Справа № 357/746/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АНСУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача посилаючись на те, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжна родний банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5548267 від 02 серпня 2007 року, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 66 508,00 доларів США, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки обумовлені кредитним договором. Позичальником було придбано автомобіль, який в подальшому було в примусовому порядку реалізовано в рахунок часткового погашення боргу.

Позивач також вказував на те, що 16 липня 2013 року між ПАТ «ПУМБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» був укладений Договір відступлення права вимоги № 1034/44 згідно якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 5548267 від 02 серпня 2007 року, що був укладений між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги ТОВ "АНСУ" набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №5548267 від 02 серпня 2007 року в розмірі 4 000,00 доларів США та витрати на сплату судового збору.

Відповідач подав відзив на позовну заяву де просив застосувати строки позовної давності, які на його думку позивачем пропущено.

У відповіді на відзив представник позивача вказує на те, що строки позовної давності позивачем не пропущено оскільки позов було подано до суду 28.12.2016 року, а строк дії кредитного договору визначено по 02.08.2014 року. Вказує, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 4000,00 доларів США за розрахунковий період з 15 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року є обґрунтованими і не виходять за межі строків позовної давності.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, де вказано на те, що позивач скористався правом вимагати дострокового погашення кредиту, звернувся до нотаріуса за виконавчим написом, який вчинено 20.01.2010 року. За таких обставин, на думку відповідача, позивачем пропущено строки позовної давності.

Оглянувши матеріали справи, надавши правову оцінку доводам сторін, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжна родний банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5548267 від 02 серпня 2007 року, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 66 508,00 доларів США, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки обумовлені кредитним договором.

Банк виконав свої обовязки за кредитним договором №5548267 від 02 серпня 2007 року виконав належним чином, що підтверджується копією меморіального ордеру №334405374 від 02 серпня 2007 року, № 334405373 від 02 серпня 2007 року, № 334405372 від 02 серпня 2007 року. Зазначений кредит отримувався позичальником для купівлі автомобіля Volkswagen, який останнім було куплено.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, проценти за користування кредитом: процентна ставка за користування кредитом становить 11,50 % річних. Проценти сплачуються Позичальником в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

В п. 1.4 Кредитного договору вказано, що кредит надається Позичальникові строком до 02 серпня 2014 року. Протягом цього строку Позичальник зобов"язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 3.2.1 Кредитного договору, Позичальник зобов»язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1, який підписується Сторонами, та є невід»ємною частиною цього Договору.

В п. 3.1.2 Кредитного договору передбачений порядок сплати процентів за користування кредитом.

Згідно до п. 3.5.7 Кредитного договору, Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а Позичальник, відповідно, зобов»язаний виконати таку вимогу Банку у випадках, передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобов»язань Позичальника за цим Договором, а також при настанні будь-якої з подій, перелічених нижче: 1) затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами цього Договору на один календарний місяць; 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; 3) несплати Позичальником більше однієї виплати за цим Договором, яка перевищує п»ять відсотків від суми кредиту.

Відповідно до п. 4.2.2 Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення наданого кредиту у випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України.

Згідно до п. 5.2 Кредитного договору, у разі порушення Позичальником строків виконання зобов»язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов»язаний сплатити на вимогу Банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов»язань за кожен день прострочення.

У звязку з неналежним виконанням обовязків за кредитним договором ОСОБА_1, 20 січня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №122 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 248 049 грн. 13 коп. В процесі примусового (ВП№17278070) зазначеного виконавчого документа, державним виконавцем реалізовано автомобіль боржника Volkswagen Toureg, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, а сума яка залишилась не погашеною і є предметом розгляду в даній цивільній справі.

16.09.2011 року державним виконавцем МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з реалізацією предмета застави, автомобіля Volkswagen Toureg, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. ОСОБА_4 в сумі 217 227,60 грн. перераховано стягувачу, згідно платіжного доручення №1007 від 04.08.2011р. Залишок боргу становив 248 049,13 грн.

16 липня 2013 року між ПАТ «ПУМБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» був укладений Договір відступлення права вимоги № 1034/44 згідно якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 5548267 від 02 серпня 2007 року, що був укладений між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги ТОВ "АНСУ" набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором.

За ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач свій обовязок по поверненню отриманих кредитних коштів не повернув.

Згідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо можливості застосування до спірних правовідносин позовної давності, то суд вказує на таке.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

Ст.258 ЦК України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд зазначає, що якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати. В свою чергу, предявлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. (Постанова ВСУ від 9 листопада 2016 року по справі № 6-2251цс16).

Суд вважає, що вчинивши виконавчий напис, банк відповідно до положень ст.1050 ЦК України та п.3.5.8 Кредитного договору скористався правом вимагати дострокове погашення кредиту, чим змінив дату виконання основного зобовязання.

За таких обставин, отримавши постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу від 16.09.2011 року кредитору було достеменно відомо про заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, тому кредитор мав трирічний строк для звернення до суду з відповідною позовною заявою з метою реалізації своїх прав. Позовна заява датована 28.12.2016 року, а зареєстрована судом 24.01.2017 року, тому слід визнати, що позивач пропустив трирічний строк звернення до суду, що тягне за собою відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі вищевикладеного, та ст.ст. 509,512,514,516,526,549,610,611,1050,1054, 1077 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АНСУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 20.09.2018 р.

СуддяОСОБА_4