Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2216/18
Провадження №: 2/332/1146/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді: Марченко Н.В.
при секретарі: Фурдак В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивач звернулась до суду з уточненим позовом (а.с.29) до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що на праві приватної власності їй належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1. Іншими співвласникам квартири, є ОСОБА_4, якому на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири та поновлітня ОСОБА_3, якому на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності № 563 від 24.09.2007 року виданого головою районної адміністрації . Крім позивача та співвлаників квартири в цій квартирі зареєстрований колиній чоловік позивача, відповідач по справі ОСОБА_2, який не проживає в цій квартирі довгий час, місце проживання ОСОБА_2, невідоме. Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає позивачу у користуванні квартирою, призводить до того, що вона має сплачувати додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги за зареєстровану, але не проживаючу особу та не в змозі оформити субсидію.
Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувавли
Відповідач в судове засідання не з'явився, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 22.08.2018 року.
Третя особа ОСОБА_3, який приходиться відповідачу сином, у судовому засіданні пояснив, що його батько пять років потому, зібрав свої особисті речі та виїхав із квартири, фактичне місце проживання ОСОБА_2 не відоме. Проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 не заперечує.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, повідомлений вчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило.
У судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_5, яка суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Близько пяти років відповідач не проживає у спірній квартирі, особистих речей останнього немає в квартирі, фактичне місце проживання ОСОБА_2 не відоме.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 в рівних долях належить ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності № 563 від 24.09.2007 року виданого головою районної адміністрації (а.с.14) та копією витягу про право власності на нерухоме майно (а.с.13). У спірній квартирі окрім власників зарестрований колишній чоловік позивача , шлюб з яким розірвано заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2018 року (а.с.8). У 2013 року відповідач виїхав із спірної квартири, що встановлено показами свідка ОСОБА_5 та заочним рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2018 року (а.с.8). Особисті речі ОСОБА_2 в квартирі відсутні, фактичне місце проживання останнього не відоме. Відповідач у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся. Даний факт суттєво порушує право власності позивача та створює перешкоди в користуванні власністю, яка несе додаткові витрати по його утриманню, оскільки плата за користування житлом нараховується виходячи з кількості проживаючих осіб згідно реєстрації та не в змозі оформити субсидію.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Поважних причин не проживання за адресою реєстрації ОСОБА_2 в квартирі за адресою АДРЕСА_2 судом не встановлено. Таким чином суд вважає позов обгунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Таким чином, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою № 54 будинку № 22 по вулиці Історичній у м. Запоріжжі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Н.В.Марченко