ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м.Херсон

Номер справи: 661/2371/16-ц

Номер провадження: 22-ц/819/112/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Ведяшкіної Ю.В. від 10 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу Олійник Ірина Ігорівна, про визнання недійсним заповіту,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_8. Після смерті останньої залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 як єдиний спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_8 в травні 2016 року через довірену особу - ОСОБА_9 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та дізналася, що 15.02.2016 року вже заведено спадкову справу за заявою ОСОБА_5 про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_8, посвідченим приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Олійник Іриною Ігорівною 16.12.2015 року.

Позивач вважає вказаний заповіт недійсним на підставі того, що на час його складання ОСОБА_8 була тяжко хворою, страждала на психоневрологічні захворювання, мала ряд захворювань, які останнім часом загострилися, що вплинуло на її поведінку та психічні розлади здоров'я. За декілька років до смерті, її поведінка стала дивною, при спілкуванні у неї дуже часто змінювався настрій, було порушено сприйняття, мислення, емоції, пам'ять.

Вважає, що на момент складання заповіту 16.12.2015 року ОСОБА_8 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, оскільки була в депресивному стані з психічними розладами з причин повторного ішемічного інсульту та прийняття ліків. Причиною смерті є синдром тривалого позиційного здавлення внаслідок тяжких отруєнь, які супроводжувались тривалою втратою свідомості, а тому за півтора місяці до складання заповіту знаходилась в коматозному стані.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Олійник І.І. 16.12.2015 року.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 травня 2018 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу Олійник Ірина Ігорівна про визнання недійсним заповіту, як розпорядження на випадок смерті, що є одностороннім правочином - задоволено. Визнано недійсним заповіт, складений ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5, посвідчений 16 грудня 2015 року приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Олійник І.І.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_10, який діє в її інтересах підтримали апеляційній скаргу та просили її задовольнити. Заявляли клопотання про призначення повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки наявний в матеріалах справи висновок експертизи є неповним, невмотивованим та необґрунтованим; експертами взято вибірково пояснення свідків та не враховано пояснення осіб, присутніх при посвідченні заповіту та третьої особи нотаріуса Олійник І.І., які стверджували, що ОСОБА_8 на момент складання заповіту була адекватна, вела себе спокійно, відповідала на питання; не взято до уваги довідку лікарі-психіатра від 24.12.2015 року про те, що ОСОБА_8 в бесіді спокійна, орієнтована та продуктивних розладів психіки не виявляє. Окрім того, вважають, що наявний у справі висновок експертизи не можна брати до уваги, оскільки в ньому відсутній підпис експерта ОСОБА_11 про попередження його про кримінальну відповідальність.

Адвокат ОСОБА_12, яка діє в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнала, просить її залишити без задоволення, а рішення суду без змін. При цьому пояснила, що висновок експертизи відповідає вимогам закону, містить аналіз всіх доказів, що є в матеріалах справи, суперечності, які існують на думку сторони відповідача, проаналізовані, висновки вмотивовані та узгоджуються із медичною документацією і показами соціального працівника, сусідів, дільничного лікаря-психіатра, який спостерігав за станом ОСОБА_8 тривалий час. Покази свідків та нотаріуса Олійник І.І., присутніх при посвідченні заповіту, які заявили, що ОСОБА_8 була адекватна та не виникало сумнівів у її дієздатності, також проаналізовані експертами як спеціалістами, які мають спеціальні знання та дійшли висновків, що ОСОБА_8 страждала на дискуляторну енцефалопатію 3 ст., яка супроводжувалась когнітивними розладами і ускладнилась порушенням мозкового кровообігу із явищами сплутаності свідомості, внаслідок чого підекспертна не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 16 грудня 2015 року. У ОСОБА_8 на час який досліджується по матеріалам справи були наявні виражені ознаки органічного патопсихологічного симптомокомплексу (з порушенням психічних процесів, психічного стану, властивостей особистості), внаслідок чого ОСОБА_8 на момент складання заповіту 16.12.2015 року не могла розуміти фактичний характер своїх дій, не могла керувати ними, передбачити їхні наслідки. Є запис в амбулаторній картці про те, що лікар-психіатр 24.12.2015 року (після посвідчення оспореного заповіту) оглянув ОСОБА_8 та видав довідку для нотаріуса, однак при цьому зазначив, що хвора виявляє невиражений психоорганічний синдром по амнестичному типу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу Олійник І.І. в ході апеляційного розгляду підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що до посвідчення заповіту до неї зверталась ОСОБА_8, а потім 15.12.2015 року під час посвідчення заповіту не виникало жодних сумнівів щодо стану здоров'я останньої, вона відповідала на питання, вела себе спокійно. Окрім того, була пред'явлена довідка від лікаря-психіатра від 15.12.2015 року про те, що ОСОБА_8 не перебуває на диспансерному обліку.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За ст. 225 та ч.2 ст.1257 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно змісту ст.ст. 1247, 1248 ЦК України до форми заповіту встановлюються загальні вимоги, а саме заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст. 207цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251, 1252 цього Кодексу. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7 визначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Судом правильно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.02.2018 року та лікарського свідоцтва про смерть № 53 НК, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8. Щодо причин смерті зазначено: тривалий час була нерухома внаслідок стану після ішемічного інсульту, що призвело до інтоксикації, флегмони м'яких тканин з некрозом ділянки крижі, синдрому тривалого позиційного здавлення. (а.с.5,88).

Згідно заповіту, посвідченого 16 грудня 2015 року приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Олійник І.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1613, ОСОБА_8, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Маяк Кіровського району Курганської області, знаходячись при ясній пам'яті, вільно володіючи українською мовою, діючи добровільно та розуміючи значення своїх дій, у зв'язку з тим, що через поганий зір та похилий вік не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту, в присутності двох свідків, обраних нею особисто, а саме: ОСОБА_14, ОСОБА_15, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: всю належну їй квартиру АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_5. На прохання ОСОБА_8 текст заповіту нотаріусом записано зі слів заповідача за допомогою комп'ютерної техніки, через поганий зір та похилий вік останньої заповіт зачитано вголос свідками та підписано ОСОБА_16 (а.с.92).

На підставі заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини за заповітом, 15.02.2016 року приватним нотаріусом Олійник І.І. було заведено спадкову справу № 08/2016 після смерті ОСОБА_8 (а.с. 26).

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 січня 2017 року призначено комплексну посмертну судову психолого-психіатричну експертизу, на виконання якої 07.12.2017 року експертами КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради складено висновок судово-психіатричного експерта № 645 (а.с. 149-170).

Суд першої інстанції, дослідивши всі обставини справи, в тому числі, пояснення свідків, висновок комплексної посмертної судової психолого-психіатричної експертизи № 645 від 07.12.2017 року, дійшов висновку, що ОСОБА_8 під час складання оспорюваного заповіту, тобто 16 грудня 2015 року, не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому позов підлягає задоволенню, а заповіт ОСОБА_8 посвідчений нотаріально 16 грудня 2015 року, підлягає визнанню недійсним.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим.

Згідно абз. 3 п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними» при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Таким чином належним та допустимим доказом того факту, що на момент посвідчення заповіту спадкодавець через стійкий розлад здоров'я не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними є саме висновок посмертної судово-психіатричної експертизи.

Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Встановлення неспроможності особи в момент вчинення заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними такого стану на момент вчинення заповіту відбувається з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення заповіту особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину необхідно робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи могла в конкретний момент вчинення правочину особа розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Отже, для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 523/14606/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 161/17119/16-ц, від 30 липня 2018 року у справі № 495/5677/16-ц, від 05 вересня 2018 року 278/4583/13-ц.

З метою встановлення наявності такого стану у заповідача на момент складення заповіту судом першої інстанції призначалась посмертна судово-психіатрична експертиза, яка проводилась експертами КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради у складі: голови - Мавровської Т.М., членів комісії: ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, лікаря-доповідача - ОСОБА_11

Так, висновком судово-психіатричної експертизи № 645 від 07.12.2017 року встановлено, що ОСОБА_8 страждала на дисциркуляторну енцефалопатію 3 ст., яка супроводжувалась когнітивними розладами і ускладнилась порушенням мозкового кровообігу із явищами сплутаності свідомості, внаслідок чого підекспертна не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 16 грудня 2015 року. У ОСОБА_8 на час який досліджується по матеріалам справи були наявні виражені ознаки органічного патопсихологічного симптомокомплексу (з порушенням психічних процесів, психічного стану, властивостей особистості), внаслідок чого ОСОБА_8 на момент складання заповіту 16.12.2015 року не могла розуміти фактичний характер своїх дій, не могла керувати ними, передбачити їхні наслідки.

Як вбачається з вказаного висновку, експертами досліджена вся сукупність обставин та матеріалів, які мають значення для справи. Експертами при проведенні посмертної судово-психіатричної експертизи дослідженні наступні матеріали: цивільної справи № 661/2371/16-ц з технічними аудіозаписами судових засідань з показами свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_21, ОСОБА_5, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_15, медична документація: медична картка амбулаторного хворого лікаря загальної практики, індивідуальна картка амбулаторного хворого Новокаховського психонервологічного диспансеру на ім'я ОСОБА_8

На підставі вказаних матеріалів, експерти встановили, що підекспертна понад 15 років хворіла на гіпертонічну хворобу, яка в подальшому ускладнилась дисциркуляторною енцефалопатією. Лікарями під час оглядів не відмічалось покращення стану з 06.12.2015 року по 06.02.2016 року, тобто на 16.12.2015 року підекспертна перебувала у гострому періоді інсультру, який займає часовий проміжок від 24 годин до 3 тижнів і супроводжується порушеннями психіки, які виникають у періоді гострого порушення мозкового кровообігу і які першкоджали ОСОБА_8 розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Експерт ОСОБА_11 допитаний в ході апеляційного розгляду пояснив, що був у складі комісії, яка проводила експертизу, попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, знав зміст статей та розумів, що несе відповідальність, однак помилково не поставив підпис у відповідній графі.

З приводу обґрунтованості висновків, викладених в експертному досліджені від 07.12.2017 року, експерт ОСОБА_11 пояснив, що в описовій частині висновку зазначені всі обставини та документи, які були досліджені, оцінені та враховані при проведені посмертної експертизи, в тому числі пояснення свідків, які були присутні під час складання заповіту, пояснення приватного нотаріуса Олійник І.І., які пояснювали, що ОСОБА_8 вела себе спокійно, орієнтувалась у просторі та відповідала на питання. Так, експерт зазначив, що вказані пояснення та зовнішня поведінка підекспертної особи не суперечать висновкам експертизи щодо психічного стану.

Експерт пояснив, що з наявної у справі та проаналізованої експертами медичної документації ОСОБА_8 з 1985 року понад 15 років хворіла на гіпертонічну хворобу, яка в подальшому ускладнилась дисциркуляторною енцефалопатією, тобто поступово прогресуючою органічною зміною мозкової тканини внаслідок хронічної мозкової судинної недостатності. Синонімом атеросклеротичної енцефалопатії є атеросклероз судин головного мозку. В подальшому лікарями зафіксовано прогресування дисциркуляторної енцефалопатії (2006 р.) та подальше її ускладнення (запис 20 жовтня 2015 року). 06.12.2015 року встановлено діагноз «церебральний атеросклероз дисциркуляторна енцефалопатія 3 ступеня, гостре порушення мозкового кровообігу. 07 грудня 2015 року сімейний лікар констатував скарги на слабкість в лівій верхній кінцівці, зниження пам'яті. Зі слів сусідів кричить, гукає своїх родичів. 11 грудня 2015 року запис сімейного лікаря: скарги активно не пред'являє, неадекватна, кричить беззв'язно, стукає по дверях, бігає по кімнаті.

Після інсульту 06.12.2015 року - гострий період постінсультного стану з мерехтінням свідомості, явищами оглушення, часткової орієнтованості хворого в навколишньому - нерідко по різному оцінюються родичами зі сторонніми особами. Наявність то ясної свідомості з правильним орієнтуванням і адекватним мовним контактом, то зміненої свідомості з явищами сплутаності є сприятливим ґрунтом для різної оцінки оточуючими справжньої важкості стану.

Як правило, особа, яка не має спеціальних знань та не обізнана щодо методів виявлення психічного стану особи, не може дати об'єктивну оцінку подій та стану хворого.

Сам по собі факт того, що ОСОБА_8 в день складання заповіту спокійно розмовляла та відповідала на питання не спростовує відомості щодо стану її здоров'я в медичних картках та пояснення дільничого лікаря-психіатра ОСОБА_24, який оглядав ОСОБА_8 з 05.02.2013 року та встановив діагноз церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія, помірний психоорганічний синдром з параноїдальними включеннями. З цього приводу була поставлена на диспансерний облік.

В 2013 році ОСОБА_8 відмовилась від подальшого лікування в зв'язку з відсутністю критичного сприйняття свого стану при наявності порушень пам'яті, критики, зміни мислення - схильності до деталізації, сповільненість. 17 травня 2013 року звернулась до психіатра з приводу видачі їй довідки для нотаріуса. Лікар констатував відсутність скарг, зниження пам'яті на поточні події. Пацієнт правильно називає дату, вступає в бесіду, виявляє торпідність мислення, деталізує події. Діагноз: церебральний атеросклероз невиражений психоорганічний синдром по амнестичному типу. На прохання хворої в зв'язку з відсутністю психопродукції, ОСОБА_8 знята з обліку в зв'язку з покращенням.

З цього часу ОСОБА_8 перебувала не на диспансерному, а на консультативному обліку. 15.12.2015 року видана довідка про те, що ОСОБА_8 не перебуває на диспансерному обліку.

З приводу запису лікаря-психіатра та видачі довідки для нотаріуса 24.12.2015 року експерт ОСОБА_11 пояснив, що даний запис був врахований при дачі експертного висновку. До уваги було взято, що психіатр при видачі такої довідки зазначив: хвора спокійна, достатньо орієнтовна, продуктивних розладів психіки не виявляє, критика збережена, скарг немає. Разом з тим, лікарем не зазначено в якій мірі хвора орієнтована з урахуванням поставленого в той же день ним же діагнозу: невиражений психоорганічний синдром по амнестичному типу.

Таким чином, експерт ОСОБА_11, допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, підтвердив дослідження при проведенні експертизи сукупності всіх матеріалів, включаючи медичну документацію та покази свідків, і звернув увагу суду на те, що без урахування анамнезу та застосування спеціальної методології діагностування, без фахових знань неможливо встановити дійсний психічний стан особи.

З висновку посмертної судово-психіатричної експертизи вбачається повне та всебічне дослідження експертами при його складенні всієї сукупності матеріалів, які ретельно проаналізовані. Той факт, що у свідків ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_21, ОСОБА_27, ОСОБА_5 та нотаріуса Олійник І.І. не виникало жодних підозр з приводу стану здоров'я ОСОБА_8 не спростовує висновки експертизи з урахуванням викладеного вище.

З огляду на ч.2 ст.113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Однак, судом як першої, так і апеляційної інстанції не встановлені такі обставини, у зв'язку з чим у призначені повторної експертизи було відмовлено.

Дана експертиза була проведена судовими експертами КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради, в межах якої досліджено в повному обсязі матеріали справи, а саме наявну медичну документацію, пояснення свідків як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача, а також окремо були проаналізовані свідчення свідків, які мають медичну освіту.

Із зазначеного висновку вбачається, що він є розгорнутий та достатньо мотивований, при його складанні були досліджені всі наявні в розпорядженні експертів матеріали, необхідні для проведення експертизи, суперечностей в самому висновку не встановлено, він не суперечить наявним матеріалам справи на час проведення експертизи і не викликає сумнівів у колегії суддів в його правильності.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції належним чином дослідженні всі обставини з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, які узгоджуються між собою та підтверджують те, що в момент вчинення заповіту заповідачка не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Встановивши, що ОСОБА_8 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в момент вчинення заповіту - 16 грудня 2015 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Твердження апеляційної скарги про суперечність висновку судово-психіатричного експерта № 645 від 07.12.2017 року показам свідків, записам в амбулаторній картці, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки такої невідповідності, з урахуванням пояснень експерта в ході апеляційного розгляду, судом не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність підпису експерта ОСОБА_11 у графі попередження про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, у зв'язку з чим висновок суду не відповідає вимога закону, судом до уваги не приймаються з урахуванням встановлених обставин щодо обізнаності експерта про кримінальну відповідальність. Механічна помилка не впливає на правильність і обґрунтованість експертного висновку.

Посилання на те, що 15.12.2015 року нотаріусу надана довідка від лікаря-психіатра про те, що ОСОБА_8 не перебуває на диспансерному обліку, не суперечить фактичним обставинам, однак і не є належним доказом, який би достеменно доводив спроможність особи розуміти значення своїх дій та керувати ними і розуміти віддалену перспективу вчинюваних дій.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо видачі довідки для нотаріуса від 24.12.2015 року, висновки суду не спростовують та судовою колегією до уваги не приймаються до уваги, оскільки довідка видана після посвідчення оспореного заповіту та запис лікаря від цієї ж дати містить встановлений діагноз ОСОБА_8 невиражений психоорганічний синдром по амнестичному типу.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 травня 2018 року, - залишити без змін.

Поновити дію рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 травня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 27 листопада 2018 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова