Справа № 484/3748/18
Провадження № 2/484/1557/18
21.11.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Максютенко О.А.
при секретарі Завірюха В.Ю.
відповідач: товариство з обмежаною відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 товариства з обмежаною відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою
У серпні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (далі - ТОВ «Агрофірма Корнацьких») про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.
Вказана земельна ділянка належала її матері ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК виданого Кам»янобалківською сільською радою 23.01.2002 року.
01.01.2006 року ОСОБА_2 уклала договір оренди землі №293/БК з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» строком на 50 років до 31.12.55 року.
Згідно п.9 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендаря. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 785.84 грн. Орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за яким здійснюється розрахунок по орендній платі.
Оскільки 09.12.2008 року її мати померла то до неї перейшло право власності на земельну ділянку, то разом з цим правом до неї перейшло право на отримання орендної плати за користування земельною ділянкою.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти винесення заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, відзиву щодо позову не надав.
Суд дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п.1 ч. 1 ст.11 ЦК України.
За змістом ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161- ХІV (далі Закон № 161- ХІV) відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч.1 ст. 6 Закону № 161- ХІV).
Статтею 93 ЗК України та ст. 1 Закону № 161- ХІV визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до статті 13 Закону № 161- ХІV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст. 21 Закону № 161- ХІV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення законодавству.
У статті 15 Закону № 161- ХІV визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Вказана земельна ділянка належала її матері ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК виданого Кам»янобалківською сільською радою 23.01.2002 року.
01.01.2006 року ОСОБА_2 уклала договір оренди землі №293/БК з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» строком на 50 років до 31.12.55 року.
Згідно із пунктом 11 вище вказаного договоур орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.
Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з наданим позовом відповідач не виплачував орендну плату за вказаним договором за 2015 - 2017 роки а ні в грошовій, а ні в натуральній формі.
В силу ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач доказів на спростовування твердження позивача про невиконання умов договору щодо виплати орендної плати не надавав, зокрема докази на підтвердження своєчасної виплати орендної плати (розрахункові відомості, накладні відомості тощо) не представлені.
На підставі наведених доказів судом встановлено, що відповідач дійсно за 2015-2017 роки не сплачував позивачеві орендну плату за землю, тобто систематично порушував свої зобов'язання, визначені пунктом 9 Договору.
Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.04.2018 року спірний договір оренди землі розірвано.
Відповідачем не надано доказів того, що орендодавець відмовлявся від прийняття орендної плати або іншим чином перешкоджав орендарю провести її оплату. Також відсутні докази щодо намагання відповідача провести таку оплату, зокрема внесенням боргу в депозит нотаріуса (ст. 537 ЦК України).
За такого позов слід задовольнити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя: