Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3911/17 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №279/3911/17 за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

на заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 13 квітня 2018 року суддею Невмержицькою О.А. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний банк» (далі - Банк) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. звернулося до суду із позовом, у якому, посилаючись на невиконання поручителем ОСОБА_2 умов договору про надання овердрафту №65 від 18.09.2008, просило стягнути з останнього заборгованість станом на 30.09.2016 в сумі 363275,78 грн, яка складається з: 77726,56 грн - заборгованість за овердрафтом, 119268,74 грн - заборгованість по процентам, 13561,80грн - пеня за несвоєчасне погашення по овердрафту, 19833,37грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів по овердрафту, 8250,07 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення овердрафту, 7003,38 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків по овердрафту, 55277,42 грн - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення овердрафту, 62354,44 грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів.

Заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року позов Банку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за договором овердрафту №65 від 18.09.2008 станом на 30.09.2016 в сумі 363275,78 грн та судові витрати в сумі 5449,14 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та постановити нове - про відмову в задоволенні позову Банку, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

На його думку, суд дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.12.2011 з основного боржника - МПП «Нафтасоюз» на користь Банку стягнуто заборгованість за договором про надання овердрафту від 18.09.2008 №65 в сумі 77726,56 грн та штрафні санкції, пеню, 3% річних та інфляційні нарахування. Тому, вважає, що порука ОСОБА_2 за цим договором припинилася у квітні 2012 року, тобто через шість місяців від дня пред'явлення Банком позову до основного боржника у жовтні 2011 року. Крім того, вказав, що про такі обставини, відповідач не міг повідомити суд через неналежне повідомлення останнього про час та місце розгляду справи.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник Банку в судове засідання, призначене в режимі відеоконференції, не з'явився, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у його відсутність, що відповідає положенням ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи, проте зважаючи на відсутність доказів про поважність такої неявки, суд апеляційної інстанції розглянув справу у його відсутність та відсутність належним чином повідомленого його довірителя - ОСОБА_2

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.09.2008 між відкритим акціонерним товариством "ВіЕйБі Банк" (далі - ВАТ "ВіЕйБі Банк"), правонаступником якого є Банк, та Малим приватним підприємством "Нафтасоюз" (далі - МПП «Нафтасоюз») укладено Договір №65 про надання овердрафту, відповідно до якого Банк надав останньому кредит у формі овердрафту в розмірі 400000,00 грн, строком до 20.12.2008 та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 23% річних (а.с. 5-9).

Цього ж числа між ВАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився відповідати перед банком за виконання умов вищевказаного кредитного договору. Відповідно до п.3 Договору Поручитель і Боржник відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники, Кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов'язань за Договором, як від Боржника, так і від Поручителя, як в повному обсязі, так і в частині боргу (а.с. 26-28).

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що МПП «Нафтасоюз» належним чином не виконувало взяті на себе зобов`язання, допустило прострочення у здійсненні оплати за кредитом та процентами, у зв'язку із чим станом на 30.09.2016 виникла заборгованість в розмірі 363275,78 грн, яка складається із: заборгованості за овердрафтом - 77726,56 грн; заборгованості по процентам - 119268,74 грн; пеня за своєчасне погашення по овердрафту - 13561,80грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів по овердрафту - 19833,37 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення овердрафту - 8250,07 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків по овердрафту - 7003,38 грн; інфляційні збитки за несвоєчасне погашення овердрафту - 55277,42 грн; інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 62354,44 грн, та яка підлягає стягненню з поручителя (а.с.10-25).

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позову.

Разом з тим такий висновок суду є помилковим з огляду на наступне.

Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобов'язання згідно з такими умовами або у зв'язку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково - порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту.

Як вбачається із договору поруки від 18.09.2008 не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки п. 10 цього договору встановлено, що порука припиняється: після виконання всіх умов Кредитного договору; у разі зміни умов Кредитного договору, що можуть викликати збільшення обсягу відповідальності Поручителя без його згоди; якщо після настання строку виконання зобов'язання Кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване Боржником або Поручителем; переведенням на іншу особу боргу за Кредитним договором, якщо Поручитель не поручився за нового Боржника; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Таким чином, у даному випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Кінцевим строком повернення кредиту за договором овердрафту визначено 20.12.2008. Отже, банк зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя про стягнення заборгованості за договором овердрафту протягом шести місяців, починаючи із 20.12.2008, тобто до 20.06.2009, проте звернувся із таким позовом 03.10.2017, тобто поза межами строку, визначеного частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував обставини справи та умови застосування частини четвертої статті 559 ЦК України у спірних правовідносинах, дійшов помилкового висновку про задоволення позову та стягнення боргу за договором овердрафту із поручителя, а тому таке рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

З позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 8173,71 грн (5449,14(1,5 % ціни позову)х150%).

Посилання Банку у відзиві на апеляційну скаргу про зміну місця проживання боржником, не перешкоджало зверненню до суду за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту №65 від 18 вересня 2008 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 8173,71 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 23 листопада 2018 року.