Дата документу 21.11.2018 Справа № 334/5194/16-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/5194/16Головуючий у 1-й інстанції Ісаков Д.О.
Пр. № 22-ц/807/1030/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила:- стягнути з відповідача неустойку за прострочення виконання умов договору у розмірі 23414,40 грн.; вартість товару (дверей), повернутого позивачем у чотирнадцятиденний строк у розмірі 10840 грн., моральну шкоду в сумі 1500 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2016 року (суддя ОСОБА_9., а.с. 9) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито.

У зв'язку із відставкою судді ОСОБА_9. в порядку повторного автоматизованого розподілу цієї справи (а.с. 11-12) 27 вересня 2016 року головуючим суддею у цій справі визначено суддю Ісакова Д.О., справу прийнято до провадження та призначено до розгляду вперше на 01 березня 2017 року (а.с. 13).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року (а.с. 35) позовну заяву ОСОБА_2 у цій справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 37) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 43).

Ухвалою апеляційного суду від 09 листопада 2018 року (а.с. 52) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 54).

Відповідач ФОП ОСОБА_3 не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 21 листопада 2018 року повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 55-57) позивач ОСОБА_2 та відповідач ФОП ОСОБА_3 не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю позивача ОСОБА_2 та відповідача ФОП ОСОБА_3 за присутністю представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю (а.с.49) ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який у тому числі зазначав, що позивач на сьогодні перебуває у м. Львів, він із матеріалами цієї справи не знайомився, але вони із позивачем ще на початку розгляду цієї справи судом першої інстанції подавали заяву від імені позивача про розгляд цієї справи за відсутністю позивача у тому числі, він завжди з'являвся до суду на виклики суду, проте суддя постійно був зайнятий в інших справах, тому не розглядав цю справу, відкладення мало місце на 3 місяці уперед, на 11 червня 2018 року сторона позивача не була повідомлена про час і місце розгляду цієї справи, а на 25 вересня 2018 року сторона позивача вперше подала клопотання про відкладення, але суд не звернув на останнє уваги та не розглядав останнє, що вбачається із змісту оскаржуємої ухвали суду першої інстанції у цій справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву позивача у цій справі, керувався ст.ст. 257, 260, 353 -354 ЦПК України та виходив із наступного.

Справа до розгляду призначалась неодноразово, а саме на 26 жовтня 2017 року, 15 березня 2018 року, 11 червня 2018 року, 25 вересня 2018 року, однак позивач ні в одне з призначених судових засідань не з'явилась. Про день та час розгляду справи позивач повідомлялась завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала.

В судове засідання відповідач не з'явилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала.

Відповідно до п. 3 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки позивачка в судове засідання повторно в четвертий раз не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами, причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала, тому суд визнає повторну неявку позивача в судове засідання без поважних причин.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Так, дійсно, в силу вимог ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд першої інстанції мав право залишити заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 дійсно не подавала заяви суду першої інстанції про розгляд цієї справи за її відсутності.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Також, позивач ОСОБА_2 повторно (11.06.2018 року та 25.09.2018 року) не з'явилась у судові засідання у цій справі.

Проте, висновки суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_2 в четвертий раз не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами, причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала, тому суд визнає повторну неявку позивача в судове засідання без поважних причин, спростовуються матеріалами цієї справи та ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

У цій справі судом першої інстанції дійсно призначались судові засідання (суддя Ісаков Д.О.) на 26 жовтня 2017 року (а.с.23), 15 березня 2018 року (а.с.26), 01 червня 2017 року (а.с. 29), 11 червня 2018 року, 25 вересня 2018 року (а.с.34).

Однак, 15 березня 2018 року розгляд цієї справи не відбувся не з вини позивача ОСОБА_5, а у зв'язку із тим, що суддя Ісаков Д.О. був зайнятий в іншій кримінальній справі № 334/290/17 відносно ОСОБА_6 (довідка а.с. 26).

У матеріалах цієї справи відсутні докази того, що позивач ОСОБА_2 взагалі була повідомлена про дату судового засідання 11 червня 2018 року у цій справі, оскільки конверт із судовою повісткою на цю дату на ім'я позивача ОСОБА_2 повернувся на адресу суду першої інстанції з відміткою «за місцем обслуговування» (а.с. 28).

При цьому, встановлено, що матеріали цієї справи містять дані про інші засоби зв'язку із позивачем, зокрема мобільні, зазначені останньою зокрема в її позові (а.с.1).

Однак, на виконання вимог 128 ч. 9 ЦПК України суду першої інстанції не робив взагалі спроб повідомити позивача за допомогою останніх на дату судового засідання 11 червня 2018 року.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Крім того, у матеріалах цієї справи відсутні належні докази того, що позивач ОСОБА_2 повідомлялась на дату судового засідання 11 червня 2018 року через її представника.

У судове засідання 25 вересня 2018 року належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом першої інстанції (а.с.30) позивач ОСОБА_2 дійсно не з'явилась, але подала суду першої інстанції через канцелярію заяву (а.с. 33), в якій просила перенести на іншу дату судове засідання у цій справі у зв'язку з відсутністю її чоловіка на території України та неможливістю у зв'язку з цим прийняття участі у судовому засіданні, на яку суд першої інстанції взагалі не звернув належної уваги та не вирішив останню по суті взагалі (не відмовив або не задовольнив).

Оскільки, в оскаржуємій ухвалі судом першої інстанції зазначено, що позивач причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала.

При вищевикладених обставинах, не можна вважати, що 25 вересня 2018 року мала місце повторна неявка належним чином повідомленого позивача ОСОБА_2 без повідомлення про причини неявки за відсутності заяви останньої про розгляд справи за її відсутності.

При вищевикладених обставинах, доводи позивача ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, в силу вимог ст. 379 ЦПК України, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

При цьому, також встановлено, що ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції у цій справі в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2018 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 22.11.2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.