена ознака доходу ОСОБА_1 від ОСББ «Співтовариство-Н» «102» (а.с.74).

Відповідно до п.3.6 Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» у графі 5 «Ознака доходу» зазначається ознака доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку. Згідно зазначеного додатку ознака доходу «102» - це «Суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору (виплати відповідно до умов цивільно-правового договору). Ознака доходів у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) - «101».

При цьому, у наданій відповіді початком виконання робіт зазначено 01 жовтня 2015 р., що суперечить наказам № 4 від 31 липня 2015 р. та № 5 від 03.08.2015 р. та позовній заяві.

З вищенаведеного вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСББ «Співтовариство-Н» існували не трудові, а цивільно-правові відносини.

На відсутність між позивачем та відповідачем трудових відносин також свідчать і надані Нікопольською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області копії Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги,компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (Додаток 4) за період з 01 серпня 2015 р. по 31 серпня 2016 р.

Відповідно до п.4.9 Постанови Пенсійного фонду України від 08.10.2010 р. № 22-2 таблиця 6 додатка 4 до цього Порядку призначена для формування страхувальником у розрізі кожної застрахованої особи відомостей про суми нарахованої їй заробітної плати (доходу) у звітному місяці. Такі відомості формуються з урахуванням кодів категорій застрахованих осіб, визначених у додатку 2 до цього Порядку.

У таблицях 6 наданих звітів навпроти ОСОБА_1 стоїть код «26», що застосовується до фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) на підприємствах, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб, зазначених в абзаці другому пункту 1 частини першої статті 4 Закону, чи у фізичних осіб - підприємців або осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, за цивільно-правовими договорами (а.с.124-153).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України працівникам регулярно виплачується заробітна плата. Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати (ч.1 ст.31 ЗУ «Про оплату праці»). Але, відповідно до Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги,компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (Додаток 4) та Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ), ОСОБА_1 отримувала винагороду в декілька разів меншу від розміру мінімальної заробітної плати.

До того ж слід зазначити, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобовязаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Ст. 626 ЦК визначено загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності трудових відносин між нею та ОСББ «Співтовариство-Н» (трудовий договір або контракт, штатний розклад, посадова інструкція,запис у трудовій книжці, табелі обліку використання робочого часу, накази про надання відпустки, розрахунково-платіжні відомості тощо).

Суд не дає оцінку бездіяльності ОСОБА_3 на посаді керівника ОСББ «Співтовариство-Н» щодо ненадання чинних реквізитів для оплати послуг КК «ДомКом», якою, на думку ОСОБА_1 завдана шкода інтересам співвласників, оскільки вона не стосується предмета спору.

Щодо питання проведення загальних зборів 28.05.2016 року суд приходить до висновку, що співвласники реалізували свої права щодо участі в управлінні багатоквартирним будинком. Доказів підробки їх підписів у протоколі голосування за нового керівника ОСББ ОСОБА_1 не надала. Суд критично оцінює доводи позивача про те, що вона була необізнаною у їх проведенні, оскільки ОСОБА_1 мала повідомлення про дату та час проведення зборів, у порядку денному яких, в тому числі, було зазначено про вибори голови та секретаря зборів (а.с.12). Доводи позивача про те, що загальні збори 28.05.2016 року не скликалися, спростовуються матеріалами справи.

Крім того, ОСОБА_1 стверджувала, що поіменне голосування не відповідає дійсності, оскільки по деяким квартирам відсутні відомості в Державному реєстрі речових прав щодо власника квартир, а по деяким квартири перебувають у спільній або частковій власності.

Проте суд враховує ті обставини, що в Україні система державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що запроваджена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» функціонує з 01 січня 2013 року. Відсутність відомостей про власника в цьому реєстрі не свідчить про відсутність права власності на це майно в разі набуття цього права до введення в дію цього Закону.

Суд також зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 98 ЦК України та ст. 10 ЗУ « Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Жодного доказу на підтвердження свого членства у ОСББ «Співтовариство-Н» на час проведення загальних зборів, оспорюваних в судовому порядку, ОСОБА_1 не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду оплачено судовий збір у сумі 640,00 грн. (а.с.1). Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, судовий збір слід зарахувати у дохід держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження у судових засіданнях, не є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 21, 24 КЗпП України, ст.ст. 4, 12, 13, 81,141, 263, 265 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Судовий збір зарахувати у дохід держави.

Повний текст рішення суду виготовлено 22.11.2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_5