Справа № 727/9037/18
Провадження № 2/727/1687/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 листопада 2018 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі головуючого судді Волошина С.О.

секретар Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: вул.Небесної Сотні, 8/54, м.Чернівці) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Посилається на те, що їх шлюб з відповідачем зареєстрований 08 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №957.

Від шлюбу у них з відповідачем народились сини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Посилається на те, що причиною розпаду сімї є невідповідність їх з чоловіком характерів та поглядів на життя. Відповідач часто вживає спиртні напої, постійно робить ставки в гральному закладі, витрачаючи на це кошти з сімї. Відповідач не приділяє уваги дітям, не піклується про їх розвиток. На цьому грунті між ними часто виникають сварки та різного роду непорозуміння, в процесі яких відповідач ображає її та принижує в присутності дітей. Міри, які вона приймала для збереження сімї не дали позитивних результатів, їх відносини з відповідачем ще більше погіршились, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливе. Біля року тому, вони з чоловіком припинили сімейні стосунки і проживають в різних кімнатах. У них відсутній спільний бюджет, і втрачено почуття взаєморозуміння. Заперечує проти примирення, оскільки вважає що їх сімя з відповідачем розпалась і поновити її неможливо. Спору про майно немає.

Щодо місця проживання дітей, то між ними добровільно досягнуто згоди, що діти будуть проживати з нею. Просила шлюб з відповідачем розірвати.

Крім цього позивач вказала, що останнім часом відповідач не надає матеріальної допомоги на дітей. Відповідач є повнолітньою, працездатною особою, працює продавцем у магазині ТОВ «Універсам», де щомісячно отримує заробітну плату. Відповідач на утримання інших дітей чи непрацездатних осіб немає. Їх спільні діти на обліку з приводу хронічних хвороб не перебувають.

Відповідач немає у власності обєктів нерухомості та іншого рухомого майна. Таким чином, вважає що відповідач повинен і має можливість сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі по 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Стягнення проводити до повноліття дітей та допустити негайне виконання рішення суду.

31 серпня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

28 вересня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, спрямувала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить розірвати їх шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/3 частці на кожну дитину щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, відзиву на позовну заяву не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov/ua/sud2414, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив, суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, і по справі можливо постановити заочне рішення.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони 08 липня 2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №957, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №0691329 від 08.07.2011 року (а.с.7).

Від спільного проживання у сторін народились сини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-МИ №151025, №196890 (а.с.8-9).

Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалось, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сімї є неможливим. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально.

Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сімя сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам сторін, між сторонами втрачено почуття любові, поваги та гідності один до одного, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, необхідно розірвати.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обовязку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач офіційно працює продавцем в ТзОВ «Універсам», що підтверджується довідкою №40 від 15.08.2018р. (а.с.10).

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Так, з урахуванням майнового стану відповідача, те що відповідач офіційно працює, відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що він має на утримання інших дітей чи осіб, які потребують його утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.08.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №957.

Виходячи з обставин справи, матеріального становища сторін, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.08.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн., дані витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім цього, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, за позовну вимогу про стягнення аліментів, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 24, 51, 56, 109-112, 141, 150, 157, 180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 08.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №957.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 08 лютого 2002 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.08.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 08 лютого 2002 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, судові витрати по сплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 08 лютого 2002 року, на користь Держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць, в іншій частині рішення може бути оскаржено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: С.О.Волошин