РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судових засідань Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 грудня 2016 року ОСОБА_6. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем марки «Volkswagen T-4 Сaravelle», н.з. Республіки Польща НОМЕР_5, по вул. Драгоманова в м. Володимир-Волинський, Волинської області не вибравши безпечної швидкості руху та інтервалу допустив зіткнення із стоячим у заїзній кишені автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO SЕNS», н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, а обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем ОСОБА_6 було пошкоджено належний йому автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO SЕNS» н.з. НОМЕР_4, чим заподіяно йому матеріальну та моральну шкоду. На момент вчинення ДТП страхова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_6 була застрахована у страховій компанії Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A. (Республіка Польща) представником якої на території України є ПАТ «СК «ПЗУ Україна».

Просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на свою користь страхове відшкодування, що становить витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в розмірі 23406,86 грн. та стягнути з ОСОБА_6. матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в ДТП, що становить різницю витрат, необхідних для виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу та реальною вартістю пошкодженого транспортного засобу у розмірі 13595,31 грн., та матеріальне відшкодування за упущену вигоду в розмірі 21300, 00 грн., а також судовий збір.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6., ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення ДТП в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення ДТП та упущеної вигоди залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Заочним рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області 10.05.2018 р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Вирішено стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_2 23 406 (двадцять три тисячі чотириста шість) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки та 640 грн. судового збору.

05.06.2018 р. відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення, котру просив прийняти та відмовити у задоволенні позову, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6. не була забезпечена страховою компанією «ПЗУ Україна», так як договір укладався з іншою страховою компанією - Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.07.2018 р. заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено та заочне рішення від 10.05.2018 р. скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач та його представник подали заяви в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд проводити розгляд справи у їхній відсутності.

Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з'явився, однак подавав заяви про розгляд справи у його відсутності, просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6. у судове засідання не з'явився зазначив, що розгляд справи просить проводити за його відсутності.

Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 11.12.2016 р. у м. Володимирі-Волинському за участю водія ОСОБА_6. та ОСОБА_5, СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до ЄРДР за №0001107 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2016 року, близько 19 год., ОСОБА_6. керуючи автомобілем марки «Volkswagen T-4 Сaravelle», р.н. Республіки Польща НОМЕР_5, по вул. Драгоманова в м. Володимирі-Волинському, не вибравши безпечної швидкості руху та інтервалу, допустив зіткнення із автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO SЕNS» р.н. НОМЕР_4, котрий стояв, під керуванням ОСОБА_5

Із схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), довідки про ДТП вбачається, що в результаті ДТП автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO SЕNS», р.н. НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження.

За результатами досудового розслідування 29.12.2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв"язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_6. складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки потерпілий ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження.

Із змісту даної постанови вбачається, що в ході досудового розслідування було встановлено, що в прямому причинному зв»язку з даною ДТП та її наслідками є порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6, а саме п. 2.3.б, 2.9.а, 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху України.

Тобто, орган досудового розслідування встановив, що в діях водія ОСОБА_6. відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, однак його дії перебувають в прямому причинному зв»язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Дана постанова, в якій встановлено причинний зв»язок дій ОСОБА_6. з ДТП та її наслідками, не оскаржувалась ОСОБА_6 в порядку, визначеному КПК України та набрала законної сили.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.03.2017 р. підтверджується, що провадження у справі про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв»язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Із змісту цієї постанови встановлено, що підставою закриття справи про адміністративне правопорушення стала обставина складання протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою.

Відповідно до роз"яснень, які викладені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому, постанова слідчого, прокурора, суду про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України.

Оскільки позивачу шкода завдана ОСОБА_6 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, тому обов'язок відшкодувати таку шкоду виникає у її завдавача незалежно від наявності вини.

Свідоцтвом про реєстрацію танспортного засобу НОМЕР_7 підтверджується, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO SЕNS», р.н. НОМЕР_4, а тому має право вимоги про відшкодування шкоди завданої йому майну, внаслідок ДТП.

Відповідно до роз"яснень, які містяться у п. 7 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ, при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов'язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК). Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

На судовий розгляд справи не надано жодних доказів, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ОСОБА_5

Не беруться судом до уваги доводи відповідача про те, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не є особою, котра несе цивільно-правову відповідальність ОСОБА_6., як завдавача шкоди, перед позивачем, за шкоду заподіяну ним внаслідок ДТП, оскільки є безпідставними і спростовуються наступними доказами.

Із страхового поліса (карти) вбачається, що 04.02.2016 р. страховою компанією Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A. (Республіка Польща) був виданий страховий поліс (міжнародна автомобільна страхова картка) на автомобіль марки «Volkswagen», НОМЕР_5, котрим 11.12.2016 р. керував ОСОБА_6., дії якого перебувають у причинному зв»язку з ДТП та її наслідками.

Крім цього, наданим представником відповідача договором, котрий укладений 25.06.2009 р. між страховою компанією Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A. та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» спростовуються доводи відповідача про те, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не несе цивільно-правову відповідальність ОСОБА_6.

Так, із Розділу А параграфа 1 даного договору вбачається, що саме ПрАТ СК «ПЗУ Україна» забезпечує на території України надання послуг з врегулювання збитків, які виникли на території України і були спричинені власниками транспортних засобів, застрахованих за програмою (договорами) міжнародного обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності в Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A.

Також у пунктах 7, 8 цього розділу сторони погодили, що суми страхових відшкодувань, а також інших витрат, що були понесені сторонами в з»язку з наданням послуг з врегулювання збитків на умовах даного Договору, підлягають взаємним розрахункам у валюті Євро відповідно до офіційного валютного курсу Національного банку сторони, яка понесла дані витрати, на дату виставлення вимоги на компенсацію зазначених у даному пункті витрат. Після кожного врегульованого збитку на умовах даного Договору, понесених витрат, виплачених відшкодувань і страхових сум, сторони зобов»язані скласти і підписати акт наданих послуг.

З аналізу цих положень договору вбачається, що саме ПрАТ СК «ПЗУ Україна» забезпечує, як надання послуг з врегулювання збитків, які виникли на території України і були спричинені власниками транспортних засобів, застрахованих за програмою (договорами) міжнародного обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності в Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A., так і здійснює виплату відшкодувань та страхових сум.

Крім цього, дана обставина підтверджується і листом Департаменту міжнародного страхування Моторного (транспортного) страхового бюро України від 08.02.2017 р.

Із даного документа також вбачається, що представником страхової компанії Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A. на території України є ПрАТ СК «ПЗУ Україна», котра уповноважена здійснювати врегулювання та відшкодування шкоди завданої ДТП за участю транспортних засобів, застрахованих за програмою (договорами) міжнародного обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності в Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A.

Страховим полісом (карта) від 04.06.2016 р. підтверджується, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6. на час заподіяння позивачу шкоди джерелом підвищеної небезпеки, була застрахована у страховій компанії Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A. (Республіка Польща).

З огляду наведеного, суд прийшов до висновку, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» є особою, котра повинна здійснити позивачу відшкодування шкоди завданою ОСОБА_6 внаслідок ДТП.

Звітом про оцінку вартості збитків підтверджується, що вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO SЕNS», р.н. НОМЕР_4 становить 23406,86 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача про обов»язок відповідача відшкодувати шкоду, а також розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (23406,86 грн.) та докази того, що відповідачем дана шкода відшкодована позивачу.

Оскільки ПрАТ СК «ПЗУ Україна» є особою, котра несе цивільно-правову відповідальність ОСОБА_6. за шкоду завдану ним джерелом підвищеної небезпеки, тому вона зобов»язана відшкодувати ОСОБА_2, як власнику пошкодженного транспортного засобу, шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, котра становить 23406,86грн. та не спростована жодними належними та допустимими доказами.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, обгрунтованими, доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

позов задовольнити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_2 23 406 (двадцять три тисячі чотириста шість) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_2 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія паспорта НОМЕР_6, проживає АДРЕСА_1

Відповідач - ПрАТ СК «ПЗУ Україна», , м. Київ, вул. Дегтярівська, 62.

Повне судове рішення складено 22.11.2018 р.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук