Провадження № 2/161/4160/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, на обґрунтування вказавши, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2008 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Зазначає, що такий розмір аліментів є на даний час мізерним в порівняні з тим, які кошти вона реально витрачає для належного утримання їх спільного сина. Її матеріальне становище, у звязку з зростанням цін на засоби існування, значно погіршилося. В свою чергу, матеріальне становище відповідача поліпшилося, оскільки він має постійне місце працевлаштування та стабільний достойний заробіток, веде сільське господарство на своїй власній присадибній ділянці, а також у вільний від роботи час таксує на придбаному ним мікроавтобусі. На підставі викладеного, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від заробітку, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у її позовній заяві та додатково зазначила, що на утриманні їх спільної з відповідачем дитини необхідно значні затрати, які вона не в змозі забезпечити одноосібно навіть з врахуванням сплачуваних ОСОБА_2 аліментів. ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-дерматолога, що тягне за собою витрати в розмірі 1000 грн. на місяць. Крім того, вона також має дитини в іншому шлюбу. Про розмір заробітку відповідача їй не відомо. Зазначила, що ОСОБА_2 окрім стягуваних аліментів за рішенням суду, додаткової матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати ? частини від свого заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Як пояснив суду, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу (донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син, 2017 р.н.), а розмір аліментів, які він сплачує на утримання сина ОСОБА_3 за рішенням суду, в залежності від місячного заробітку, сягають від 1680 грн. до 2680 грн. Додатково зазначив, що його заробітна плата складає 6000-8000 грн. на місяць.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 28.05.200 6 року по 17.11.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 17.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького МУЮ Волинської області, серії І-ЕГ № 026033 (а.с. 8).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Неповнолітній син ОСОБА_3 проживає разом з матірю позивачкою ОСОБА_1 Дана обставина підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому/будинку осіб (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2008 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.10.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 4-5, 6).

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає доведеним, що у звязку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити дитину в повній мірі.

Відповідач є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інших утриманців за собою не має.

Так, судом не беруться до уваги доводи відповідача про наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, оскільки дана обставина не знайшла свого підтвердження будь-якими належними та допустимими доказами.

Суд також вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач має заробіток у розмірі більшому, ніж зазначений ним особисто у судовому засіданні і здатний сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, визначеним позивачкою.

Не знайшли в судовому засіданні й доводи позивачки про те, що нею витрачаються кошти на лікування сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, внаслідок перебування останнього на обліку у лікаря-дерматолога.

Як слідує з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII, установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році, зокрема: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 1944 грн.

Тому, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що сума стягуваних аліментів на утримання ОСОБА_4 не є достатньою, а тому заявлені вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментівпідлягають частковому задоволенню.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Розмір аліментів змінити - стягувати з ОСОБА_2, який народився 29.06.1981 року в с. Вишнів Ківерцівського району Волинської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до його повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованністю.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 22 листопада 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5