Справа № 727/6143/18
Провадження № 2/727/1306/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 р. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Семенка О.В.

при секретарі - Гончарук Н.Г.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 державного реєстратора Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради в особі Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, третя особа: Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання протиправною та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2018 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_4 державного реєстратора Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради в особі Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, третя особа: Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання протиправною та скасування рішення.

В позові вказує, що 01 березня 2007 року між нею та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват банк» укладено договір іпотеки №СVSNGA00000018, за умовами якого для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 27.02.2007 року №СVSNGA00000018, позивачкою передано банку в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру №160, що знаходиться в м. Чернівці, Парковий проїзд, 10-А.

Також, позивачка зазначає, що 08.12.2017 року, отримавши рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №38601642, вона дізналась про те, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за іншим власником.

В подальшому нею отримано інформаційну довідку з Державного реєстру

речових прав на нерухоме майно, зі змісту якої вбачається, що 09 грудня 2016 року Державним реєстратором Чернівецької міської ради ОСОБА_4 прийнято оскаржуване рішення "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" № 32813354, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на квартиру № 160, за адресою: м. Чернівці, Парковий проїзд, будинок 10-а, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" () на підставі вищезазначеного договору іпотеки.

Вважає, протиправними вказані дії державного реєстратора та рішення останнього щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру за Банком, так як, державним реєстратором порушено порядок здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та безпідставно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вказане майно за Банком, за відсутності документів, які відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1952-ІУ) та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок), є підставою для реєстрації права власності.

Вказує також, що жодної вимоги нею не було отримано, що є порушенням чинного законодавства України та п. 27 Договору іпотеки, у звязку з чим просила суд визнати протиправною та скасувати зазначене рішення державного виконавця.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні дала пояснення аналогічні позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідач державний реєстратор ОСОБА_4 в судовому засіданні не зявилась, від неї до суду надійшов відзив на позов, згідно якого просила справу розглянути у її відсутності, в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Також, від представника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради надійшов відзив, згідно якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу за їх відсутності.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені у письмових поясненнях на позов.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 01 березня 2007 року між позивачкою та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват банк» укладено договір іпотеки №СVSNGA00000018, за умовами якого для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 27.02.2007 року №СVSNGA00000018, позивачкою передано банку в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру №160, що знаходиться в м. Чернівці, Парковий проїзд, 10-А. (а.с.7-9).

Відповідно до рішення від 08.12.2017 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №38601642, позивачці було відмовлено, оскільки право власності на квартиру зареєстровано за іншим власником (а.с.10).

Із інформаційної довідки державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна вбачається, що 09 грудня 2016 року Державним реєстратором Чернівецької міської ради ОСОБА_4 прийнято оскаржуване рішення "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" № 32813354, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на квартиру №160, за адресою: м. Чернівці, Парковий проїзд, будинок 10-а, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" () на підставі вищезазначеного договору іпотеки(а.с.11-13).

Із копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що позивачкою ОСОБА_3 не було отримано вимоги банку про порушення основного зобов'язання, оскільки повідомлення не містять підпису позивача чи членів її сім'ї, натомість вчинений запис нібито вручено 12.10.2016р. «чоловікові», однак без підпису.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, згідно п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N1127 від 25.12.2015 року визначено, що для державної реєстрації права власності на підставідоговору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилаєіпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається відсутність підписів позивача або членів сім'ї про отримання такого повідомлення, що вказує на те, що позивач не отримувала письмову вимогу про усунення порушення.

Загальні правові засади звернення стягнення на предмет іпотеки та підставі визначених ст. 33 закону України "Про іпотеку", у разі невиконання боржником основного зобов'язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріусу або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержпателя.

Відповідно до ст. 1 закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України", наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майновогопоручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира передана в забезпечення кредиту в іноземній валюті, наданого на споживчі цілі, загальною площею 80,30 кв. м, що не перевищує передбачений законом розмір.

Поняття "мораторій" у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання.

Судом встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся із заявою до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1127 від 25.12.2015 року надав перелік документів, необхідних для здійснення такої реєстрації, зокрема повідомлення про усунення порушень, адресовані на адресу позивачки.

Таким чином, з огляду на вище викладене суд вважає, що відповідачем було порушено порядок державної реєстрації права власності, що є предметом позову, а саме у порушення вимог п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не було належним чином перевірено факт отримання позивачем копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, а також документів, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі, а тому прийняття рішення та проведення державної реєстрації права власності за Банком не відповідає вимогам Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Також суд вважає, що на момент укладення 09.12.2016 року оспорюваного правочину дії ПАТ КБ "Приватбанк" по відчудженню іпотечного майна за споживчим кредитом без згоди власника суперечили закону, а тому він не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 393 ЦК України правовий акт органу державноївлади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до п. 2 ;an=2488">ст. 26 Закону України "Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межахзаявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з того, що у порушення вимог п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок) відповідачем не було належним чином перевірено факт отримання позивачем ОСОБА_3 копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, а також документів, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі, а тому суд приходить до висновку що рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за банком не відповідає вимогам Порядку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 393 ЦК України, ст. 33,35,36,37 Закону України "Про іпотеку", ст. 24,26 Закону України "Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 19, 89, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Чернівецької міської ради ОСОБА_4 «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 09 грудня 2016 року №32813354, яким проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру №160, за адресою: м. Чернівці, Парковий проїзд, будинок 10-а, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ().

Стягнути з державного реєстратора Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради в особі Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27 вересня 2018 р.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Чернівці ОСОБА_5