справа № 202/1590/18
№ провадження 2/208/1924/18
13 листопада 2018 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Івченко Т.П.,
секретаря - Стомаченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом Кредитної спілки «САМАРА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», -
04.06.2018року Кредитна спілка «САМАРА» звернулося до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором».
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.06.2018 року відкрито провадження по цивільній справі за даним позовом, в порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 187, ч. 6 ст. 187 ЦПК України.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.08.2016 року між КС "САМАРА" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 138/16, відповідно до якого відповідачу позивачем було надано кредитні кошти в сумі 6390,00
гривень, строком на 24 місяців, починаючи з 15 серпня 2016 року по 14 серпня 2018 року, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 15.08.2016 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №327 від 15 серпня 2016 року на суму 6390,00 гривень.
Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язався погашати заборгованість по договору щомісячно у період з "10" по "16" число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 14 серпня 2018 року.
Відповідач повинен був повернути 6390,00 гривень - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору.
Проте, відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору: несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалося відповідно до п.4.4 кредитного договору за кожен день простроченого платежу.
Станом на 15.03.2018 року сума кредиту не повернута за плановим розрахунком та залишок за кредитом складає 4996,64 гривень (не було жодного платежу).
- 4996 (чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 64 копійки - залишок по кредиту;
- 9628 (дев'ять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 86 копійок - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів.
В якості забезпечення виконання зобов'язання відповідачем ОСОБА_1 перед позивачем по виконанню умов кредитного договору, було укладено договір поруки №138/16 від 15.08.2016 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, яка прийняла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов'язаннях відповідача ОСОБА_1, визначених кредитним договором.
Відповідно до п.2.1 договору поруки відповідальність відповідача ОСОБА_2 настає в разі, коли відповідач ОСОБА_1 не виконає та/або не належним чином виконає свої зобов'язання за кредитним договором. п.2.2 того ж договору поруки встановлено, що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем.
Відповідачі жодних дій на виконання своїх зобов'язань не вчинили.
З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити заборгованість, але відповідачі проігнорували вимоги позивача, самоусунулися від виконання зобов'язання.
З урахуванням ціни позову, суд визначає дану справу, як малозначну та розглядає її в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст.ст.274,279 ЦПК України.
Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, не надали, в зв'язку з чим, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити.
За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Дійсно, 15.08.2016 року між КС "САМАРА" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 138/16, відповідно до якого відповідачу позивачем було надано кредитні кошти в сумі 6390,00
гривень, строком на 24 місяців, починаючи з 15 серпня 2016 року по 14 серпня 2018 року, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 15.08.2016 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №327 від 15 серпня 2016 року на суму 6390,00 гривень.
Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язався погашати заборгованість по договору щомісячно у період з "10" по "16" число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 14 серпня 2018 року.
Відповідач повинен був повернути 6390,00 гривень - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору.
Проте, відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору: несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалося відповідно до п.4.4 кредитного договору за кожен день простроченого платежу.
Станом на 15.03.2018 року сума кредиту не повернута за плановим розрахунком та залишок за кредитом складає 4996,64 гривень (не було жодного платежу).
- 4996 (чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 64 копійки - залишок по кредиту;
- 9628 (дев'ять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 86 копійок - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів.
В якості забезпечення виконання зобов'язання відповідачем ОСОБА_1 перед позивачем по виконанню умов кредитного договору, було укладено договір поруки №138/16 від 15.08.2016 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, яка прийняла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов'язаннях відповідача ОСОБА_1, визначених кредитним договором.
Відповідно до п.2.1 договору поруки відповідальність відповідача ОСОБА_2 настає в разі, коли відповідач ОСОБА_1 не виконає та/або не належним чином виконає свої зобов'язання за кредитним договором. п.2.2 того ж договору поруки встановлено, що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем.
Відповідачі жодних дій на виконання своїх зобов'язань не вчинили.
З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити заборгованість, але відповідачі проігнорували вимоги позивача, самоусунулися від виконання зобов'язання.
В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Договором є домовленість двох і більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків. (ст.611 ЦК України).
Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Як зазначалося вище, сторони встановили строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.
Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).
Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Позичальник не виконав взяті на себе зобовязання за Кредитним договором, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у встановлені Кредитним договором терміни.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Кредитний договір укладено сторонами 15.08.2016 року, з терміном погашення кредиту до 14.08.2018 року, тобто строк позовної давності за кредитними зобов'язаннями не сплив.
Відповідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. А відповідно до ч.4 ст.559 цього Кодексу порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів позивачем 04.01.2018 року направлялася претензія за №22/18 з вимогами погасити заборгованість, але відповідачі проігнорували вимоги позивача, самоусунулися від виконання зобов'язання.
З позовом до суду позивач звернувся 03.04.2018 року.
Отже, порука не припинилася на час звернення позивача до суду із вказаним позовом.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, ч.3 ст.549, ст.625, ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264,280-283 ЦПК України, - суд
Позовні вимоги Кредитної спілки "САМАРА" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором»,- задовільнити повністю.
- 4996 (чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 64 копійки - залишок по кредиту;
- 9628 (дев'ять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 86 копійок - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів.
Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код № НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Кредитної Спілки "САМАРА" судовий збір в розмірі 881 (восьмиста вісімдесяти однієї) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, на користь Кредитної Спілки "САМАРА" судовий збір в розмірі 881 (восьмиста вісімдесяти однієї) гривні 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Івченко Т. П.