Справа № 462/6015/15-ц
У Х В А Л А

31 жовтня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі :

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

скаржник звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця, покликаючись на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено повністю, постановою Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2018 року залишено рішення без змін. Верховним судом відкрито касаційне провадження. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 травня 2018 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк»про визнання недійсним кредитного договору задоволено повністю. Однак, приватним виконавцем 26 вересня 2018 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року та 26 вересня 2018 року винесено постанови про арешт майна боржника. Однак, вважає, що дані постанови державного виконавця є незаконними, оскільки приватним виконавцем безпідставно зазначається сума заборгованості 26569,82 долари США та 469,00 грн., яка є відмінною від суми, зазначеної в рішенні суду. Крім того, вважає, що приватним виконавцем неправомірно стягнуто суму винагороди у іноземній валюті, оскільки гривня є єдиним законним платіжним засобом на території України. Крім того, приватним виконавцем накладено арешт на усі рахунки, внаслідок чого позбавлено джерел для проживання, що також суперечить вимогам ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №57308625 від 26 вересня 2018 року, постанову про відкриття виконавчого провадження №57308900 від 26 вересня 2018 року, постанови про арешт майна боржника №57308625 від 26 вересня 2018 року.

Скаржник у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання скарги, що згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, а тому суд вважає, що скаргу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Стягував у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання скарги, що згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, а тому суд вважає, що скаргу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Оскаржувана особа приватний виконавець у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання скарги, що згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, а тому суд вважає, що скаргу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

У зв'язку із здійсненням розгляду скарги за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах скарги, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено повністю, стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 24154,38 доларів США заборгованості за кредитним договором, 3654,00 грн. судового збору в рівних частках, тобто по 1827,00 грн. з кожного, постановою Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2018 року рішення залишено без змін.

26 вересня 2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57308625 від 26 вересня 2018 року з виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 24154,38 доларів США заборгованості за кредитним договором.

27 вересня 2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57308900 від 26 вересня 2018 року з виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 3654,00 грн. судового збору в рівних частках, тобто по 1827,00 грн. з кожного.

26 вересня 2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 винесено постанови про арешт коштів та майна боржника №57308625 від 26 вересня 2018 року, якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках у всіх банківських установах та на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника та на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження №57308625 від 26 вересня 2018 року з виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 24154,38 доларів США заборгованості за кредитним договором, з боржника стягнуто основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2415,44 долари США.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з п. 19 Постанови Кабінету Міністрів України №643 від 08 вересня 2016 року «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Як вбачається із матеріалів скарги, приватним виконавцем на виконанням вказаних вимог законодавства, винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди №57308625 від 26 вересня 2018 року одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову та стягнуто з боржника основну винагороду у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, суд критично оцінює покликання скаржника на те, що приватним виконавцем неправомірно стягнуто основну винагороду у іноземній валюті, оскільки рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року стягнуто борг у іноземній валюті та приватний виконавець відповідно до норм вищевказаного законодавства стягнув відсоток від суми такого боргу.

Також, суд критично оцінює покликання скаржника на те, що приватним виконавцем збільшено суму боргу у розмірі 26569,82 долари США та 469,00 грн., оскільки з оскаржуваних постанов про арешт коштів та майна боржника №57308625 від 26 вересня 2018 року приватним виконавцем чітко вказано, що з боржника стягнуто 24154,38 доларів США заборгованості за кредитним договором, 2415,44 доларів США основної винагороди приватного виконавця та 469,00 грн. витрат виконавчого провадження, а відтак приватним виконавцем жодним чином не збільшено суму боргу боржника.

Крім того, відповідно до ст. 70 «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, у звязку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Однак, скаржником не надано суду жодних належних, достатніх, допустимих, достовірних доказів, що приватним виконавцем накладено арешт на його заробітну плату у повному обсязі, що він позбавлений інших джерел існування та не отримує інших доходів, зокрема, зарплати.

Окрім цього, суд не бере до уваги, що Шевченківським районним судом м. Львова від 22 травня 2018 року визнано недійсним кредитний договір, оскільки як зазначено самим скаржником такий не набрав законної сили, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року, яке є предметом примусового виконання, набрало законної сили, а відтак підлягає до виконання.

На підставі наведеного, на переконання суду, скаржником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження аргументів, викладених у скарзі, а відтак суд вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця відмовити за безпідставністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя: Ліуш А.І.