Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 689/1157/16-ц

провадження № 61-8199св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року у складі судді Баськова М. М. та на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року у складі суддів: Гринчука Р. С., Грох Л. М., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ - 21121, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до якого відповідач продав автомобіль ОСОБА_6, визнати за нею право власності на ? частину транспортного засобу та стягнути з ОСОБА_5 на її користь половину вартості автомобіля в розмірі 42434,50 грн. Посилаючись на те, що оскільки спірний автомобіль був придбаний під час перебування у шлюбі з відповідачем і за їх спільні кошти, а відповідач відчужив його без її згоди і кошти від реалізації використав для своїх власних потреб, просила суд задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, здійснено поділ спільного майна ОСОБА_5 та ОСОБА_4, припинено право власності ОСОБА_4 на ? частину автомобіля ВАЗ - 21121, реєстраційний номер НОМЕР_1, стягнуто з відповідача на користь позивача 42825 грн в рахунок компенсації ? частини вказаного автомобіля. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1751,20 грн судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому його відчуження одним з подружжя без згоди іншого подружжя є незаконним. Половина вартості автомобіля, визначена шляхом експертного дослідження підлягає, стягненню з відповідача на користь позивача.

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

У лютому 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року та на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Ярмолинецького районного суду Хмельницької області.

04 квітня 2018 року зазначена справа надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На час розгляду касаційної скарги ОСОБА_5 відзиви не надходили.

Суди встановили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 21 липня 2001 року по 15 вересня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_5 за отримані у кредит кошти на підставі кредитного договору, укладеного 27 червня 2006 року з акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», придбав автомобіль ВАЗ 21121, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску. Зобов'язання за кредитним договором зі строком погашення до 26 червня 2010 року виконані до закінчення строку дії договору та за спільні кошти подружжя.

З липня 2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зазначений факт установлений рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2016 року про розірвання шлюбу.

08 вересня 2015 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу продав указаний автомобіль ОСОБА_6 за 72000 грн.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦК України, частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружинин та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. (стаття 70 СК України).

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім"ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною четвертою статті 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім"ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім"ї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім"ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За таких обставин, один із подружжя може вимагати від іншого 1/2 частину вартості майна, яке відчужене в період зареєстрованого між ними шлюбу в тому випадку, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім"ї чи не на її потреби.

ОСОБА_5 відчужив автомобіль, що є спільною сумісною власністю подружжя, без письмової згоди ОСОБА_4 Доказів про те, що кошти від продажу автомобіля ОСОБА_5 використав в інтересах сім'ї, він суду не надав.

З огляду на наведене та встановлений судом факт окремого проживання та не ведення спільного господарства сторонами з липня 2015 року, правильним є висновок суду, що позивач має право на грошову компенсацію у розмірі половини вартості відчуженого майна в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості спірного автомобіля, суди виходили з висновку судової автотоварознавчої експертизи від 16 березня 2017 року.

Виходячи зі встановлених обставин, на підставі наданих сторонами доказів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що спірний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності сторін, а його відчуження одним з подружжя, ОСОБА_5 без згоди іншого з подружжя ОСОБА_4 відбулося не в інтересах сім'ї, тому половина вартості автомобіля, яка визначена шляхом експертного дослідження, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судами з додержанням норм процесуального права, що виходить за межі компетенції касаційного суду.

Аргументи касаційної скарги про те, що матір позивача ОСОБА_7 займає посаду народного засідателя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області, що є підставою для зміни підсудності та передачі справи до іншого суду, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до норм цивільно-процесуального закону обставини, на які посилається відповідач, не є визначальними при вирішенні питання про підсудність справи.

Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для їх скасування.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 рок залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат