АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 вересня 2018 року

м.Харків

справа № 615/1411/17

провадження № 22-ц/790/4772/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя»

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про визнання договору оренди припиненим та скасування державної реєстрації за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на рішення Валківського районного суду Харківської області від 14 червня 2018 року, постановлене під головуванням судді Токмакової А.П., в залі суду в місті Валки Харківської області (повний текст судового рішення складено 22 червня 2018 року), -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про визнання договору оренди припиненим та скасування державної реєстрації.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 14 червня 2018 року позов задоволено. Визнано договір оренди землі, укладений 30 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» припиненим з 01 лютого 2015 року. Скасовано запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0032, площею 5,7210 га, внесений до Державного земельного кадастру, дата державної реєстрації речового права 31.01.2008 року, строк дії речового права 13 років, орендар - Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя». Скасовано запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0032, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису 24226458. Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 984,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 880 грн.

В апеляційній скарзі Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки до предмету доказування входить саме встановлення факту дійсних намірів сторін при укладенні додаткової угоди 18.07.2012 року до договору оренди землі, які свідчили про продовження орендних відносин ще на 7 років, тобто до 04.12.2017 року. З урахуванням того, що позивач не заперечує факту підписання додаткової угоди від 18.07.2012 року, відсутні підстави для задоволення позову.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, просила залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати покласти на відповідача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, підписуючи договір оренди землі від 30.12.2005 року та додаткову угоду від 18.07.2012 року, надав своє волевиявлення на надання права оренди належної йому земельної ділянки на 7 років, починаючи з моменту державної реєстрації договору 31.01.2008 року та до 31 січня 2015 року. Наразі строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився. Відповідач не скористався закріпленим ст.33 ЗУ «Про оренду землі» переважним правом на користування спірною земельною ділянкою в передбаченому законом порядку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,72 га, кадастровий № :01:000:0032, що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14).

30 грудня 2005 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Нове життя" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,72 га, кадастровий № :01:000:0032, що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області (а.с.7). Зазначений договір зареєстровано у Валківському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії «Центрального державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.01.2008 р. за № 58.

Згідно п.8 Договору оренди землі сторонами погоджено, що договір укладено на пять років. Після закінчення строку договору оренди землі, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 27 Договору оренди землі передбачено, зокрема, що дія договору землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

18 липня 2012 року між сторонами також укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 30.12.2005 року (а.с.13). Сторони домовились внести в договір оренди землі від 30.12.2005 року наступні зміни:

- пункт 8 Договору викласти у наступній редакції: «Договір укладено сторонами на 7 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Договір діє з моменту його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін»;

- пункт 9 Договору викласти у наступній редакції: «Орендна плата отримується у грошовій формі готівкою в касі орендаря в період з 01 липня по 31 грудня поточного року. Розмір орендної плати у рік становить 4120,33 грн., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеній в пункті 3 договору. За письмовою або усною домовленістю сторін орендна плата може сплачуватись у натуральній формі (зерно, цукор та інше), або відробітковій формі (надання послуг, культивація, оранка, транспортні послуги та інше) по діючим цінам на продукцію, роботи та послуги. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом.

При цьому в Додатковій угоді від 18.07.2012 року сторони погодили, що угода є невідємною частиною Договору оренди від 30.12.2005 року, набирає чинності після державної реєстрації та діє у строк, визначений Договором. Додаткова угода зареєстрована в Управлінні Держкомзему у Валківському районі Харківської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.12.2012 року за № 02779.

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем, набрав чинності 31.01.2008 року, а строк його дії закінчився 31.01.2015 року. Проте Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» безпідставно продовжує користуватися його земельною ділянкою. Переважне право на продовження строку дії договору оренди землі від 30.12.2005 року відповідач не реалізував, підстави для продовження користування земельною ділянкою за договором оренди землі у відповідача відсутні. Вважає, що орендні правовідносини згідно договору оренди землі від 30.12.2005 року сторонами припинилися з 01.02. 2015 року. Державна реєстрація прав та їх обтяжень, відповідно до якої державним реєстратором внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №24226458 від 22.12.2017 р. про державну реєстрацію права оренди ПСП «Нове життя» земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0032 строком дії до 22.12.2024 р. з правом пролонгації, - підлягає скасуванню.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.13 ЗУ «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627ЦК України).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Матеріали справи свідчать про те, що строк дії договору оренди землі від 30.12.2005 року, укладений між ОСОБА_1 (орендодавець) та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя» (орендар), з урахуванням додаткової угоди від 18.07.2012 року, починається з моменту його державної реєстрації, а саме з 31.01.2008 року, оскільки при укладенні договору сторони досягли згоди щодо початку дії його строку саме з цього моменту, та закінчується 31.01.2015 року.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач, підписуючи договір оренди земельної ділянки від 30.12.2005 року та додаткову угоду від 18.07.2012 року, надав своє волевиявлення на надання права оренди належної йому земельної ділянки на 7 років, починаючи з моменту державної реєстрації договору, - відповідає фактичним обставинам справи.

Посилання відповідача на те, що строк дії договору оренди землі від 30.12.2005 року встановлений сторонами до 04 грудня 2017 року, оскільки новою редакцією п.8 Договору строк його дії встановлено сім років, тобто з моменту державної реєстрації Додаткової угоди, а не з моменту державної реєстрації договору оренди, - не приймається до уваги колегією суддів, оскільки сторони не укладали нового договору, а лише виклали деякі пункти Договору у іншій редакції. Волевиявлення позивача щодо строків дії договору оренди землі було спрямоване не на продовження строку дії договору ще на 7 років, а на визначення строку дії договору від 30.12.2005 року саме на 7 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.

Частинами першою-п'ятою ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, мас переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Орендар - ПСП «Нове життя» до закінчення строку дії договору не повідомляв орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, не направляв жодних листів з проектом додаткової угоди.

Наразі користування відповідачем земельною ділянкою позивача є безпідставним, оскільки договір оренди земельної ділянки від 31.12.2005 року є припиненим з 01 лютого 2015 року.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того як вбачається із Витягу з ДЗК від 25.10.2017 р. №НВ- 017 вказано, дата державної реєстрації речового права - 31.01.2008 р., тобто запис про державну реєстрацію внесений 31.01.2008 р., одразу строком дії на 13 років, в той час як на момент реєстрації в договорі оренди був передбачений строк його дії тривалістю 5 років. Всупереч умовам договору, в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 22.12.2017 року внесено відомості про право оренди спірної земельної ділянки відповідачем до 22.12.2024 року, тобто майже 16 років з моменту реєстрації договору оренди, що свідчить про те, що в державних реєстрах прав наявні відомості (записи) про чинність договору оренди поза межами строку, встановленого в самому договорі.

Крім того запис до Державного реєстру від 22.12.2017 року був внесений після припинення строку дії договору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те що записи про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ОСОБА_1 внесені всупереч умовам укладеного договору оренди землі між ОСОБА_1 та ПСП «Нове життя» від 30.12.2005 р., а отже підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про виселення позивачкою не оскаржувалося та судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» залишити без задоволення.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 14 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

ОСОБА_3