№ 207/2931/18
№ 2/207/1558/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Кам'янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам'янське справу № 207/2931/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики ,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою , у якій просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошові кошти у сумі 774774 гривні 00 копійок , стягнути з ОСОБА_5 на його користь грошові кошти у сумі 774774 гривні 00 копійок , а всього 1549548 гривень 00 копійок , оскільки за договором позики 4 листопада 2007 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір позики , згідно якого зобов'язався передати у власність ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 151500 гривень , що еквівалентно 30000 доларів США , а відповідач ОСОБА_4 зобов'язався повернути грошові кошти в повному розмірі в доларах США або гривні , з урахуванням зміни курсу НБУ долара до гривні на дату повернення частини або повного розміру позики . Цільове призначення позики - ремонт житлового будинку в АДРЕСА_1 Відповідно до п. 2.2. Договору позики позика надається частинами, підтвердженням отримання грошових коштів позичальником є письмова розписка . Відповідачу ОСОБА_4 були передані грошові кошти , що підтверджуються написаними власноруч ОСОБА_4 розписками на отримання грошових коштів , а саме : 4 листопада 2007 року - 20000 доларів США ; 12 липня 2008 року - 5000 доларів США ; 2 вересня 2009 року - 5000 доларів США . 1 листопада 2012 року між ним та ОСОБА_4 було підписано додаткову угоду № 1 до договору позики , були внесені зміни щодо дати повернення позики в повному розмірі - до 1 вересня 2015 року , а також продовжено дію договору до 1 вересня 2015 року . 14 серпня 2015 року між ним та ОСОБА_4 було підписано додаткову угоду № 2 до договору позики , відповідно до якої , в доповнення до переданої суми зобов'язався передати ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 770263 гривень 20 копійок , що еквівалентно сумі 36000 доларів США з цільовим призначенням - купівля автомобіля . Загальна сума позики грошових коштів повинна бути повернута до 4 листопада 2017 року . Відповідачу ОСОБА_4 були передані грошові кошти , що підтверджуються написаними власноруч ОСОБА_4 розписками на отримання грошових коштів , а саме : 15 серпня 2015 року - 20000 доларів США ; 18 вересня 2015 року - 16000 доларів США . Відповідачем ОСОБА_4 частково повернуто борг : 1 травня 2010 року - 3000 доларів США ; 1 вересня 2010 року - 3000 доларів США ; 1 квітня 2011 року - 2000 доларів США ; 1 серпня 2012 року - 2000 доларів США . Загальна сума грошових коштів , наданих у борг відповідачу ОСОБА_4 скала 66000 доларів США , а ним було повернуто суму боргу у розмірі 10000 доларів США . Сума заборгованості складає 56000 доларів США . Грошові кошти отримувались ОСОБА_4 для сімейних потреб , а саме для ремонту житлового будинку та купівлі сімейного автомобіля і є спільною сумісною власністю подружжя .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлений позов підтримала повністю , просила стягнути солідарно з подружжя ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за договором позики 1549548 гривень 00 копійок і пояснила , що 4 листопада 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір позики на 30000 доларів США для ремонту будинку . Гроші відповідач отримав частинами . 1 листопада 2012 року між сторонами підписано додаткову угоду № 1 щодо дати повернення позики до 1 вересня 2015 року . 14 серпня 2015 року між сторонами було підписано додаткову угоду № 2 до договору позики та передані кошти ОСОБА_4 загальною сумою 36000 доларів США для купівлі автомобіля . Відповідач ОСОБА_4 повернув частину боргу у сумі 10000 доларів США . Грошові кошти надавалися ОСОБА_4 для ремонту житлового будинку та купівлі автомобіля .

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 заявлений позов визнала повністю і пояснила , що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 згідно договору позики 30000 доларів США для ремонту будинку . 14 серпня 2015 року між сторонами було укладено додаткову угоду і відповідач ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 36000 доларів США для придбання автомобіля . Всього отримано ОСОБА_4 від ОСОБА_3 у борг 66000 доларів США . Повернуто - 10000 доларів США . Кошти ОСОБА_4 брав для ремонту житлового будинку та купівлі сімейного автомобіля . ОСОБА_4 знаходиться у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_5 з 2005 року .

Відповідачка ОСОБА_5 у судове засідання не явилася тричі , належним чином повідомлена про розгляд справи , не надала своїх заперечень на позов , тому суд вважає можливим розглянути справу без її участі .

Суд , вислухавши пояснення представників сторін , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що за договором позики 4 листопада 2007 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір позики , згідно якого зобов'язався передати у власність ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 151500 гривень , що еквівалентно 30000 доларів США , а відповідач ОСОБА_4 зобов'язався повернути грошові кошти в повному розмірі в доларах США або гривні , з урахуванням зміни курсу НБУ долара до гривні на дату повернення частини або повного розміру позики . Цільове призначення позики - ремонт житлового будинку в АДРЕСА_1 Відповідно до п. 2.2. Договору позики позика надається частинами, підтвердженням отримання грошових коштів позичальником є письмова розписка ( а.с. 51 ) . Відповідачу ОСОБА_4 були передані грошові кошти , що підтверджуються написаними власноруч ОСОБА_4 розписками на отримання грошових коштів , а саме : 4 листопада 2007 року - 20000 доларів США ( а.с. 53 ) ; 12 липня 2008 року - 5000 доларів США ( а.с. 55 ) ; 2 вересня 2009 року - 5000 доларів США ( а.с. 56 ) . 1 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було підписано додаткову угоду № 1 до договору позики , були внесені зміни щодо дати повернення позики в повному розмірі - до 1 вересня 2015 року , а також продовжено дію договору до 1 вересня 2015 року ( а.с. 52 ) . 14 серпня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було підписано додаткову угоду № 2 до договору позики , відповідно до якої , в доповнення до переданої суми зобов'язався передати ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 770263 гривень 20 копійок , що еквівалентно сумі 36000 доларів США з цільовим призначенням - купівля автомобіля . Загальна сума позики грошових коштів повинна бути повернута до 4 листопада 2017 року ( а.с. 60 ) . Відповідачу ОСОБА_4 позивачем були передані грошові кошти , що підтверджуються написаними власноруч ОСОБА_4 розписками на отримання грошових коштів , а саме : 15 серпня 2015 року - 20000 доларів США ( а.с. 61 ) ; 18 вересня 2015 року - 16000 доларів США ( а.с. 62 ) . Загальна сума грошових коштів , наданих у борг відповідачу ОСОБА_4 скала 66000 доларів США .

Згідно ст. 1046 ЦК України 2003 року за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості .

Згідно ст. 1047 ЦК України 2003 року договір позики укладається у письмовій формі , якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян , а у випадках , коли позикодавцем є юридична особа , - незалежно від суми . На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ , який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей .

Згідно ст. 1049 ЦК України 2003 року позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором .

Відповідачем ОСОБА_4 позивачу частково повернуто борг : 1 травня 2010 року - 3000 доларів США ( а.с. 54 ) ; 1 вересня 2010 року - 3000 доларів США ( а.с. 57 ) ; 1 квітня 2011 року - 2000 доларів США ( а.с. 58 ) ; 1 серпня 2012 року - 2000 доларів США ( а.с. 59 ) . Відповідачем ОСОБА_4 повернуто було позивачу суму боргу у розмірі 10000 доларів США . Сума заборгованості складає 56000 доларів США .

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір , укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї , створює обов'язки для другого з подружжя , якщо майно , одержане за договором , використане в інтересах сім'ї .

Згідно правового висновку , викладеного у постановах Верховного Суду України від 19 червня 2013 року (справа № 6- 55цс13) та 14 вересня 2016 року (справа № 6-539цс16) договір , укладений одним із подружжя , створює обов'язки для другого з подружжя в разі , якщо його укладено в інтересах сім'ї , а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї . Крім права спільної сумісної власності на придбане за рахунок позичених коштів майно, внаслідок укладання договорів позики виникає також і зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення позиченої грошової суми , виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники .

Підтвердженням того , що договір позики укладався в інтересах сім'ї є зазначення в договорі позики та додатковій угоді цільового призначення позики - ремонт будинку та купівля автомобіля , що також підтвердив у судовому засіданні представник відповідача . Відповідачі на час отримання коштів знаходилися у шлюбі , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 64 ) . Враховуючи , що договір позики , укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї , одержані за договором кошти , використані в інтересах сім'ї , тому цей договір створює обов'язки і для другого з подружжя - відповідачки ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні відповідати перед позивачем як солідарні боржники .

Офіційний курс долара США на 16 листопада 2018 року складає 1 долар США - 27,774256 гривні . Сума боргу відповідачів складає 1555358 гривень 34 копійки , суд не виходячи за межі позовних вимог вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів 1549548 гривень 00 копійок .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено , тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу відповідачами у рівних частинах.

Керуючись ст. 1046 , 1047 , 1049 ЦК України 2003 року , ст. 65 СК України ст. 10 , 19, 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , місце проживання : АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , ОСОБА_5 місце проживання : АДРЕСА_3 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , місце проживання : АДРЕСА_4 , номер облікової картки платника податків : відсутній, заборгованість за договором позики 1549548 гривень 00 копійок .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати 4405 гривень 00 копійок .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати 4405 гривень 00 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба